Справа № 442/1219/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків Л.І.
Провадження № 22-ц/811/1724/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Крайник Н.П., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: представників ТзОВ «Чагарі» ОСОБА_2,

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Чагарі» на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 лютого 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

в листопаді 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Чагарі» звернулось до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідачів - приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_6»яна Юріївна про визнання договору дарування недійсним.

Оскаржуваною ухвалою позовну заяву залишено без розгляду.

Ухвалу суду оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю «Чагарі», покликаючись в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали порушив норми процесуального права, неповно дослідив обставини справи, позбавивши апелянта права на розгляд справи у розумні строки, а закривши провадження у справі, порушив його право на доступ до правосуддя. Судом при постановленні оскаржуваної ухвали не дотримано норм процесуального права, оскільки суд вправі залишити позов без розгляду у випадку невиконання позивачем вимоги суду щодо явки до суду, якщо така визнана судом обов»язковою. Ухвала щодо визнання обов»язковою явки позивача судом не постановлялась, відтак особиста явка позивача до суду не була обов»язковою. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги те, що позивач повідомив суддю (суд) у справі про те, що не може бути присутнім в судовому засіданні у звязку із хворобою, що спростовує висновок суду про те, що позивач не повідомив про причини неявки. Також в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо належного повідомлення всіх учасників, і зокрема позивача, про дату, час і місце судових засідань, та за наявності таких, неявки позивача в судове засідання двічі поспіль. Враховуючи наведене просить скасувати ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 лютого 2018 року, а справу направити на розгляд до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області для продовження розгляду справи по суті.

14 лютого 2019 року Приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_6 подала клопотання до суду про розгляд даної справи без її участі.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи від сторін не поступило, поважності причин неявки в судове засідання ними не надано, а тому в силу вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників ТзОВ «Чагарі ОСОБА_2, ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд першої інстанції залишив позовну заяву ТзОВ «Чагарі» без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача в судове засідання з посиланням на те, що неявка позивача перешкоджає розгляду справи, оскільки останній не зявляючись в судові засідання, подає клопотання про відкладення розгляду справи, які складені неналежним чином, що свідчить про зловживання останнім процесуальними правами.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 1- 6 ст. 128 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обовязковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обовязковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за пять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Матеріалами справи встановлено, що у судові засідання, призначені на 04 серпня 2016 року, 09 грудня 2016 року,18 вересня 2017 року, 16 листопада 2017 року, сторони у справі не зявлялись, у звязку з чим розгляд справи відкладався ( а.с. 223, 226).

За клопотанням представника позивача в судовому засіданні 21 березня 2016 року вирішувалось питання про забезпечення доказів.

В судовому засіданні 09 грудня 2016 року сторони надали пояснення по суті справи

04 серпня 2016 року , 27 квітня 2017 року, 05 травня 2017 року, 12 червня 2017 року, 26 липня 2017 року, 18 вересня 2017 року, 16 листопада 2017 року, 13 грудня 2017 року розгляд справи відкладався у звязку з неявкою сторін в судові засідання.

13 грудня 2017 року розгляд справи відкладено в черговий раз на 13 лютого 2018 року, у звязку з неявкою сторін у судове засідання ( а.с. 227).

В той же час позивач у встановленому законом порядку про призначені вищезгадані судові засідання повідомлений не був, що стверджується відсутністю в матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення йому повісток або повідомлень під розписку.

Відсутність у матеріалах справи копій судових повісток чи повідомлень також свідчить про те, що всупереч вимогам ч. 6 ст. 128 ЦПК України, такі позивачу не надсилалися.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що 17.01.2018 року директор ТзОВ «Чагарі» ОСОБА_7 подав до суду першої інстанції клопотання про неможливість прибути у судові засідання, призначені на 23.01.2018 року, 30.01.2018 року, 06.02.2018 року та інші дати до кінця травня 2018 року, у звязку з погіршенням стану його здоровя, яке судом першої інстанції визнано неналежним чином оформленим та не взято ним до уваги (т. 1 а.с. 256).

Крім цього, суд в ухвалі не мотивував, чому неявка позивача є перешкодою для розгляду справи, та не визнавав обов»язковою явку позивача в судові засідання.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції також не врахував, що позивач звернувся до суду з позовом у листопаді 2015 року, тобто, більш як три роки тому, те, що протягом цього часу розгляд справи неодноразово відкладався, представник позивача з'являвся до суду і за його заявою вирішувалось питання про забезпечення доказів, ним надавались пояснення по суті позовних вимог.

Суд першої інстанції не вживав заходів для з'ясування у представника позивача можливості розгляду справи за його відсутності, а при неможливості розгляду справи у відсутності позивача не вирішував питання про визнання його явки в судове засідання обовязковою.

Отже, всупереч вимогам ст. 12 ЦПК України суд не розяснив позивачу його процесуальних прав та обовязків та наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, не сприяв учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України, чим не запобіг можливості зловживання учасниками судового процесу їхніми правами та не вжив заходів для виконання ними їхніх обовязків, у звязку з чим справа перебувала у провадженні суду першої інстанції понад три роки, і рішення по суті спору судом не ухвалене.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

За наявності обґрунтованої заяви позивача про неможливість приймати участь у судових засіданнях до травня 2018 року, за відсутності ухвали суду про визнання судом обов»язковою явки позивача в судові засідання, та за відсутності в матеріалах справи доказів належного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи, в тому числі і про судове засідання, призначене на 13 лютого 2018 року, колегія суддів приходить до висновку, що в суду першої інстанції не було правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду у звязку із повторною неявкою в судове засідання позивача без поважних причин.

За таких обставин, колегія суддів вважає необгрунтованим висновок суду першої інстанції про зловживання представником позивача своїми процесуальними правами, оскільки судом не зазначено, які конкретно дії позивача суд вважає зловживанням процесуальними правами, а також зважаючи на те, як повідомлявся позивач про судові засідання, призначені на 27.04.2017 року, 05.05.2017 року, 12.06.2017 року, 26.07.2017 року, 18 вересня 2017 року, 16 листопада 2017 року та 13 грудня 2017 року.

Задоволення апеляційної скарги ТзОВ «Чагарі», з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України, є підставою для стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ТзОВ «Чагарі» судового збору за подання апеляційної скарги.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За встановлених судом апеляційної інстанції обставин, колегія суддів вважає, що ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381- 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чагарі» - задовольнити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 лютого 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Чагарі» по 881.00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 18.04.2019 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_8