Справа № 524/9918/18
Провадження №2/524/925/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді - Предоляк О.С.
при секретарі судового засідання Гладкій К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці в порядку загального провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог Перша Кременчуцька державна нотаріальна контора про визначення часток, у спільній сумісній власності, -
Зазначає, що є єдиним спадкоємцем після померлої ОСОБА_6 Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про на спадщину за законом у звязку з невизначенням часток земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності.
Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_7 позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4Я, ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись. Простять проводити розгляд справи за їх відсутності.
Представник третьої особи без самостійних вимог Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори до судового засідання не прибув.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 листопада 2003 року спадкоємцями на майно померлого ОСОБА_8 є ОСОБА_6, ОСОБА_1В, та ОСОБА_2 Спадкове майно, на яке видане свідоцтво, складається з ј частини домоволодіння з надвірними будівлями 18 по вул. Махорковій у м Кременчуці.
З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.12.2003 року частки співвласників ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_6К, у домоволодіння з надвірними будівлями по вул. Махорковій по 1/12 частки кожному.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 вересня 2009 року спадкоємцем майна на Ѕ частину після померлого ОСОБА_9 є ОСОБА_4 Спадкове майно складається з 1/5 частини домоволодіння з господарськими будівлями 18 по вул. Махорковій в м Кременчуці.
Згідно з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно частка співвласника ОСОБА_4 в домоволодіння 18 по вул. Махорковій у м Кременчуці становить 1/10.
З свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.09.2009 року спадкоємцем майна на 1/2 частку спадкового майна ОСОБА_9 є ОСОБА_5 Спадкове майно складається з 1/5 частини домоволодіння з господарськими будівлями 18 по вул. Махорковій в М Кременчуці.
Згідно з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно частка співвласника ОСОБА_5 в домоволодіння 18 по вул. Махорковій у м Кременчуці становить 1/10. Також, ОСОБА_5 належить 1/5 частка будинку 18 по вул. Махорковій у м Кременчуці на підставі договору дарування від 22.07.1981 року.
Відповідно до договору дарування, посвідченого 29.08.1991 року державним нотаріусом Першої Кременчуцької Державної нотаріальної контори ОСОБА_3 є власником 7/20 частки домоволодіння 18 по вул. махорковій у м Кременчуці.
Частки співвласників у спільній сумісній власності на домоволодіння 18 по вул. Махорковій у м Кременчуці розподіляються наступним чином:
06 квітня 2018 року померла ОСОБА_6.
Спадкоємцем першої черги за законом у відповідності до вимог ст.. 1261, 1268 ЦК України є ОСОБА_1.
Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається з 1/12 частки домоволодіння з господарськими будівлями по вул. Махорковій, 18 у м Кременчуці, на яке 13 листопада 2018 року видане свідоцтво про спадщину за законом та частки земельної ділянки за цією ж адресою з цільовим призначенням: для садівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка).
Постановою від 13 листопада 2018 року за № 2973/02-31 державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори ОСОБА_10 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки по вул. Махорковій, 18 у м Кременчуці, у звязку з невизначеністю часток на земельну ділянку, що знаходиться у спільній сумісній власності.
Поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.
Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.
Згідно зі статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.
Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.
Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.
Відповідно до ч. 2 ст. 370 цього Кодексу у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласника у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст.. 1225 ЦК України, ст.. 131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначенні До спадкоємців житлового будинку, інших будівель і споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший розмір не визначений заповітом.
Частиною 4 ст. 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності житлового будинку, будівлі або споруди.
З урахуванням дискреційних повноважень органів нотаріату на прийняття рішення про видачу свідоцтва про право на спадщину, приймаючи до уваги, що порушення законних прав та інтересів сторін не відбудеться. Так, судом перевірено обставини переходу права користування земельною ділянкою, та враховано вимоги статті 357 ЦК України та 120 ЗК України, відповідно до якої з набуттям права власності на житловий будинок, переходить право власності, право користування земельною ділянкою, на якій він знаходиться та яка призначена для його обслуговування.
З огляду на вищенаведене суд вважає за необхідне позов задовольнити.
Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.. 317-319, 321, 355 - 358, 382, 391, 1225 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 120, 189-200 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог Перша Кременчуцька державна нотаріальна контора про визначення частокчасток, у спільній сумісній власності - задовольнити.
ОСОБА_6, яка померла 06 квітня 2018 року 1/12
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.С. Предоляк