Справа № 444/3527/18
Провадження № 2/444/408/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

14 березня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 13 лютого 1980 року в м. Червоноград в міському відділі ЗАГС Львівської області вони з відповідачем зареєстрували шлюб, актовий запис № 50.

За час спільного проживання в них народилося двоє дітей, які на даний час вже є повнолітні.

З 2011 року вони з відповідачем проживають окремо. Вона постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, а відповідач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2. Протягом цього часу вони не спілкуються, спільного господарства не ведуть, відповідач інтересами сімї не цікавиться, а тому вважає, що подальше їх спільне проживання є неможливе.

Зазначає, що на грунті особистої неприязні та безпідставних підозр виникають постійні сварки, після яких вони між собою не розмовляють тривалий час, що зіпсувало їх стосунки остаточно. А тому вважає, що їх сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо.

Позивач просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача в її користь сплачений судовий збір.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Просить судовий збір стягнути з відповідача.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча про дату, час та місце проведення таких був повідомлений належним чином за зареєстрованою адресою місця проживання, від нього на адресу суду не надходило відзиву на позовну заяву, жодних клопотань.

Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Так як відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не зявився повторно в судове засідання без повідомлення причин, крім того не подав відзиву, від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань, а тому суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

З свідоцтва про шлюб серії 1-СГ № 443600, яке видано Червоноградським міським відділом ЗАГС 13.02.1980 року, вбачається, що позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище- Лапець) ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 уклали шлюб 13.02.1980 року у міському відділі ЗАГС м. Червоноград, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 50.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання є окреме проживання сторін з 2011 року, байдужість відповідача до інтересів сімї, постійні сварки, після яких сторони між собою не розмовляють тривалий час, втрата почуття любові та поваги.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сімї носить стійкий характер, сімя розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові та поваги, сімя фактично не існує. Суд враховує, що відповідач проявив байдужість до збереження шлюбу та сімї, оскільки в судове засідання не зявлявся, не заявляв клопотань про надання строку для примирення.

А тому суд приходить до висновку, що шлюб слід розірвати.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні в суд з позовом позивачем сплачено 704 грн. 80 коп. судового збору, що підтверджується квитанцією (а. с. 1).

Так як суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог та їх задоволення, а тому дана сума підлягає стягненню з відповідача в користь позивача.

Керуючись ст. 23, 141, ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ст. 258, 259, 264, 265, 280-284, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 105, 110, 112 СК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та Брик (дошлюбне прізвище- Лапець) ОСОБА_3, який зареєстровано 13.02.1980 року у міському відділі ЗАГС м. Червоноград Львівської області, актовий запис за № 50.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, серія та номер паспорта судом не встановлені, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків: НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії КВ № 416847, виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 23.04.2000 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків: НОМЕР_2) 704 грн. 80 коп. судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні в суд з позовом.

Розяснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Зеліско Р. Й.