ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 грудня 2018 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Верба Віталій Миколайович про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і скасування запису про право власності,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2018 року задоволено заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 Накладено арешт на будівлю фруктосховища загальною площею 1636,10кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 право власності на яку зареєстровано 01 грудня 2016 року за АТ КБ «ПриватБанк» (до перейменування ПАТ КБ «ПриватБанк»).

В апеляційній скарзі АТ КБ "Приватбанк" просить ухвалу суду від 10 грудня 2018 року скасувати та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обгрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до АТ КБ "Приватбанк", третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Верба В.М. про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і скасування запису про право власності (а.с.1-11).

Разом з позовною заявою представник позивача ОСОБА_3 подав заяву про забезпечення позову (а.с.12-19).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача ОСОБА_3 посилався на те, що 30 травня 2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №DNU0GK00000511, відповідно до умов якого, ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 310 760 доларів США на строк до 30 травня 2012 року. У забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором між банком та позивачем 30 травня 2005 року був укладений договір іпотеки №DNU0GK00000511, предметом якого виступає будівля фруктосховища, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить позивачу на праві власності. В Інформаційній довідці від 16 березня 2017 року за №82615143 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна міститься інформація про те, що право власності на будівлю фруктосховища, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, було зареєстровано за ПАТ КБ «ПриватБанк» 01 грудня 2016 року (індексний номер 32660501) приватним нотаріусом ДМНО Верба В.М. ОСОБА_1 подав позов про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса ДМНО Верба В.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо нерухомого майна - фруктосховища, загальною площею 1636,10кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1. На сьогоднішній день АТ КБ «Приватбанк» вчинюються дії, які свідчать про підготовку об'єкта нерухомості до продажу, що в свою чергу може утруднити або зробити неможливим виконання в майбутньому рішення суду у разі його задоволення. На підставі викладеного, просив суд просив накласти арешт на будівлю фруктосховища загальною площею 1636,10кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2018 року задоволено заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 Накладено арешт на будівлю фруктосховища загальною площею 1636,10кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 право власності на яку зареєстровано 01 грудня 2016 року за АТ КБ «ПриватБанк» (до перейменування ПАТ КБ «ПриватБанк») (а.с.21).

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції посилався на те, що дійсно виник спір з приводу нерухомого майна - будівлі фруктосховища загальною площею 1636,10кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 заходи, які позивач просить вжити є співмірними із заявленими позовними вимогами та дійшов висновку про необхідність накладення арешту на спірне майно, власником якого на даний час є АТ КБ "Приватбанк", оскільки відчуження вказаного майна може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду.

Однак, суд першої інстанції в своїй ухвалі не обґрунтував співмірність виду забезпечення позову та заявлених позовних вимог у даному випадку саме зазначеного виду забезпечення позову - арешту.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що між сторонами дійсно виник спір з приводу вказаного нерухомого майна, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, колегія суддів, враховуючи розумність, співмірність, обґрунтованість і обсяг вимог позивача, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, вважає що найбільш доцільним буде забезпечення позовних вимог шляхом заборони вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження вищевказаного нерухомого майна, що є предметом спору.

Заборона відчуження спірного нерухомого майна не обмежить прав відповідача на користування та володіння вказаним нерухомим майном.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне змінити застосований судом першої інстанції вид забезпечення позову з - арешту на - заборону відчуження вищевказаного нерухомого майна, оскільки саме такий вид забезпечення позову є співмірним заявленим позовним вимогам, забезпечить запобігання ухиленню від виконання рішення, у випадку задоволення позовних вимог і, в той же час, відповідач не позбавляється можливості володіти та користуватися спірним майном.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість заяви про забезпечення позову є необгрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

За таких обставин, апеляційну скаргу АТ КБ "ПриватБанк" слід задовольнити частково та змінити вид забезпечення позову у даній справі з арешту на - заборону відчуження спірного нерухомого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" - задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2018 року про забезпечення позову змінити в частині виду забезпечення позову - накладення арешту на - заборону відчуження нерухомого майна: будівлі фруктосховища загальною площею 1636,10кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 право власності на яку зареєстровано 01 грудня 2016 року за Акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк".

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді