Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

05 листопада 2019 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Л. М. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля Mazda д.н.з. НОМЕР_1 недійсним, як такого, що є фіктивним в розумінні ст.234 ЦК України.

Позивач ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив суд накласти арешт на автомобіль Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 та передати його на відповідальне зберігання ОСОБА_4 на час розгляду справи по суті.

Оглянувши подану заяву суд вказує на таке.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

За ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам; іншими заходами.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує спір з приводу виконання договору позики. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.09.2019 року у справі №357/4723/19 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 132 786,21 грн..

Відповідно до відповіді Територіального сервісного центру №3242 на запит суду, 25.12.2008 року автомобіль Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_2 зареєстровано за ОСОБА_2 10.05.2019 року зазначений автомобіль перереєстровано на ОСОБА_5 .. В подальшому, 28.05.2019 року автомобіль Mazda 3, кузов № НОМЕР_2 перереєстровано на ОСОБА_3 ..

Отже, протягом одного місяця автомобіль Mazda 3, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_2 був двічі перереєстрований.

Договір купівлі-продажу спірного автомобіля є предметом спору в рамках даної цивільної справи.

Відповідач не повернув позивачу отримані в борг грошові кошти, рішення суду у справі №357/4723/19 не виконав, перереєстрував належний йому автомобіль на інших осіб, що об`єктивно вказує на ризики відчуження в подальшому спірного майна та може утруднити або зробити неможливим виконання можливого судового рішення у випадку задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Суд вважає, що з метою забезпечення балансу прав усіх учасників судового процесу, доцільно та необхідно забезпечити позов шляхом накладення арешту на автомобіль Mazda 3, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_2

Крім того, позивач просив передати автомобіля Mazda 3, кузов № НОМЕР_2 на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , який не є стороною у справі, однак зазначена вимога задоволенню не підлягає. З поданої заяви неможливо встановити як саме вказаний захід покликаний забезпечити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, як і не зрозуміло чи заінтересований ОСОБА_4 у результатах розгляду справи, тому передача йому спірного автомобіля не є виправданим заходом забезпечення позову.

Вирішуючи питання про необхідність зустрічного забезпечення, суд вказує на таке.

Зустрічне забезпечення по суті це гарантія відшкодування можливих для відповідача збитків (частина 1 статті 154 ЦПК України).

Суд самостійно оцінює необхідність надання зустрічного забезпечення. Вирішення питання про зустрічне забезпечення має диспозитивний характер.

Тобто реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених частиною 3 статті 154 ЦПК України, в якій наведено випадки, коли суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення.

Так, відповідно до ч.1 ст.154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 визначено за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд не володіє доказами того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідачам, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

В зв`язку з цим, судом не встановлено обставини, які є обов`язковими для застосовування зустрічного забезпечення, тому його застосування є недоцільним.

Враховуючи встановлені обставини, подана заява підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.149 -154 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль Mazda 3, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

Боржник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 , інші відомості суду не відомі.

В іншій частині відмовити.

Ухвала є виконавчим документом.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Роз`яснити, що особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена, що не зупиняє її виконання.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СуддяЛ. М. Кошель