ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/153/18 Номер провадження 22-ц/814/1024/19Головуючий у 1-й інстанції Крикливий В.В. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

секретаря Лимар О.М.,

за участі: позивача ОСОБА_2, представника відповідача - адвоката Клименка О.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 10 січня 2019 року, прийнятого під головуванням судді Крикливого В.В. в м. Горішні Плавні

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та інфляційних витрат, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 10 січня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4про стягнення неустойки(пені)за прострочення сплати аліментів та інфляційних витрат задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4на користь ОСОБА_2неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 42 429,70 гривень, 36 490,09 гривень інфляційних втрат та 3400 гривень компенсації витрат на правову допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_4на користь держави 789,20 грн. судового збору.

Рішення оскаржив ОСОБА_4, який в апеляційній скарзі, посилаючись на невідповідність рішення засадам цивільного судочинства вважає його незаконним та зазначає, що позивачем невірно було розраховано інфляційні втрати, які стягнуті районним судом. Просить скасувати рішення ухваливши нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вважає рішення районного суду вірними та просить залишити рішення без змін.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 08 квітня 2008 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів на одну дитину, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки Горішньоплавнівського міського відділу ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 21.11.2017 № 10743 за період з квітня 2015 року по листопад 2016 року у ОСОБА_4 виникла заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка становить 139314,55 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд мотивував своє рішення тим, що за відсутності доказів того, що несплата аліментів була зумовлена незалежною від відповідача обставиною, або була наслідком тяжкої хвороби чи іншої не переборної сили, суд, вважає, що позивач, як одержувач аліментів, має право на стягнення заборгованості по аліментах, пені та сум індексу інфляції.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитись з вказаним висновком.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

У ст.196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Судом першої інстанції вірно розрахований розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 42 429,70 гривень, виходячи із наявного розміру заборгованості ОСОБА_4 за період з квітня 2015 року по листопад 2016 року на підставі довідок про заробіток боржника (а.с.151,214-218).

Відповідно до приписів ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем не спростований розмір заборгованості за вказаний період.

Посилання в апеляційній скарзі на розписки ОСОБА_2 від 20.06.2015 року, 20.09.2015 року та 19.12.2015 року про отримання нею від відповідача в рахунок погашення заборгованості по аліментах за період з квітня 2015 по грудень 2015 років включно в розмірі по 4500 грн. за місяць із вказівкою про відсутність претензій до ОСОБА_4 , оцінюються колегією суддів з огляду на наявність виконавчого провадження про стягнення з відповідача аліментів, виходячи із його заробітку, який ОСОБА_2 не був відомий. Стягувачем не подавалось заяв про повернення без виконання виконавчого листа у зв'язку з добровільним виконанням боржником рішення суду про стягнення аліментів.

При цьому обчислення щомісяця розміру заборгованості із сплати аліментів входить в обов'язки державного виконавця, в провадженні якого перебуває виконавче провадження. Дії державного виконавця щодо визначення розміру заборгованості ОСОБА_4 не оскаржувались.

За таких обставин рішення районного суду в частині стягнення з відповідача неустойки в розмірі 42 429,70 гривень підлягає залишенню без змін.

Разом з тим, визначення судом першої інстанції розміру інфляційних втрат в сумі 36 490,09 гривень суперечить вимогам Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Так, відповідно до ч.1 ст.4 названого Закону (в редакції станом на 01.01.2015 року) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Відповідно до ч.1 ст. 4 цього ж Закону ( в редакції станом на 01.01.2016 року) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

2015 р. місяць заборгованостіІндекс інфляції2016 р. місяць заборгованостіІндекс інфляції
травень102,2січень 100,9
червень100,4лютий99,6
липень99,0березень101,0
серпень99,2квітень103,5
вересень102,3травень100,1
жовтень98,7червень99,8
листопад102,0липень99,9
грудень100,7серпень99,7
вересень101,8
жовтень102,8
листопад101,8

З огляду на вказане, розрахунок інфляційних втрат по заборгованості, яка виникла у ОСОБА_4 по сплаті аліментів проводиться за травень, вересень та листопад 2015 року, та квітень 2016 року, де величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який був встановлений у відповідний рік.

Так, розрахунок інфляційних збитків розраховується за формулою; сума боргу х індекс інфляції за місяць : 100% - сума боргу, що складає за травень 2015 року - 407,03 грн., вересень 2015 року - 176,41 грн., листопад 2015 року - 64,99 грн., квітень 2016 року - 53,91 грн., всього 702,34 грн. інфляційних втрат.

Отже, рішення районного суду в частині стягнення інфляційних втрат підлягає зміні із зменшенням визначеної районним судом суми 36 490,09 грн. до 702,34 грн.

Пропорційно за розміру задоволених вимог згідно із ст.141 ЦПК України з відповідача на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374 п.2 ч. 1, 376 , 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 10 січня 2019 року змінити, зменшивши розмір інфляційних втрат, які підлягають стягненню з ОСОБА_4на користь ОСОБА_2з 36 490,09 гривень до 702,34 гривень та компенсації витрат на правничу допомогу з 3400 гривень до 2000 гривень.

В іншій частині рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 10 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна

Повний текст постанови складено 11.04.2019 р.