Справа № 159/6542/18
Провадження № 2/159/325/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши у м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (м. Київ, вул. Десятинна, 4/6) до ОСОБА_1 (м. Ковель, вул. Лазарчука, 40) про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

АТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідача в користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором від 27.07.2017 року в сумі 59107, 37 грн. та судові витрати по справі в сумі 1762,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.07.2017 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» та фізична особа - ОСОБА_1 уклали кредитний договір відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 50000,00 грн. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

У порушення умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 свої зобовязання належним чином не виконав, у звязку з чим, станом на 21.11.2018 року, утворилась заборгованість за тілом кредиту 40294,75 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 737,60 грн., заборгованість за прострочене тіло кредиту 15706,48 грн. Крім цього, у звязку з систематичним порушенням відповідачем своїх обовязків зі сплати кредиту відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому було нараховано неустойку, яка станом на 21.11.2018 року становить - 2368,54 грн. (штраф).

Відповідно до умов кредитного договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених кредитним договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення кредиту за кредитним договором.

Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками та неустойкою.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором від 27.07.2017 року в сумі 59107,37 грн. та судові витрати по справі в сумі 1762,00 грн.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.01.2019 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач подав відзив на предявлений позов, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю. Зокрема зазначив, що наведені в позові факти є необєктивними, надуманими та не відповідають обставинам справи. Так, відповідач вказує, щопропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття. Датована 27.07.2017 року «Оферта на укладання Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії», незасвідчена ксерокопія якої додана до позовної заяви, в дійсності була складена позивачем, а не відповідачем. Натомість відповідач вказує, що він не міг запропонувати позивачу відкрити на своє імя банківський рахунок з зазначеним ним номером, оскільки номер рахунку присвоюється банком, а не споживачем. Крім цього, відповідач вказує, що при укладенні кредитного договору за наявності публічної оферти позивача, він міг виступати акцептантом, тобто її прийняти, однак до позовної заяви додано незавірену ксерокопію датованого 27.07.2017 року «Акцепту пропозиції на укладання Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії», підписаного позивачем.

З метою введення суду в оману незасвідчена ксерокопія акцепту зроблена позивачем нечитабельною шляхом масштабування (зменшення) розміру тексту, що підтверджується непропорційно малим розміром підпису представника позивача та діаметром печатки позивача всього 8,6 мм. При цьому висота малих літер тексту становить 0,8 мм. Підписаного сторонами документу під назвою «Кредитний договір» або з подібною назвою не існує, примірників вищезазначених Оферти та Акцепту позивач відповідачу не передавав і доказів отримання їх позивачем суду не надано. Про існування підписаного позивачем і датованого 27.07.2017 року «Акцепту пропозиції на укладання Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії» відповідачу стало відомо з аналізу позовної заяви та додатків до неї. Наданий позивачем не підписаний документ під назвою «Розрахунок заборгованості за кредитом» не вважається ні випискою з рахунку «боржника» (не містить навіть номера рахунку), ні розрахунком «боргу» (не містить формул розрахунку). Даний документ є таблицею нарахувань сум невідомого походження, без зазначення суми «видане» кредиту, а відтак не являється належним, допустимим і достовірним доказом ні руху коштів по картковому рахунку, ні розрахунком суми боргу, ні доказом існування самого боргу.

Відповідач вказує, що позивач мав усі можливості подати разом із поданням позовної заяви докази укладення з відповідачем кредитного договору, видачі відповідачу кредитних коштів, коректного обґрунтування суми боргу, якщо б такі докази у позивача були.

Враховуючи викладене, відповідачем подано до суду клопотання про витребування у позивача оригіналів додатків до позовної заяви, а саме: оферти на укладення Угоди про обслуговування кредитної карки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, датованої 27.07.2017 року; Анкети-заяви про акцент Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», датованої 28.07.2017 року; Акцепту пропозиції на укладення Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної лінії, датованої 27.07.2017 року, з метою встановлення автентичності підписів за допомогою проведення судово-почеркознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 21.02.2019 року клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено частково та витребувано у Акціонерного товариства «Альфа-Банк», належним чином засвідчені та належної якості копії доказів: оферти на укладення Угоди про обслуговування кредитної карки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, датованої 28.07.2017 року; Анкети-заяви про акцент Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», датованої 28.07.2017 року; Акцепту пропозиції на укладення Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної лінії, датованої 28.07.2017 року.

Позивачем - АТ «Альфа-Банк» отримано копію ухвали від 21.02.2019 року про витребування доказів 27.02.2019 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Станом на день розгляду справи, позивачем не надано суду належним чином засвідчені та належної якості копії доказів, про які було зазначено в ухвалі суду від 21.02.2019 року.

Таким чином позивач - АТ «Альфа-Банк» в установлений судом строк не виконав ухвалу суду від 21.02.2019 року.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

При розгляді справи суд, відповідно до вимог статей 10,12,13 ЦПК, керується принципом верховенства права та розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для вирішення справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Є очевидним, що існування заборгованості за кредитним договором та її розмір має довести сторона договору, яка видавала кредит, у цьому випадку - АТ «Альфа-Банк».

Саме сторона договору, яка стверджує про порушення умов договору допущення іншою стороною заборгованості за договором, має довести, що вказане порушення відбулося, а також довести майнові наслідки цього порушення у виді заборгованості.

АТ «Альфа-Банк», як доказ існування заборгованості за кредитним договором та її розміру, додав до позовної заяви розрахунок заборгованості за кредитом.

Однак, розрахунок розміру заборгованості, за своєю природою, не є доказом. Такими доказами є первинні документи про рух коштів за кредитом, на підставі яких такий розрахунок робиться.

Відповідач - сторона кредитного договору, може погодитися з розрахунком (визнати його), тоді у позивача не буде потреби доводити існування заборгованості та її розмір. Однак відповідач розрахунок заперечив.

В такому випадку АТ «Альфа-Банк» зобовязаний був доводити існування заборгованості та її розмір доказами.

Суд вважає, що АТ «Альфа-Банк» не виконав свій процесуальний обовязок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Тобто, довести існування заборгованості за кредитним договором та її розмір.

У випадку, коли відповідач ОСОБА_1 заперечив розрахунок предявлених до нього вимог, саме АТ «Альфа-Банк» мав надати усі необхідні первинні документи для доведення існування заборгованості та її розміру.

АТ «Альфа-Банк» оригіналів витребуваних документів так і не надав, незважаючи, що суд ухвалою від 21.02.2018 року витребовував у нього документи, які підтверджують право вимоги.

З огляду на викладене, АТ «Альфа-Банк», всупереч покладеному на нього ч.1 ст. 81 ЦПК України, обовязку, не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, не довів належними доказами самого факту існування заборгованості та її розміру.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для задоволення даного позову, а відтак про наявність підстав для відмови в задоволенні позову в повному обсязі.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд, на підставі ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України, покладає на позивача понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 280-289 ЦПК України, на підставі ст.ст. 525, 526, 527, 530, 610, 611, 625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (м. Київ, вул. Десятинна, 4/6) до ОСОБА_1 (м. Ковель, вул. Лазарчука, 40) про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Головуючий:ОСОБА_2