Справа № 569/2932/19
19 квітня 2019 року
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Харечка С.П.
при секретарі Левчук Д.О.
з участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_2 звернулась до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, де зареєстровані вона, її чоловік ОСОБА_4 та їх син ОСОБА_3 Вказує, що син, тривалий час не проживає за місцем реєстрації. Позивач вказує, що реєстрація відповідача створює перешкоди у здійсненні нею права власності та тягне додаткові витрати на утримання житла.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовільнити з підстав викладених у позовній заяві.
Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду, враховуючи, що його місце проживання невідоме, був повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою представника позивача.
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору дарування від 19 грудня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5, власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 23 жовтня 2018 року.
Відповідно до Акту від 07.02.2019 року про фактичне проживання (або відсутність зареєстрованих осіб), виданого за підписом директора ТзОВ «КК «Захадна» громадянин ОСОБА_3, за адресою АДРЕСА_3 не проживає з лютого 2018 року.
Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У ч. 1 ст.383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї.
Вимогами ст.386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Як зазначено в ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
За таких обставин суд, вважає, що позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Харечко С.П.