КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 752/8287/18 Головуючий у 1 інстанції: Шевченко Т.М.
Провадження № 22-ц/824/2676/2019 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Чобіток А.О.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 13 листопада 2018 року про закриття провадження в справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до державного реєстратора філії Комунального підприємства Главанської сільської ради «Абсолют» у м. Києві Хмельницького Сергія Юрійовича, треті особи: ОСОБА_5 ОСОБА_6, Публічне акціонерне товариство «Агрокомбанк», державний виконавець Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федоренко Артем Матвійович, ОСОБА_9, про скасування рішення державного реєстратора,-

в с т а н о в и в:

В квітні 2018 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до державного реєстратора філії Комунального підприємства Главанської сільської ради «Абсолют» у м. Києві Хмельницького С.Ю., треті особи: ОСОБА_5, Публічне акціонерне товариство «Агрокомбанк», державний виконавець Святошинського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Федоренко А.М., ОСОБА_9, про скасування рішення державного реєстратора. Просила скасувати рішення державного реєстратора філії Комунального підприємства Главанської сільської ради «Абсолют» у м.Києві Хмельницького С.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 38925530 від 22 грудня 2017 року.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13 листопада 2018 року закрито провадження в справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять скасувати вказану ухвалу суду та направити позовну заяву для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на те, що в даній справі предметом позову є оскарження рішення державного реєстратора, коли між суб'єктами прав на це майно існує невирішений спір з приводу підстав виникнення права власності на реконструйований будинок. Позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи. Відтак, суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для закриття провадження в справі. Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 вересня 2018 року в справі №823/2042/2016.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представник третьої особи ОСОБА_5 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

В судове засідання апелянт ОСОБА_3, державний реєстратор філії Комунального підприємства Главанської сільської ради «Абсолют» у м. Києві Хмельницький С.Ю., представник Публічного акціонерного товариства «Агрокомбанк», державний виконавець Святошинського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Федоренко А.М., ОСОБА_9, не з'явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження в справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до державного реєстратора філії Комунального підприємства Главанської сільської ради «Абсолют» у м. Києві ХмельницькогоС.Ю., треті особи: ОСОБА_5, Публічне акціонерне товариство «Агрокомбанк», державний виконавець Святошинського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Федоренко А.М., ОСОБА_9, про скасування рішення державного реєстратора, суд першої інстанції виходив з того, що позивачами оскаржується дія державного реєстратора як особи, що здійснює від імені держави публічно-владні управлінські функції, а тому спір є публічно-правовим та відповідно до ст.5 та п.1 ч.1 ст.19 КАС України підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження в справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясовувати, у зв'язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Відповідно до постанови Великої палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі № 815/6956/15 якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до постанови Великої палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 490/5986/17-ц при визначенні юрисдикційності спору з державним реєстратором чи щодо оскарження дій державного реєстратора критерієм такого розмежування є предмет оскарження. Якщо позивач оскаржує дії державного реєстратора з приводу розгляду його заяви у контексті статті 24 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", і цей спір не стосується речових прав чи обмежень на нерухоме майно третіх осіб, такий спір є публічно-правовим і підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства. Якщо позивачем оскаржуються дії державного реєстратора щодо вчинення їх за заявами третьої особи, тобто стосуються правовідносин, які виникли чи виникають між державним реєстратором і іншою, відмінною від позивача, особою, вбачається спір про право між позивачем та іншою особою щодо нерухомого майна, який повинен розглядатися у порядку цивільного чи господарського судочинства, залежно від суб'єктного складу сторін, та є за своєю природою приватноправовим спором.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у справі є рішення державного реєстратора Хмельницького С.Ю. філії Комунального підприємства Главанської сільської ради "Абсолют" у м. Києві про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 38925530 від 22 грудня 2017 року за заявою ОСОБА_9 на житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі постанови Суду з сімейних справ Престона Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії від 10 листопада 2014 року ,ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року. Тобто позивачами оскаржуються дії державного реєстратора щодо вчинення їх за заявами третьої особи.

В позовній заяві ОСОБА_2, ОСОБА_3 посилалися на те, що у ОСОБА_9 були відсутні підстави для набуття права власності на будинок АДРЕСА_1.

Відтак, спір має вирішуватися судами за правилами ЦПКУкраїни.

Суд першої інстанції безпідставно вважав, що спір між сторонами є публічно-правовим та закрив провадження в справі.

Помилкова ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 13 листопада 2018 року скасувати, а справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до державного реєстратора філії Комунального підприємства Главанської сільської ради «Абсолют» у м. Києві ХмельницькогоСергія Юрійовича, треті особи: ОСОБА_5 ОСОБА_6, Публічне акціонерне товариство «Агрокомбанк», державний виконавець Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федоренко Артем Матвійович, ОСОБА_9, про скасування рішення державного реєстратора направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 11 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Чобіток А.О.