28.10.2019 Провадження № 2/331/26/19
Справа № 331/5670/14-ц
УХВАЛА

28.10.2019 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Антоненко М.В.

секретаря судового засідання Андрієнко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя у режимі відеоконференцзв*язку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває нка розгляді справа № 331/5670/14- ц за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду із заявою про залучення до участі у справі правонаступника, в обґрунтування якої зазначив, що 11.04.2018 р. між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» укладено Договір (портфельного відступлення прав вимоги) № Б/Н, згідно умов якого ТОВ «ФК «Форінт» передав (сплатив) АТ «Райффайзен Банк Аваль» суму фінансування, а АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступити ТОВ «ФК «Форінт» Права Вимоги за Кредитним Договором №010/02-2/285 від 23.05.2007 р. зі змінами і доповненнями та укладеними додатковими угодами до нього в обсязі та на умовах, що існували на Дату відступлення Прав Вимоги, в т.ч. позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль заявлені у дійсній справі №331/5670/14-ц у розмірі 1 195 460,94 грн.

Також, 11.04.2018 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Форінт» укладено Договір відступлення прав за договорами поруки № Б/Н від 11.04.2018 p., згідно умов якого, у зв`язку з укладенням зазначеного вище Договору факторингу (портфельного відступлення прав вимоги) № Б/Н від 11.04.2018 р., АТ «Райффайзен Банк Аваль» передав, а ТОВ «ФК «Форінт» прийняв права за договором поруки, а саме за Договором поруки №12/02-2/285/3 від 24.11.2011 p., укладений між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за Кредитним договором №010/02-2/285 від 23.05.2007 р. (Належним чином, засвідчені копія Договору факторингу (портфельного відступлення прав вимоги).

Переход права Вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» за Кредитним Договором №010/02-2/285 від 23.05.2007 р. та Договором поруки №12/02-2/285/3 від 24.11.2011 p., підтверджується:

- витягом з Реєстру відступлених Прав Вимоги до Договору (Портфельне відступлення прав вимоги) від 11.04.2018 p.;

- витягом з Реєстру договорів поруки до Договору про відступлення прав за договорами поруки, які не посвідчені нотаріально від 11.04.2018 р.

Виконання п. 3.1 Договору (портфельне відступлення прав вимоги) від 11.04.2018 р. щодо перерахуванням ТОВ «ФК «Форінт» грошових коштів (загальної суми фінансування) на рахунок АТ «Райффайзен Банк Аваль» в рахунок відступлення Прав Вимоги за Кредитними договорами підтверджується меморіальним ордером № 221 від 11.04.2018 р.

Виконання п. 4.2 п. 4.3. Договору (портфельне відступлення прав вимоги) від 11.04.2018 р. щодо зобов`язання АТ «Райффайзен Банк Аваль» на протязі 10 (десяти) робочих днів з Дати відступлення Прав Вимоги надіслати Позичальникам та Поручителям Повідомлення про Відступлення рекомендованим листом з повідомлення про вручення поштового відправлення підтверджується:

- повідомленням про відступлення прав вимоги за вих.№140/8/621 від 18.04.2018p.;

- списком №2080 згрупованих поштових відправлень Укрпошта Експрес від 18.04.2018 p.;

Отже, сторонами у повному обсязі виконані зобов`язання за Договором факторингу (портфельного відступлення прав вимоги) № Б/Н від 11.04.2018 р. та Договором відступлення прав за договорами поруки, які не посвідчені нотаріально № Б/Н від 11.04.20178 р., таким чином, відповідно до ст. ст. 512, 514, 517, 1077 Цивільного кодексу України АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступив права Вимоги за Кредитним Договором №010/02-2/285 від 23.05.2007 р. зі змінами і доповненнями та укладеними додатковими угодами до нього, та Договором поруки №12/02-2/285/3 від 24.11.2011 p., а отже вибув із правовідносин за вказаними договорами, в результаті чого виникає необхідність у процесуальному правонаступництві та заміні позивача, AT «Райффайзен Банк Аваль», у цивільній справі №331/5670/14-ц.

Посилаючись на вищенаведені обставини, представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» просить суд залучити до справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» та здійснити процесуальне правонаступництво відносно позивача Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» у цивільній справі № 331/5670/14-ц.

В обґрунтування заяви надав суду належним чином завірені копії:

- виписки з особового рахунку № НОМЕР_1 ;

- Договору (портфельного відступлення прав вимоги) № Б/Н від 11.04.2018р.;

- Договору відступлення прав за договорами поруки, які не посвідчені нотаріально № Б/Н від 11.04.2018 p.;

- витяг з Реєстру відступлених прав вимоги до Договору (портфельного відступлення прав вимоги) № Б/Н від 11.04.2018 р.;

В судовому засіданні представники АТ «Райффайзен Банк Аваль», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» в режимі відеоконфренції заяву підтримали.

Представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 проти заяви заперечував, пояснив суду, що в заяві ТОВ "ФК "Форінт" просить суд залучити до справи ТОВ "ФК "Форінт" та здійснити процесуальне правонаступництво відносно позивача на підставі Договору (портфельного відступлення права вимоги) від 11.04.2018 р.

Згідно п. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьрї особи (боржника).

Тобто, договір факторингу за своєю правовою природою є договором реальним та конкретизованим по відношенню до кожного боржника.

До Заяви додано копію Договору факторингу та копію меморіального ордеру щодо сплати суми фінансування за Договором факторингу (портфельного відступлення права вимоги).

З наданих документів неможливо достеменно від слідити (ідентифікувати) яка сума та чи сплачена взагалі якась сума грошових коштів за відступлення права вимоги саме по відношенню до відповідача.

В даній судовій справі не слухається справа по стягненню кредитних коштів портфельно, тому надані ТОВ "ФК "Форінт" документи не є належними доказами щодо відступлення права вимоги по відношенню до відповідача.

До матеріалів даної судової справи не надано первинної документації, що підтверджують загальний розмір можливої кредиторської заборгованості відповідача перед АТ "Райффайзен Банк Аваль". Крім цього, предметом даної судової справи є стягнення кредитної заборгованості згідно Кредитного договору.

За своєю правовою природою договір факторингу не передбачає заміну сторони у Кредитному чи будь-якому іншому договорі, за договором факторингу відступається борг в абсолютному вираженні на момент підписання такого договору факторингу.

Таким чином, ТОВ "ФК "Форінт" повинен оприбутковувати та обліковувати в своєму податковому та бухгалтерському обліку боргові зобов`язання відступлені за Договором факторингу на підставі саме Договору факторингу, а не за Кредитним договором.

Виходячи з вищенаведеного, ТОВ "ФК "Форінт" вважає та доводить суду, що відбулася заміна сторони в Кредитному договорі, тобто ТОВ "ФК "Форінт" у такому випадку набуває функцій Банку, тобто юридичної особи, яка здійснює банківську діяльність.

Так, згідно ст. 19 ЗУ "Про банки та банківську діяльність" юридична особа, яка має намір здійснювати банківську діяльність, зобов`язана протягом року з дня державної реєстрації подати Національному банку України в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами Національного банку України, документи для отримання банківської ліцензії. Жодних ліцензій ТОВ "ФК "Форінт" до матеріалів даної судової справи не надано.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Даною статтею встановлено конкретний перелік суб`єктів кредитних правовідносин: банк (інша фінансова установа) і позичальник. Відповідно, надати кредит може виключно банк (інша фінансова установа) і вимагати повернення також може виключно банк (інша фінансова установа). Обов`язковим суб`єктом банківських правовідносин є банк або інша фінансова установа, яка на підставі ліцензії НБУ здійснює банківські операції.

На відміну від інших учасників господарських правовідносин поряд із загальною банк має також і спеціальну правосуб`єктність, тобто здатність юридичної особи набувати прав та обов`язків та нести відповідальність у зв`язку із здійсненням банківської діяльності. На відміну від загальної цивільної правоздатності банківська правоздатність виникає з моменту реєстрації банку НБУ та внесення його до реєстру банків. Банківська дієздатність виникає на підставі банківської ліцензії, виданої НБУ (дані тези знаходять своє підтвердження в судових рішеннях, наприклад, в справі №910/7828/17, а саме: в постанові Київського апеляційного господарського суду від 27.11.2017р., що залишена Верховним судом без змін).

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши надані докази, дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у разі заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні (ст. 512 ЦК України), а також у інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

З моменту вступу до процесу правонаступник набуває всі процесуальні права і обов`язки свого правопопередника. Вступ до процесу правонаступника оформляється ухвалою суду, яка не може бути оскаржена. На ухвалу суду про відмову в допущенні в процес правонаступника може бути подана скарга.

Аналізуючи зміст ч. 1 ст. 55 ЦПК України у визначенні юридичної природи процесуального правонаступництва слід ураховувати такі фактори:

1) передумова процесуального правонаступництва - безспірний перехід суб`єктивного права та (або) обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві;

2) одним із суб`єктів такої заміни (правопопередником) у матеріальному праві має бути особа, яка є стороною або третьою особою в судовому процесі;

3) зміст процесуального правонаступництва - це перехід до правонаступника всіх процесуальних прав та обов`язків правопопередника.

Отже, підставою для заміни сторони у справі, тобто процесуальне правонаступництво - є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах у зв`язку з переходом до неї суб`єктивних матеріальних прав.

Таким чином, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13 та від 21 березня 2018 року №61-12076св18.

Судом не приймає до уваги твердження представника відповідачів про те, що договір від 11.04.2018 р. укладений між AT «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Форінт» є договором факторингу, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2,1.. Договору Кредитор передав у власність Набувачу Права Вимоги, вказані в Реєстрі кредитних операцій, в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, а Набувач прийняв від Кредитора Права Вимоги в обсязі та на умовах на Дату відетуплення Прав Вимоги та сплатив їх вартість в сумі 19 000 000,00грп. Оплата вартості Прав Вимоги свідчить про те що Договір не має на меті фінансування однієї сторона договору Кредитора іншою стороною Набувачем шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів в розпорядрісепия за відповідну плату, па певний час тобто в даному випадку відсутня притаманна договору факторингу основна ознаки - передача коштів в розпорядження іншій стороні з метою її фінансування за плату,

Відповідно до п. 2.5. Договору Набувач набув право вимагати тільки повернення Позичальниками сум заборгованості окремо по кожному із Кредитних договорів в розмірі станом ни Дату выступления Прав Вимоги, зазначеному в Реєстрі відстуллеиих Прав Вимоги. Умовами спірного Договору не передбачена плата чи якісь Інші фінансові можливості на отримання Набувачем додаткових сум чи винагороди, які можливо кваліфікувати як плату/ ціну винагороди фактора за надання клієнтові відповідної фінансової послуги. При цьому відстуллене право вимог, не є платою, а тому ознака яка також притаманна договору факторингу щодо оплатності фінансової послуги також відсутня в спірному Договорі.

У частині 3 статті 1079 ЦК України зазначено, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону мас право здійснювати факторингові операції. Щодо суб`єктного складу спірного Договору то Сторонами Договору дійсно є юридичні особи - фінансові установи, але це не протирічить нормам ст. ст. 512-518 ЦК України оскільки вони не встановлюють суб`єктних обмежень як щодо договору купівлі-продажу права вимоги, так і до договору відступлення права вимоги, тому що учасниками цесії можуть бути будь-яка фізична або юридична особа.

Відповідно до ч.3 ст.656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру.

Суд враховує висновок Великої Палити Верховного Суду від 11 вересня 2018 року по справі № 909/968/16 в якому визначені характерні для договору факторингу ознаки, а саме: «Договір факторингу с правочином, який характеризується тим, що:

а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором);

б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги);

в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника;

г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату;

д) його ціна визначається розміром винагорода фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що підступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та і) ринковою (дійсною) вартістю тощо;

е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Правочин, якому не притаманні перелічені ознаки, не є договором факторингу, а є правочином з відступлення права вимоги».

Аналізуючи вищенаведені норми Закону, суд дійшов висновку про те, що договір від 11.04.2018 р. між AT «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Форінт», укладений з додержанням форми, змісту та суб`єктного складу, передбачених ст, ст. 512, 513, 514, 655, 656 ЦК України, які кореспондуються між собою, тобто у відповідності до вимог чинного законодавства, та, відповідно, по суті не договором факторингу.

Керуючись ст. 55 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Залучити у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, правонаступником позивача Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, Печерський район, бул. Лесі Українки, 34, офіс 212.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги, враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідних положень ЦПК України, до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя: М.В. Антоненко