Справа № 182/1070/19
Провадження № 2/0182/1472/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.04.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Тихомирова І.В.

при секретарі Рахуба О.Г.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 комунального майна Нікопольської міської ради про визнання права на приватизацію квартири, -

встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 комунального майна Нікопольської міської ради про визнання права на приватизацію квартири.

В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що вони усією сімєю на підставі договору найму зареєстровані та проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1.

На даний час, позивач, як основний квартиронаймач має намір приватизувати вказану квартиру, тому реалізуючи своє право на приватизацію, звернувся до ОСОБА_4 комунального майна Нікопольської міської ради з відповідною заявою та пакетом документів для оформлення.

Однак, в приватизації квартири йому було відмовлено, оскільки надані ним документи не відповідають Положенню «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», а саме відсутня копія ордера про надання жилої площі, який є підставою на вселення та на підставі якого укладається договір найму.

Враховуючи наведені обставини та приймаючи до уваги те, що позивачі на законних підставах проживають у спірній квартирі, тому вони простяь суд визнати за ними право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 за відсутності ордеру про надання житлової площі.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, від них кожного окремо надійшли заяви в яких вони просили розглянути справу за їх відсутності, на позовних вимогах наполягли та просили суд задовольнити їх в повному обсязі (а.с.26-28).

Відповідач ОСОБА_4 комунального майна Нікопольської міської ради з позовом ознайомлені, 05 березня 2019 року від їх представника ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи без її участі (а.с.24,25).

Оскільки відповідач не заперечив проти позову, суд вважає можливим за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Судом встановлено, що позивачі зареєстровані та проживають в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.6).

Факт законного проживання позивачів в зазначеній квартирі судом та сторонами не оспорюється, оскільки підтверджується договорами найму житла від 25 лютого 2004 року та від 22 листопада 2016 року, укладеного між КП «Міська житлово-технічна інспекція» Нікопольської міської ради та ОСОБА_1 (а.с.7-9).

В грудні 2018 року ОСОБА_1, як основний квартиронаймач, в межах норм ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» звернувся до ОСОБА_4 комунального майна Нікопольської міської ради з заявою про приватизацію квартири.

Листом №1375/18 від 28 грудня 2018 року ОСОБА_1 було відмовлено у наданні згоди на приватизацію квартири, оскільки надані документи не відповідали вимогам п. 18 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», а саме через відсутність копії ордеру про надання житлової площі, який є підставою для вселення в квартиру (а.с.10).

Норми ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» встановлюють, що приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 10ст. 8 вищевказаного закону - приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з п.1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до обєктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати) кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Пунктами 4, 5 ст. 5 передбачено право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах.

Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обовязкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС.

Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним, розширеному тлумаченню не підлягає, і як вбачається, на спірну квартиру позивачів не розповсюджується.

Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом.

З матеріалів справи вбачається, що спірна квартира розташована в житловому будинку та не відноситься до житла, що не підлягає приватизації у розумінні ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом.

З часу вселення позивачів до квартири АДРЕСА_1, жодних претензій до них щодо неправомірного проживання в ній, балансоутримувачем не предявлялося.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

З урахуванням викладених обставин, та приймаючи до уваги той факт, що позивачі на законних підставах проживають в спірній квартирі, а відсутність ордеру про надання житлової площі позбавляє їх можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири, суд вважає, доцільним задовольнити позовні вимоги позивачів та визнати за ними право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 за відсутності ордеру про надання житлової площі.

Керуючись Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», ч. 1 ст. 328, ч. 1 ст. 345 ЦК України, ст.ст. 12,13,18,76,81,200,263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею - 63,5 кв.м., житловою площею 47,0 кв.м. за відсутності ордеру про надання житлової площі.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно підпункту 15.5 Перехідних положеньЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набув чинності 15 грудня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: ОСОБА_6