ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 квітня 2019 року

м. Харків

справа № 646/1684/16-ц

провадження № 22-ц/818/2351/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря - Сізонової О.О.

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідач - Харківська міська рада

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Харківської міської ради про визнання квартири окремим об'єктом нерухомості, припинення права спільної часткової власності, визнання права власності в порядку спадкування за законом за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 червня 2016 року, постановлене під головуванням судді Журавель В.А. в залі суду в місті Харкові, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Харківської міської ради про визнання квартири окремим об'єктом нерухомості, припинення права спільної часткової власності, визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 червня 2016 року позов задоволено частково. Визнано квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 112,4 кв.м., житловою площею 71,2 кв.м. окремим об'єктом нерухомості. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог та постановити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Посилаються на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказують, що наявні підстави для перерозподілу часток квартири АДРЕСА_1 з урахуванням того, що частина вказаної квартири була визнана ізольованою. Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, після його смерті спадшину прийняли його діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Дружина ОСОБА_3 відмовилася від спадщини на користь сина. На даний час неможливо встановити, яка саме частка у праві спільної власності на зазначену квартиру належала спадкодавцю на день його смерті. Позивачі вважають, що слід припинити право спільної часткової власності на 60/100 частин квартири АДРЕСА_1 та визнати:

-за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на 27/800 частин спірної квартири;

-за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на 27/800 частин спірної квартири;

Позивачі просили також визнати за ОСОБА_1 право власності на 81/800 частин або на 10/100 часток квартири АДРЕСА_1, за ОСОБА_2 право власності на 81/800 частин або на 10/100 часток вказаної квартири та за ОСОБА_3 право власності на 27/400 (54/800) частин або 7/100 частин квартири АДРЕСА_1.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 23 серпня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 червня 2016 року - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 20 лютого 2019 року ухвала апеляційного суду Харківської області від 23 серпня 2016 року скасована в частині відмови у задоволенні позовних вимог про припинення права спільної часткової власності на 60/100 частин квартири АДРЕСА_1, визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування за законом за кожним на 27/800 частин спірної квартири після смерті батька ОСОБА_4, визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності на 81/800 частин або 10/100 часток вищевказаної квартири за кожним, визнання за ОСОБА_3 права власності на 27/400 або 7/100 частин квартири. Справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Харківська міська рада надала письмові пояснення, в яких просила ухвалити рішення згідно чинного законодавства України, яке не буде порушувати права сторін. Просила також справу розглянути за відсутності представника Харківської міської ради.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 червня 2016 року оскаржується відповідачами лише в частині відмовлених ним позовних вимог. В іншій частині сторонами рішення суду не оскаржується та судом апеляційної інстанції не переглядається.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави для визнання спірної квартири АДРЕСА_1 окремим об'єктом нерухомості. При цьому вимоги позивачів щодо припинення права власності на частину квартири та визнання за ними права власності на квартиру, - є недоведеними, не надано належних доказів технічної можливості перерозподілу часток співвласників саме в такому розмірі, як визначено позивачами.

Проте такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що 16/100 частин комунальної квартири АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 25.01.2000 року (а.с.8,10).

44/100 частин квартири АДРЕСА_1 належить Територіальній громаді міста Харкова (а.с.8 зворотній бік).

Інші 40/100 частин квартири АДРЕСА_1 належали ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 10 липня 1998 року. ОСОБА_5 провів переобладнання та облаштував окремий вихід з вказаної квартири. На підставі цього рішенням виконкому Червонозаводської районної ради м. Харкова від 17 жовтня 2000 року № 267 частина квартири АДРЕСА_1, у якій мешкав ОСОБА_5, була визнана ізольованою, а на підставі рішення виконкому Червонозаводської районної ради м. Харкова від 30 січня 2001 року за № 26/3 його донці ОСОБА_6 було видано свідоцтво про право власності на ізольовану квартиру АДРЕСА_1 (а.с.11-13).

Після переобладнання 40/100 часток в ізольовану квартиру НОМЕР_1, спірна квартира АДРЕСА_1 складається з 4-х житлових кімнат, загальною площею 112,4 кв.м, житловою площею 71,2 кв.м, є окремим об'єктом нерухомого майна (а.с.8). Частки співвласників не перерозподілялися і до цього часу квартира знаходиться у спільній частковій власності у сім'ї ОСОБА_1, яким належить 16/100 частин, та територіальної громади м. Харкова - 44/100 частини квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (а.с.14).

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є його син ОСОБА_1 - який спадкує 1/3 частину майна після смерті батька; його син ОСОБА_2 - який спадкує 2/3 частки майна після смерті батька, з урахуванням 1/3 частки спадщини, від якої на його користь відмовилася дружина спадкодавця ОСОБА_3.

Проте ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину квартири АДРЕСА_1 після померлого батька ОСОБА_4, оскільки ідеальні частки у квартирі між співвласниками не перерозподілялися, а отже неможливо встановити, яка саме частка у праві спільної власності на вказану квартиру належала спадкодавцю на день його смерті.

Як на підставу позовних вимог, позивачі посилалися на те, що наявні підстави для визначення часток співвласників квартири АДРЕСА_1. Так, у зв'язку із фактичним припиненням права спільної часткової власності через виокремлення частини квартири в ізольовану, частки спірної квартири перерозподілилися. ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вважають, що їх частки квартири стали складати замість 16/100 - 27/100 частин, а частка територіальної громади м. Харкова - 73/100 частин, замість 44/100 частин. Таким чином, спадкова частка після смерті ОСОБА_4 складає 27/400 частин, тому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 успадкували по 27/800 частин, а з урахуванням належних їм приватизованих 27/400 частин, їх частка в квартирі буде складати: ОСОБА_1 - 81/800 частин (27/400 + 27/800) або 10/100 часток; ОСОБА_2 - 81/800 частин (27/400 + 27/800) або 10/100 часток; ОСОБА_3 - 27/400 частин або 54/800 або 7/100 часток.

Частиною 4 ст. 13 Конституції України передбачено, що держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, їх рівність перед законом. Основний Закон України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю відповідно до закону (ст. 41).

Згідно зі ст.316, ч.3 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 355 ЦК України майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності, при цьому, майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Частиною 1 ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом вищезазначеної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними.

Матеріали справи свідчать про те, що за інформацією КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 15.03.2016 року №1458, після переобладнання квартири і виділу частини об'єкту нерухомого майна зі складу комунальної квартири АДРЕСА_1, - долі співвласників, що залишились: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 складають 16/60 часток, а доля територіальної громади міста Харкова - 44/60 частки відповідно (а.с.67).

Таким чином частки позивачів, як співвласників квартири АДРЕСА_1 встановлені наступним чином: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить по 1/15 частині спірної квартири (16/60 : 4 = 4/60, тобто 1/15).

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Частинами першої та другої статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно до вимог ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Пунктом 1.2, п.4,12, п.4,14, п.4,15, п.4.18 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом МЮУ 22.02.2012 року за №296/5, встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що підтверджують право власності на майно, що належить спадкодавцю.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Тому, якщо з'ясується, що в нотаріальному порядку одержати свідоцтво про право на спадщину на частку майна померлого співвласника неможливо, то захистити своє набуде в порядку спадкування право власності на невизначену частку померлого співвласника можливо буде саме шляхом пред'явлення зазначеного позову.

Встановлено, що після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкоємцями його майна є сини: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також дружина спадкодавця ОСОБА_3.

ОСОБА_3 відмовилася від своєї частки спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_4 на користь сина ОСОБА_2.

Тому ОСОБА_1 після смерті батька спадкує 1/3 частину майна, а ОСОБА_2 - спадкує 2/3 частки майна після смерті батька, у тому числі з урахуванням 1/3 частки спадщини, від якої відмовилася дружина спадкодавця ОСОБА_3.

22 вересня 2015 року державним нотаріусом Десятої нотаріальної контори ГТУЮ у Харківській області Верещака Г.Л. відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину комунальної квартири АДРЕСА_1 з тих підстав, що неможливо визначити частку спадкодавця в спадковій квартирі (а.с.7).

З урахуванням вказаного, наявні підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на 1/45 частину квартири АДРЕСА_1 (1/3 від 1/15) та визнання за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на 2/45 частин квартири АДРЕСА_1 (2/3 від 1/15).

У зв'язку з чим слід визначити частки співвласників квартири АДРЕСА_1 наступним чином:

-ОСОБА_1 на праві власності належить 4/45 частин квартири АДРЕСА_1 (1/15, яка належить на підставі свідоцтва про право на житло, +1/45, що є часткою після смерті батька);

- ОСОБА_2 на праві власності належить 3/45 частин квартири АДРЕСА_1 (1/15, яка належить на підставі свідоцтва про право на житло + 2/45, що є часткою після смерті батька);

- ОСОБА_3 на праві власності належить 1/15 частин квартири АДРЕСА_1, як частка у спільному майні, що належить їй на підставі свідоцтва про право на житло.

- Харківській міській раді на праві власності належить 33/45 частин квартири АДРЕСА_1.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Колегія суддів вважає, що довідка КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 15.03.2016 року №1458 про те, що після виділу частини об'єкту нерухомого майна зі складу комунальної квартири АДРЕСА_1, - долі співвласників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 будуть складати 16/60 часток, а доля територіальної громади міста Харкова - 44/60 частки відповідно (а.с.67), - є належним доказом у справі.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає зміні. Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 слід задовольнити частково. Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на 1/45 частину квартири АДРЕСА_1. Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на 2/45 частин квартири АДРЕСА_1. Визначити частки співвласників квартири АДРЕСА_1:

-ОСОБА_1 на праві власності належить 4/45 частин квартири АДРЕСА_1;

- ОСОБА_2 на праві власності належить 5/45 частин квартири АДРЕСА_1;

- ОСОБА_3 на праві власності належить 1/15 частин квартири АДРЕСА_1.

- Харківській міській раді належить 33/45 частин квартири АДРЕСА_1.

В іншій частині судове рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 376 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 червня 2016 року - змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на 1/45 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на 2/45 частин квартири АДРЕСА_1.

Визначити частки співвласників квартири АДРЕСА_1, а саме:

- частка ОСОБА_1 у праві власності складає 4/45 частин квартири АДРЕСА_1;

- частка ОСОБА_2 у праві власності складає 5/45 частин квартири АДРЕСА_1;

- частка ОСОБА_3 у праві власності складає 1/15 частин квартири АДРЕСА_1.

- частка Харківської міської ради у праві власності складає 33/45 частин квартири АДРЕСА_1.

В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 24.04.2019 року.