Справа № 2011/1106/2012
Провадження № 2-п/638/19/19
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді Шишкіна О.В.,

за участю секретаря Котяш Н.В.,

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 10 жовтня 2012 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до Товариства з обмеженою відповідальністю Українське Фінансове агентство Верусв особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю Українське Фінансове агентство Верусу Дзержинському районі м. Харкова, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 10 жовтня 2012 року по справі № 2011/1106/2012 позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено, стягнуто в солідарному порядку із ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 31.01.2008 року у сумі 20 736,47 доларів США, а також судові витрати у розмірі 1654,70 грн. Крім того, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальність «Українське фінансове агентство «ВЕРУС» у Дзержинському районі міста Харкова на користь позивача 200 гривень.

Відповідачем ОСОБА_2 подано заяву про перегляд заочного рішення, в обґрунтування якої відповідачем вказано про те, що вона участі в розгляді справи не брала, зазначене судове рішення не отримувала, про існування судового рішення, яким з неї стягнуто кошти, ОСОБА_2 дізнавалася у звязку з блокуванням ПАТ «КБ «Приватбанк» банківських операцій за її рахунками.

26 лютого 2018 року представнику ОСОБА_2 було надано матеріали справи № 2/2011/2625/2012 для ознайомлення, внаслідок чого зміст заочного рішення було доведено до відома заявника.

Щодо поважності причин неявки у судове засідання відповідачем вказано, що фактично нею судова повістка не була отримана, в кінці жовтня 2012 р. перебувала кілька днів за межами м. Харкова, що виключало можливість отримання нею відповідної судової повістки та взяти участь в судовому засіданні.

По суті позовних вимог ОСОБА_2 заперечує свою причетність до договору поруки від 31 січня 2008 р., копія якого міститься в матеріалах справи, та кредитних зобовязань ОСОБА_3 взагалі. Відповідачем заперечується приналежність їй підпису на договорі поруки.

Таким чином, належними доказами по справі є докази, які підтверджують або спростовують факт укладення (підписання) ОСОБА_2 договору поруки від 31.01.2008 р.: оригінал такого договору та висновок почеркознавчої судової експертизи щодо встановлення приналежності підпису на договорі відповідачу.

Як зазначалося ОСОБА_2 Л,В. була позбавлена можливості взяти участь у розгляді справи, у звязку з викладеним остання не мала можливості заявити відповідні клопотання про витребування оригіналу документу та призначення експертизи.

Відповідно до п. 1.1 науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 р. № 53/5, для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів з а підписів надаються оригінали документів.

Оскільки ОСОБА_2 не є стороною угоди, та не має відповідних оригіналів документів для надання їх до експертної установи, вона не має змоги самостійно забезпечити проведения відповідного дослідження для подання відповідного висновку разом із заявою про перегляд заочного рішення.

Крім того, досліджуючи матеріали справи та в ході підготовки до подання даної заяви відповідачем було встановлено наступні обставини.

Відповідно до договору поруки від 31 січня 2008 року, копія якого міститься в матеріалах справи, поручитель поручається за виконання боржником таких зобовязань: повернути кредит в строк 20.01.2009 р., сплачувати за його користування 16 % річних в дату сплати процентів, згідно графіків погашення кредиту та відсотків, починаючи з дати підписання Кредитною, а у випадку пропущення строків повернення кредиту - сплачувати 32 (ТРИДЦЯТЬ два) % річних в дату сплати процентів.

В той же час, Розрахунок заборгованості за договором № 009/Р-008 від 31.01.2008 укладеним між ПАТ «КБ «ПриватБаик» та ОСОБА_3 станом на 24.10.2011, у строчці % ставка прострочення в період 31.01.2008 - 15.09.2008 нараховувалось 32%, проте починаючи з 16.09.2008 та закінчуючи 24.10.2011 у тій самій строчці почало нараховуватись 40%.

Звернувшись до співвідповідача по справі, ОСОБА_3, ОСОБА_2 отримала копії документів, відсутніх в матеріалах справи -

Додаток №1 до Кредитного договору №009/Р-08 від 31.01.2008 р.,

Додаткова угода №1 від 18 червня 2008 р. до Кредитного договору № 009/Р-08

Додаток №1 до Додаткової угоди, підписаний між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 18 липня 2008 р.

Згідно змісту зазначених документів передбачалося внесення змін до Кредитного договору №009/Р-08 від 31.01.2008 р., а саме в п. 4.3. Кредитного договору збільшено розмір відсотків, які сплачує боржник ОСОБА_4 в разі допущення порушення зобовязань з 32% до 40% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Якщо порівняти Додаток №1 до Кредитного договору від 31.01.2008 р. та Додаток №1 до Додаткової угоди від 18.07.2008 р. сторонами також змінено графік погашення кредиту та відсотків, внаслідок чого збільшено загальну суму внеску на 90,10 доларів США.

Крім того, сторонами було внесено зміни до п. 4.5 до Кредитного договору №009/Р- 08 від 31.01.2008 р., яким передбачено оплату Позичальником за розрахунково-касове обслуговування в розмірі 0,6 % від суми кредиту.

Зазначене вище призвело до збільшення боргу Позичальника та обсягу відповідальності поручителя в цілому, що є підставою для звільнення поручителя від зобовязань за договором поруки.

Крім того, заявник вказує на те, що розмір неустойки неспівмірний з сумою заборгованості, що виключає можливість її стягнення.

У судове засідання зявився представник заявника, яким підтримано заяву. решта учасників справи попри належне повідомлення у судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомлено.

Відповідно до ч.1 ст.287 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суді дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви у звязку із наступним.

Відповідно до Перехідних положень до ЦПК України в редакції від 15.12.2017, заява розглядається за чинними нормами на момент розгляду даної заяви.

Частиною 1 статті 288 ЦПК України визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно матеріалів справи, судом відповідач ОСОБА_2 повідомлялась про відкриття провадження по справі та призначені судові засідання, а також про ухвалене судом заочне рішення за її зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Судові повістки та повідомлення повертались до суду за закінченням терміну їх зберігання на поштовому відділенні.

Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, в редакції від 13.03.2012 року, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Про неможливість прибути у судове засідання відповідачем суд завчасно не повідомлено.

За таких обставин, суд вважає відповідача ОСОБА_2 такою, що повідомлена про час, дату та місце судового засідання у встановленому законом порядку.

Нових доказів у справі відповідачем не надано, які вчасно не були подані відповідачем з поважних підстав, заявником не надано.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_2

Керуючись стст. 286-288, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 10 жовтня 2012 року у справі № 2011/1106/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до Товариства з обмеженою відповідальністю Українське Фінансове агентство Верусв особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю Українське Фінансове агентство Верусу Дзержинському районі м. Харкова, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Суддя: О.В. Шишкін