П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 року м. Київ

Справа № 22-5940 Головуючий у1-й інстанції - Панченко О. М.

Унікальний №754/9838/18 Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

НевідомоїТ. О.

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою адвоката Степаненко Галини Олександрівни в інтересах ОСОБА_4 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 01 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

у с т а н о в и л а:

У травні 2017 року ОСОБА_4 пред'явила в суд позов до ОСОБА_5 про стягнення додаткових витрат на утримання сина сторін у розмірі 10 000 грн. щомісячно до повноліття дитини.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. ОСОБА_4 перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з лютого 2012 року по листопад 2013 року. Від спільного проживання сторони мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач останнім часом приймає участь в утриманні спільного сина на свій власний розсуд, хоча дитині постійно потрібні кошти на утримання. Позивачем було подано позовну заяву про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання сина, проте спір на момент подачі цього позову ще не вирішено судом. Між тим позивач несе додаткові витрати на сина, на підтвердження яких надає копії виписок з лікарні, прайси на медичні послуги, чеки на оплату медичних послуг, придбання ліків, копії договорів про підготовку до школи, індивідуальні заняття з психологом. Також дитина ходить до гуртка по футболу. Крім того, відповідно до договору з нянею від 11 липня 2018 року вартість послуг останньої становить 12 000 грн. на місяць. По підрахункам ОСОБА_4 загальна вартість додаткових щомісячних витрат на дитину становитиме близько 16 000 грн. Крім того, за проведення необхідних для дитини і рекомендованих лікарем аналізів необхідно сплатити 12 875 грн. З урахуванням відсутності у позивача доходів, оскільки вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, ОСОБА_4 вважає, що відповідач повинен приймати участь у цих додаткових витратах.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 01 лютого 2019 року позовні вимоги залишені без задоволення за недоведеністю заявленого позову.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 через свого представника, адвоката Степаненко Г. О., подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заявленого позову (а.с.111-115).

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 заперечував проти її задоволення та вказав, що заявлений позов переважно є надуманим, потреба дитини у няні є явно перебільшеною, оскільки дитина цього року іде до школи і відповідач, як батько дитини, може забезпечити належний догляд за сином після закінчення занять і до повернення з роботи матері.

За правилами ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга позивача на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 01 лютого 2019 року розглядається апеляційним судом у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

При вирішенні справи районний суд вважав встановленими наступні обставини.

Сторони перебували у фактичних шлюбних стосунках без реєстрації шлюбу з лютого 2012 року по листопад 2013 року. Мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11 вересня 2018 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина сторін у розмірі 6 000 грн. щомісячно, починаючи з 27 липня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Аргументи ОСОБА_4 про те, що її спільний з відповідачем син потребує постійного нагляду дорослої людини, має цілий ряд підтверджених лікарями захворювань, тому є необхідність скористатися послугою няні, дитина відвідує гурток з футболу, заняття по підготовці до школи та йому необхідні індивідуальні заняття з психологом, а також син сторін вивчає англійську, мову відхилені районним судом з огляду на таке.

Позивачем не надано суду доказів, а саме, квитанцій або платіжних доручень на виконання нею умов зазначених договорів. Трудовий договір з нянею від 11 липня 2018 року укладений на строк до 01 вересня 2019 року проте не набрав чинності, оскільки не був зареєстрований у державній службі зайнятості.

Надані позивачем прейскуранти клініки лабораторії аптеки «Медіан» та витяги з інтернет ресурсів щодо цін медичних досліджень (а.с. 86-88) не свідчать про фактичне понесення позивачем зазначених у позові витрат.

Вивчення дитиною англійської мови в переважній більшості відноситься до загального розвитку дитини і є не обов'язковим. Судом не встановлено, що витрати на вивчення англійської мови зумовлені розвитком здібностей дитини в цьому.

Надані позивачем копії чеків та квитанцій на підтвердження того, що нею витрачається щомісячно 1000 - 1500 грн. на придбання ліків для дитини, не містять інформації щодо необхідності вказаного лікування спільного сина позивача та відповідача, яке саме лікування здійснювалось, на підставі чого та чи зумовлене воно особливою хворобою дитини тощо. Позивачем не надано допустимих доказів оплати лікарських препаратів, які пов'язані з діагнозом дитини та викликані особливими потребами сина сторін.

У відповідності до висновку консультативного прийому у генетика від 27 березня 2018 року (а.с.24) підтверджених даних, які свідчать про синдромальну патологію, під час огляду не виявлено.

Інші результати досліджень медичного центру «МедіАн», копії яких надані позивачем, не є діагнозом, потребують консультації лікаря (а.с.27-34).

Відповідно до висновку психолога Київської міської клінічної лікарні №1 (а.с.23) сину сторін рекомендовано, серед іншого, відвідування дитячого колективу.

У розпорядженні суду відсутні будь-які довідки лікаря із визначенням необхідності придбання конкретних медичних препаратів, необхідних саме для діагностики та лікування дитини сторін, відсутні будь-які медичні рекомендації відповідних медичних установ, лікарів щодо направлення дитини на санаторне лікування чи на відповідні обстеження.

За встановлених обставин районний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги позивача апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно з положеннями статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За правилами ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

За правилами ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

У даній справі, заперечуючи проти задоволення позову, ОСОБА_5 подав суду письмову заяву, у якій, зробивши відповідні розрахунки, визнав позов у частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 3 000 грн. щомісячно та запропонував витрати на проведення медичних обстежень сплачувати разово по факту проведення цих обстежень (а.с.86).

Отже у даній справі відповідач погодився з доводами позивача про необхідність понесення батьками додаткових витрат на дитину у розмірі 6000 грн. щомісячно, що викликані особливими обставинами (стан здоров'я дитини), та визнав позов на суму 3 000 грн. (1/2 частина витрат) щомісячно.

Вирішуючи справу районний суд у мотивувальній частині оскаржуваного рішення не дав жодної оцінки наявній у матеріалах справи письмовій заяві ОСОБА_5 про визнання позову на суму 3 000 грн. щомісячно, хоча зміст цієї заяви відповідач підтвердив у судовому засіданні, у тому числі, в судових дебатах. Дана обставина підтверджується протоколом та технічним записом судового засідання від 01 лютого 2019 року (а.с.102-103).

Отже, виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції доходить до висновку про те, що висновки районного суду про відсутність правових підстав для задоволення позову не в повній мірі відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. Судом порушені встановлені ст. ст. 82, 89 ЦПК України правила оцінки доказів та невірно застосовано до спірних правовідносин положення ст. 185 СК України.

За правилами ч.1 ст. 376 ЦПК України самостійними підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч.2 ст. 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З огляду на викладене, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову шляхом стягнення додаткових витрат на утримання сина сторін у розмірі 3 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

При ухваленні нового рішення за правилами ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, з ОСОБА_5 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги за твердою мінімальною ставкою у загальному розмірі 1 762 грн. (704,80 + 1057,20).

Керуючись ст. ст. 367-368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката Степаненко Галини Олександрівни в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 01 лютого 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_2) додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 3 000 (три тисячі) грн. щомісячно, починаючи з 27 липня 2018 року до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) у дохід держави судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома