ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3635/19 Справа № 210/1463/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м.Кривий Ріг

Справа № 210/1463/16

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Чубіна А.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, правонаступником якого є Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 26 грудня 2018 року, яка постановлена суддею Сільченком В.Є. об 11 годині 59 хвилин у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 28 грудня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області (далі - ВВД ФССВНВВПЗУ в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, Фонд), правонаступником якого є Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, про відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 травня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ВВД ФССВНВВПЗУ в місті Кривому Розі Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 липня

2016 року рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 травня 2016 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 серпня 2016 року відмовлено ВВД ФССВНВПЗУ в місті Кривому Розі Дніпропетровської області у відкритті касаційного провадження у вказаній справі за касаційною скаргою на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2016 року на підставі пункту 5 частини четвертої статті 328 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення ухвали).

Постановою Верховного Суду від13 червня 2018 року задоволено заяву ВВД ФССВНВВПЗУ в місті Кривому Розі Дніпропетровської області про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 серпня 2016 року.

Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 травня 2016 року, ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2016 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 26 серпня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ВВД ФССВНВВПЗУ в місті Кривому Розі Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

У зв'язку з викладеним, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області звернулося до суду із заявою про поворот виконання рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 травня 2016 року та просило суд в порядку повороту виконання стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області 10 000,00 грн. безпідставно стягнутих за судовими рішеннями Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 25.05.2016 року та Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.07.2016 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 26 грудня 2018 року в задоволенні заяви про поворот виконання рішення суду відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області просить скасувати ухвалу суду та стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області 10 000,00 грн. безпідставно стягнутих за судовими рішеннями Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 25.05.2016 року та Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.07.2016 року.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд невірно застосував положення ч. 1 ст. 445 ЦК України та не взяв до уваги, що судові рішення були скасовані не з тих підстав, які визначені статтею 243 ЦПК України, а у зв'язку з винятковими обставинами відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦПК України ( в редакції, що діяла на час подання заяви про перегляд судового рішення), тобто посилання суду на обов'язок Фонду надати докази того, що скасовані рішення судів першої та апеляційної інстанції були прийняті на підставі підроблених документів та/або на завідомо неправдивих відомостях позивача є незаконними та необґрунтованим. При цьому, зазначає, що суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що стягнуті кошти не є страховою виплатою та моральна шкода відшкодовується незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень ЦК України та КЗпП України.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області - Бершадську Л.С., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 травня 2016 року стягнуто з ВВД ФССВНВВПЗУ в місті Кривому Розі Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн. (а.с. 60-61).

Ухвалою Апеляційного суду. Дніпропетровської області від 21.07.2016 року рішення суду першої інстанції - залишено без змін (а.с. 104-105).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 серпня 2016 року відмовлено ВВД ФССВНВПЗУ в місті Кривому Розі Дніпропетровської області у відкритті касаційного провадження у вказаній справі за касаційною скаргою на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2016 року на підставі пункту 5 частини четвертої статті 328 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення ухвали).

Постановою Верховного Суду від 13 червня 2018 року задоволено заяву ВВД ФССВНВВПЗУ в місті Кривому Розі Дніпропетровської області про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 серпня 2016 року.

Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 травня 2016 року, ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2016 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 26 серпня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення (а.с. 179-184).

На виконання рішення суду першої та апеляційної інстанцій, постановою № 0407/15982/15982/14 від 31.08.2016 року виплачено ОСОБА_1 присуджену суму моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., перераховану згідно платіжного доручення № 1427 від 02.09.2016 року.

Відмовляючи в задоволенні заяви про поворот виконання рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 25.05.2016 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.07.2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 26 серпня 2016 року, суд першої інстанції суд першої інстанції керувався ст. 445 ЦПК України й виходив з того, що судом не встановлено фактів неправдивості доказів та недобросовісності позивача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він : 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо скасовано рішення третейського суду, боржникові повертається все те, що з нього стягнуто на користь стягувача за вказаним рішенням.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

За подання заяви про поворот виконання судовий збір не сплачується.

При вирішенні питання про поворот виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 02.11.2011 року № 13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала.

Поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням.

Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.

Особливості повороту виконання рішення суду в окремих категоріях цивільних справ, у тому числі й у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, визначено статтею 445 ЦПК України.

Згідно частини першої статті 445 ЦПК України у разі скасування за нововиявленими чи виключними обставинами рішень у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, поворот виконання допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтоване на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

Отже, за загальним правилом, при скасуванні рішення у справах про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, поворот виконання рішення не допускається.

Виключенням же з цього правила становить скасування рішення суду за нововиявленими чи виключними обставинами, які становлять повідомлення позивачем неправдивих відомостей або поданих ним підроблених документах.

Скасовуючи рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 травня 2016 року, ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2016 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 26 серпня 2016 року, колегія суддів Верховного Суду при прийнятті постанови від 13 червня 2018 року виходила з невірного застосування судами норм матеріального права (а.с. 179-184). Надання позивачем до суду підроблених документів чи завідомо неправдивих відомостей судом встановлено не було, питання щодо повороту виконання не вирішено та не зобов'язано ОСОБА_1 повернути отримані кошти.

У зв'язку з вищенаведеним колегія суддів вважає, що висновок суду про відмову в задоволенні заяви про поворот виконання рішення ґрунтується на вимогах закону, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції та спростовуються встановленими обставинами та матеріалами справи.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 26 грудня 2018 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 квітня 2019 року.

Головуючий:

Судді: