03.04.2019 Справа № 756/2516/17
Номер справи 756/2516/17
Номер провадження 2/756/370/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Яценко Н.О.

за участю секретаря Хоменко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, та просила суд стягнути з останньої на свою користь 46 104,00 грн матеріальної шкоди, 2 000,00 грн витрат на проведення експертизи та 4 000,00 грн моральної шкоди.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 02 серпня 2016 року між нею ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір оренди об'єкта нерухомості, відповідно до якого в оренду була передана квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (квартира). Того ж дня квартира була передана для проживання відповідачу.

24 жовтня 2016 року в орендованій квартирі внаслідок недбалості відповідача сталося залиття квартири гарячою водою. Про те, що з квартири на загальний коридор витікає вода позивачу повідомила сусідка. ОСОБА_1 негайно зателефонувала відповідачу та повідомила про залиття квартири. Трохи пізніше дізналась, що сусід з квартири НОМЕР_1 ОСОБА_3 разом з відповідачем, коли вона приїхала, зайшли до квартири НОМЕР_2 та побачили, що гаряча вода витікала з крану у ванній кімнаті, бо відповідач забула закрити кран.

Зранку 25 жовтня 2016 року позивач приїхала до квартири НОМЕР_2 та з метою потрапляння в свою квартиру змушена була викликати наряд поліції.

Згідно з актом комісії Житлово-експлуатаційної дільниці № 508 від 25.10.2016 за результатами обстеження квартири встановлено: сантехнічне обладнання в квартирі НОМЕР_2 знаходиться в задовільному технічному стані, протікань немає. Згідно з актом комісії від 01.11.2016 у будинку АДРЕСА_1 24.10.2016 трапилось залиття через незакритий кран в ванній.

Вартість майнової шкоди, заподіяної власнику в результаті залиття та пошкодження квартири НОМЕР_2, становить 46 104,00 грн.

До того ж, неправомірними діями відповідача позивачу завдано моральної шкоди у розмірі 4 000,00 грн, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя та необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20 квітня 2017 року за вищевказаним позовом відкрито провадження.

17 листопада 2017 року відповідач надала суду письмові заперечення на позов, в яких просила у його задоволенні відмовити у повному обсязі, зазначивши, що позивач не виконала жодного із взятих на себе зобов'язань по проведенню ремонтних робіт по сантехніці у квартирі. Саме таке відношення до свого майна і призвело до залиття квартири.

У своїх запереченнях відповідач стверджує, що протягом одного - двох тижнів до залиття у квартирі взагалі не було гарячої води, а тому крани гарячої води ніхто не чіпав, беручи до уваги їх стан. Коли дізналася про залиття, приїхала по місцю проживання. По всьому будинку вода вже була відключена сантехніками. Відповідач з сусідкою почали вимочувати воду з підлоги, вода була у коридорі і у ванній кімнаті. Сама ванна була пуста і не закрита пробкою, раковина також була пуста. До 24.10.2016 також були випадки, коли сусіди жалілися на те, що у них мокріє стеля, відповідач повідомляла про це позивача, а вона приїжджала і демонструвала квартиру сусідам, щоб останні пересвідчилися, що в квартирі сухо і крани хоч і не працюють, як необхідно, але вода з них не ллється.

Прибравши у квартирі, через деякий час приїхала позивач і одразу почала конфліктувати та звинувачувати відповідача у затоплені. На пропозицію виклику спеціалістів для визначення причини затоплення позивач відмовилася. Таким чином, свою вину позивач намагається перекласти на відповідача.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач та її представник у судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просили відмовити з підстав, що вказані у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з огляду на таке.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 що підтверджується договором купівлі-продажу від 17.12.2015 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.113-114).

02 серпня 2016 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір оренди об'єкта нерухомості, відповідно до якого в оренду відповідачу була передана квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (квартира) (а.с.6-8).

У додатку № 1 до зазначеного договору станом на 02 серпня 2016 року вказано про несправність ручки газової панелі, а також зазначено, що у ванній кімнаті кран неподвижний. Додаток підписано і позивачем, і відповідачем (а.с.9).

Як встановлено судом, про що не заперечувалося сторонами, 24 жовтня 2016 року у квартирі АДРЕСА_2 сталося залиття.

Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з актом комісії Житлово-експлуатаційної дільниці № 508 від 25.10.2016 за результатами обстеження квартири встановлено: сантехнічне обладнання в квартирі НОМЕР_2 знаходиться в задовільному технічному стані, протікань немає. Акт підписано головним інженером ОСОБА_4, майстром ОСОБА_5 та слюсарем-сантехніком ОСОБА_6 (а.с.13).

Згідно з актом комісії від 01.11.2016 у будинку АДРЕСА_1 24.10.2016 трапилось залиття через незакритий кран в ванній, внаслідок чого було пошкоджено: кімната (стіни - шпалери поліпшеної якості 0,8 м2), коридор (стіни - шпалери поліпшеної якості 0,1 м2), кухня (стіни - шпалери поліпшеної якості 0,6 м2, віконні відкоси фарба водоемульсійна 0,45 м2 (пошкоджені конденсатом)), ванна (деформоване дверне полотно). Акт підписано комісією у складі ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проаналізувавши надані позивачем акти про залиття квартири, з їхнього змісту суду не вдається встановити, у зв'язку з чим огляд квартири було проведено 25 жовтня 2016 року, а причину залиття встановлено 01 листопада 2016 року, у той час як залиття квартири відбулося ще 24 жовтня 2016 року. До того ж зі змісту акту комісії ЖЕД - 508 від 01.11.2016 не вдається дійти висновку, на підставі чого посадовими особами ЖЕД було встановлено причину залиття - незакритий кран.

Як вбачається з актів, вони були складені і підписані різними особами. Лише головний інженер ОСОБА_4 був присутній при складанні і акту від 25.10.2016, і акту від 01.11.2016.

На підставі вказаного судом було допитано ОСОБА_4 у судовому засіданні. У якості свідка останній повідомив суду, що на момент прибуття посадових осіб ЖЕД 508 до квартири НОМЕР_2 після її залиття, ними було встановлено, що в квартирі сухо, а всі крани закриті. Про ті обставини, чому у акті від 01.11.2016 причиною залиття вказано незакритий кран, головний інженер ОСОБА_4 повідомив суду, що він з іншими членами комісії припустили, що залиття могло відбутися внаслідок не закриття крану у ванній кімнаті.

Наведені ОСОБА_4 відомості спростовують причину залиття, що вказана у акті від 01.11.2016, оскільки комісія ЖЕД не бачила, щоб кран був відкритий, а лише припустила таку можливість.

Також у судовому засіданні сестра колишнього чоловіка відповідача ОСОБА_9 в якості свідка повідомила, що після залиття квартири вона разом з відповідачем прибула до квартири позивача для того, щоб зібрати речі ОСОБА_2, оскільки між сторонами після залиття сталися конфліктні відносини.

У судовому засіданні в якості свідка був заслуханий також ОСОБА_10, матір якого також проживає у будинку АДРЕСА_1 та є сусідом по квартирі НОМЕР_2. Зокрема свідок повідомив, що до 24.10.2016 вже були випадки залиття квартири його матері з квартири позивача через несправне сантехнічне обладнання. Як приклад навів залиття, що відбулося приблизно за тиждень - два до 24.10.2016, однак позивач жодних дій по усуненню його наслідків не вчиняла.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У зв'язку з відсутністю у суду доказів, які були б достатніми та мали взаємний зв'язок щодо причини залиття квартири АДРЕСА_3, яке відбулося 24.10.2016, судом було запропоновано сторонам провести судову будівельно-технічну експертизу для встановлення причини залиття та винуватої особи, однак сторони відмовилися у проведенні експертизи. Наведені обставини не дають суду змоги встановити винуватість саме відповідача у завданні матеріальної шкоди позивачу.

До того ж позивачем суду не було надано доказів щодо усунення несправностей, про які зазначено в додатку до Договору оренди між сторонами.

Щодо розміру самої матеріальної шкоди позивач надала суду Звіт від 16.11.2016 № 182/16, за результатами якого встановлено, що розмір шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири АДРЕСА_3, становить 46 104,00 грн. Звіт від 16.11.2016 № 182/16 був складений ФОП ОСОБА_11. На підтвердження своїх повноважень до звіту додано сертифікат суб'єкта оціночної діяльності від 14.10.2013 з терміном дії до 14.10.2016. Тобто ще до залиття квартири та проведення оцінки матеріальної шкоди сертифікат втратив свою дію.

25 березня 2019 року через канцелярію суду позивач надала суду копію сертифіката ФОП ОСОБА_11 зі строком дії з 07.11.2016 по 07.11.2019.

Суд не бере до уваги вказаний письмовий доказ, оскільки він не був предметом дослідження в судовому засіданні

Відповідно до ч. 9 ст. 83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази кожен окремо та у їх сукупності, на підставі вказаних норм закону, беручи до уваги вищенаведені обставини, суд вважає недоведеною вину саме відповідача у заподіянні матеріальної шкоди позивачу, у зв'язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи ті обставини, що вина відповідача у залитті квартири позивача не є доведеною, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для стягнення моральної шкоди.

Керуючись ст. 10-13, 76-81, 83, 89, 263-265 ЦПК України, ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 03 квітня 2019 року.

Суддя: Н.О. Яценко