Справа № 712/3650/19
Провадження № 2/712/1382/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2018 року

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого-судді Романенко В.А.

за участю секретаря Назаренко М.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Соснівського районного суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Черкаської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що 09 серпня 2014 року помер ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє місце реєстрації: м. Черкаси, вул. Гайдара (ОСОБА_3), 9, кв. 451, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 239708, виданим 13.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції за актовим записом № 2030.

Він є сином ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ПА4 № 51799 від 02 серпня 1951 року та на момент смерті батька проживав та проживає до цього часу і зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, а саме 1/2 (одна друга) частка у праві власності на квартиру № 451 (чотириста п'ятдесят один), що розташована в будинку № 9 (дев'ять) по вулиці Героїв Майдану в місті Черкаси, яка належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на право власності на житло від 23 березня 1995 року.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 заведена в Третій Черкаській державній нотаріальній конторі 20.01.2015 року за № 14/2015 на підставі його заяви, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі.

Дружина померлого - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 подала заяву про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_2

10.02.2018 року, ОСОБА_4 померла.

За життя, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробив розпорядження своїм майном, залишивши заповіт № 39398594 від 20.01.1998 року, посвідчений Першою Черкаською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-296.

Зі змісту заповіту слідує, що належна ОСОБА_2 частина квартири 451, що розташована в будинку № 9 по вулиці Героїв Майдану в місті Черкаси заповідається ОСОБА_1.

Таким чином єдиним спадкоємцем спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2, останнє місце реєстрації: м. Черкаси, вул. Гайдара (ОСОБА_3), 9, кв. 451, на підставі заповіту є позивач по справі - ОСОБА_1

З метою оформлення спадщини, він звернувся до державного нотаріуса Третьої черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_5П з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на підставі заповіту, на своє звернення отримав Постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 27.01.2019 року.

Підставою відмови стало те, що при здійснені нотаріусом перевірки відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, виявлено арешт (невизначене майно, все майно) зареєстрований Херсонською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови про арешт майна боржника серії АА № 154395 виданої 19 грудня 2005 року ДВС у Комсомольському районі м. Херсона на ім'я ОСОБА_2.

З метою ідентифікації особи на майно якої накладено арешт та встановлення факту відповідності наявного арешту до померлого ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН код НОМЕР_1, який помер 09 серпня 2014 року) нотаріусом направлено запит до Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 04.12.2018 року за вихідним 1456/02-14.

03 січня 2019 року за вхідним 12/02-14 Корабельний районний відділ державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, повідомляє, що надати відомості щодо ОСОБА_2, майно якого арештовано не надається можливим у зв'язку з знищенням виконавчого провадження в межах якого було накладено арешт на майно боржника у зв'язку із закінченням терміну зберігання, відповідно до вимог Порядку роботи з документами в органах ДВС, затвердженого наказом МЮУ від 25.12.2008 року № 1274/5.

Саме з цієї причини державний нотаріус Третьої черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_5П постановила: відмовити ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку у праві власності на квартиру № 451, що розташована в будинку № 9 по вулиці Героїв Майдану в місті Черкаси, яка залежала спадкодавцю ОСОБА_2 і йому було видано відповідну постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 28 січня 2019 року.

Враховуючи наведене, звертаю увагу суду, що спору щодо спадково майна не існує, єдиною підставою для звернення до суду стало те, що нотаріус Третьої черкаської державної нотаріальної контори не має можливості ідентифікувати особу, майно якої обтяжено та те, що прізвище, імя та по батькові співпадає з прізвищем, імям та по батькові померлої особи і перешкоджає вчиненню нотаріальної дії нотаріусу по оформленню спадщини чим порушує права та законні інтереси позивача.

Дана обставина стала причиною для звернення до суду з даним позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Той факт, що арешт, накладений на все майно ОСОБА_2 на підставі постанови про арешт майна боржника серії АА № 154395 виданої 19 грудня 2005 року ДВС у Комсомольському районі м. Херсона не стосується померлого ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН код НОМЕР_1 який помер 09 серпня 2014 року, останнє місце реєстрації: м. Черкаси, вул. Гайдара (ОСОБА_3), 9, кв. 451,) та його майна підтверджується наступним.

Його батько - ОСОБА_2, народився 06 травня 1921 року в с. Лишниця, Новоржевського району, Калінінської області.

З 1957 року по дату смерті мешкав в місті Черкаси, в інших містах колишнього СРСР та України зокрема в Херсонський області з 1957 року по дату смерті не проживав та не працював.

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 від 10.10.1962 р.: з вересня 1939 р. до 29.07.1960 р. проходив службу в Радянській армії; з 01.08.1960 р. до 04.12.1974 р. працював заступником голови Черкаського обкому ДОСААФ; з 10.12.1974 р. по 06.09.1977 р. працював головою Черкаської обласної ради товариства спасаніє на водах УССР; з 04.01.1978 р. по 17.07.1978 р. працював техніком на Домобудівельному комбінаті ім. XXV зїзду КПРС; з 04.12.1978 р. по 23.06.1978 р. працював інженером-технологом Черкаського заводу «Аврора»; з 09.02.1981 р. по 29.05.1981 р. працював економістом Черкаського обласного правління місцевої промисловості.

У відповідності до збереженої копії паспорта ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 він був зареєстрований за адресою: вул. ОСОБА_3 (Гайдара), 9 кв. 451 з 24.07.1982 р., де проживав до своєї смерті, тобто до 09.08.2014 р.

Оскільки проведеними діями нотаріуса не можливо було встановити факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, останнє місце реєстрації: м. Черкаси, вул. Героїв Майдану (Гайдара), 9 кв. 451, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_2 на майно якого ДВС у Комсомольському районі м. Херсона накладено арешт, різні люди, що стало відмовою у видачі свідоцтва про право на спадщину, для вирішення піднятого ним питання запропоновано звернутись до суду.

Зрозуміло, що згаданий вище арешт нерухомого майна стосується іншої особи, а не спадкодавця в даній справі, це випливає з того, що його батько ніякого відношення до м. Херсон немає, він там ніколи не проживав, не перебував, не навчався, не працював, ніякої нерухомості він в м. Херсон не придбавав, близьких родичів у м. Херсон у батька ніколи не було.

В даному випадку позивач не може звернутися до суду з вимогою зняти існуючий арешт, так як він стосується зовсім іншої особи, а не спадкодавця по справі.

На праві власності він мав лише на 1/2 частину у квартирі № 451, що розташована в будинку № 9 по вулиці Героїв Майдану в місті Черкаси приватизовану 1995 згідно свідоцтва на право власності від 23.03.1995.

З моменту прийняття постанови про арешт майна боржника серії АА № 154395 виданої 19 грудня 2005 року ДВС у Комсомольському районі м. Херсона на ім'я ОСОБА_2 ні до, ні після його смерті ніяких звернень від органів влади, юридичних установ та фізичних осіб до ОСОБА_2 та його спадкоємців не було.

Він фактично прийняв спадщину, вступив у володіння та управління майном, що належало його батькові, оскільки проживає в ІНФОРМАЦІЯ_7 з 2002 року.

Іншу Ѕ частину квартири № 451, що розташована в будинку № 9 по вулиці Героїв Майдану (Гайдара) в місті Черкаси, він вже оформив після смерті своєї матері ОСОБА_4, тому вказана частина квартири належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності за заповітом від 28.01.2019 р., зареєстрованим в реєстрі за № 1-109.

Просить визнати за ним, ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_8 ІПН НОМЕР_2), право власності на Ѕ частину квартири, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Майдану (Гайдара), 9, кв. 451 в порядку спадкування за заповітом спадщини після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН код НОМЕР_1 який помер 09 серпня 2014 року, останнє місце реєстрації: м. Черкаси, вул. Гайдара (ОСОБА_3), 9, кв.451.

Позивач в судове засідання не зявився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, скерував до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність.

За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у разі визнання позову відповідачем, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до пункту другого частини першої ст. 3 Цивільного кодексу України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч. 1 та 2 ст. 321 Цивільного кодексу України).

Так, позови про визнання права власності спрямовані на усунення перешкод у здійсненні власником свого права і виключення домагань на приналежне власнику майно за допомогою підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності.

Судом встановлено, що 09 серпня 2014 року помер ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє місце реєстрації: м. Черкаси, вул. Гайдара (ОСОБА_3), 9, кв. 451, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 239708, виданим 13.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції за актовим записом № 2030.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ПА4 № 51799 від 02 серпня 1951 року та на момент смерті батька проживав та проживає до цього часу і зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, а саме 1/2 (одна друга) частка у праві власності на квартиру № 451 (чотириста п'ятдесят один), що розташована в будинку № 9 (дев'ять) по вулиці Героїв Майдану в місті Черкаси, яка належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на право власності на житло від 23 березня 1995 року.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 заведена в Третій Черкаській державній нотаріальній конторі 20.01.2015 року за № 14/2015 на підставі заяви позивача, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі.

Дружина померлого - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 подала заяву про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_2

10.02.2018 року, ОСОБА_4 померла.

За життя, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробив розпорядження своїм майном, залишивши заповіт № 39398594 від 20.01.1998 року, посвідчений Першою Черкаською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-296.

Зі змісту заповіту слідує, що належна ОСОБА_2 частина квартири 451, що розташована в будинку № 9 по вулиці Героїв Майдану в місті Черкаси заповідається ОСОБА_1.

Таким чином єдиним спадкоємцем спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2, останнє місце реєстрації: м. Черкаси, вул. Гайдара (ОСОБА_3), 9, кв. 451, на підставі заповіту є позивач по справі - ОСОБА_1

Відповідно до статті 1233 Цивільного кодексу України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 1236 Цивільного кодексу України, заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

З метою оформлення спадщини, позивач звернувся до державного нотаріуса Третьої черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_5П з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на підставі заповіту, на своє звернення отримав Постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 27.01.2019 року.

Підставою відмови стало те, що при здійснені нотаріусом перевірки відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, виявлено арешт (невизначене майно, все майно) зареєстрований Херсонською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови про арешт майна боржника серії АА № 154395 виданої 19 грудня 2005 року ДВС у Комсомольському районі м. Херсона на ім'я ОСОБА_2.

З метою ідентифікації особи на майно якої накладено арешт та встановлення факту відповідності наявного арешту до померлого ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН код НОМЕР_1, який помер 09 серпня 2014 року) нотаріусом направлено запит до Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 04.12.2018 року за вихідним 1456/02-14.

03 січня 2019 року за вхідним 12/02-14 Корабельний районний відділ державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, повідомляє, що надати відомості щодо ОСОБА_2, майно якого арештовано не надається можливим у зв'язку з знищенням виконавчого провадження в межах якого було накладено арешт на майно боржника у зв'язку із закінченням терміну зберігання, відповідно до вимог Порядку роботи з документами в органах ДВС, затвердженого наказом МЮУ від 25.12.2008 року № 1274/5.

Саме з цієї причини державний нотаріус Третьої черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_5П постановила: відмовити ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку у праві власності на квартиру № 451, що розташована в будинку № 9 по вулиці Героїв Майдану в місті Черкаси, яка залежала спадкодавцю ОСОБА_2 і йому було видано відповідну постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 28 січня 2019 року.

Той факт, що арешт, накладений на все майно ОСОБА_2 на підставі постанови про арешт майна боржника серії АА № 154395 виданої 19 грудня 2005 року ДВС у Комсомольському районі м. Херсона не стосується померлого ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН код НОМЕР_1 який помер 09 серпня 2014 року, останнє місце реєстрації: м. Черкаси, вул. Гайдара (ОСОБА_3), 9, кв. 451,) та його майна підтверджується наступним.

Його батько - ОСОБА_2, народився 06 травня 1921 року в с. Лишниця, Новоржевського району, Калінінської області.

З 1957 року по дату смерті мешкав в місті Черкаси, в інших містах колишнього СРСР та України зокрема в Херсонський області з 1957 року по дату смерті не проживав та не працював.

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 від 10.10.1962 р.: з вересня 1939 р. до 29.07.1960 р. проходив службу в Радянській армії; з 01.08.1960 р. до 04.12.1974 р. працював заступником голови Черкаського обкому ДОСААФ; з 10.12.1974 р. по 06.09.1977 р. працював головою Черкаської обласної ради товариства спасаніє на водах УССР; з 04.01.1978 р. по 17.07.1978 р. працював техніком на Домобудівельному комбінаті ім. XXV зїзду КПРС; з 04.12.1978 р. по 23.06.1978 р. працював інженером-технологом Черкаського заводу «Аврора»; з 09.02.1981 р. по 29.05.1981 р. працював економістом Черкаського обласного правління місцевої промисловості.

У відповідності до збереженої копії паспорта ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 він був зареєстрований за адресою: вул. ОСОБА_3 (Гайдара), 9 кв. 451 з 24.07.1982 р., де проживав до своєї смерті, тобто до 09.08.2014 р.

Оскільки проведеними діями нотаріуса не можливо було встановити факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, останнє місце реєстрації: м. Черкаси, вул. Героїв Майдану (Гайдара), 9 кв. 451, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_2 на майно якого ДВС у Комсомольському районі м. Херсона накладено арешт, різні люди, що стало відмовою у видачі свідоцтва про право на спадщину, для вирішення піднятого ним питання запропоновано звернутись до суду.

Арешт нерухомого майна стосується іншої особи, а не спадкодавця в даній справі, це випливає з того, що батько позивача ніякого відношення до м. Херсон немає, він там ніколи не проживав, не перебував, не навчався, не працював, ніякої нерухомості він в м. Херсон не придбавав, близьких родичів у м. Херсон у батька ніколи не було.

В даному випадку позивач не може звернутися до суду з вимогою зняти існуючий арешт, так як він стосується зовсім іншої особи, а не спадкодавця по справі.

На праві власності ОСОБА_2 мав лише на 1/2 частину у квартирі № 451, що розташована в будинку № 9 по вулиці Героїв Майдану в місті Черкаси приватизовану 1995 згідно свідоцтва на право власності від 23.03.1995.

З моменту прийняття постанови про арешт майна боржника серії АА № 154395 виданої 19 грудня 2005 року ДВС у Комсомольському районі м. Херсона на ім'я ОСОБА_2 ні до, ні після його смерті ніяких звернень від органів влади, юридичних установ та фізичних осіб до ОСОБА_2 та його спадкоємців не було.

Позивач фактично прийняв спадщину, вступив у володіння та управління майном, що належало його батькові, оскільки проживає в ІНФОРМАЦІЯ_7 з 2002 року.

Іншу Ѕ частину квартири № 451, що розташована в будинку № 9 по вулиці Героїв Майдану (Гайдара) в місті Черкаси, він вже оформив після смерті своєї матері ОСОБА_4, тому вказана частина квартири належить плзивачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності за заповітом від 28.01.2019 р., зареєстрованим в реєстрі за № 1-109.

Згідно з нормою статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 Цивільного кодексу України (статті 1218, 1231 Цивільного кодексу України).

За змістом даної статті до складу спадкової маси входить сукупність прав та обов'язків, носієм яких був спадкодавець і які переходять до його спадкоємців після відкриття спадщини. За загальним правилом у спадщину переходять усі права та обов'язки спадкодавця. Виняток складають ті з них, які є невідчужуваними, нерозривно пов'язані з його особою, а відтак не здатні передаватися іншим суб'єктам.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 Цивільного кодексу України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. (ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України).

Таким чином, в зв'язку з тим, що оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку позивач не має можливості, його права підлягають судовому захисту.

Враховуючи вищевикладене, та той факт, що у зв'язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на зазначене спадкове майно в нотаріальному порядку, та зважаючи на те, що інші спадкоємці, окрім позивача, відсутні, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в судовому порядку.

На підставі вищевикладеного та керуючись Конституцією України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 259, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 3, 16, 321, 1233, 1236 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_8 ІПН НОМЕР_2), право власності на Ѕ частину квартири, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Майдану (Гайдара), 9, кв. 451 в порядку спадкування за заповітом спадщини після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН код НОМЕР_1 який помер 09 серпня 2014 року, останнє місце реєстрації: м. Черкаси, вул. Гайдара (ОСОБА_3), 9, кв.451.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).

Інформацію стосовно справи, що розглядається, можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/sud2316/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Головуючий: