Справа № 140/1039/19
Провадження №2-з/140/2/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2019 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Царапори О.П.

при секретарі Вакар Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Немирів заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В :

До Немирівського районного суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка мотивована тим, що 12 червня 2016 року він придбав у власність напівпричіп рефрижератор SKO 24 реєстраційний номер СЕ 2752 XX в громадянки ОСОБА_3 на підставі Довіреності. Договір купівлі-продажу даного напівпричіпа не укладали. Дана довіреність надає право ОСОБА_1 обміняти, здати в оренду, передати в позичку/безкоштовне користування, зняти з обліку та поставити на облік в органах ДАІ та водити вище вказаний напівпричіп.

В подальшому, у зв'язку із потребою певної суми коштів ОСОБА_1 подав об'яву в соц. мережі про реалізацію напівпричіпа рефрижератора SKO 24 реєстраційний номер СЕ 2752 XX.

Через деякий час до нього звернувся ОСОБА_2 щодо даної об'яви, так як хотів придбати даний напівпричіп для використання у сфері внутрішніх перевезень вантажів. Однак, ОСОБА_2 наполягав на тому що в нього немає всієї суми коштів щодо викупу транспортного засобу та запропонував укласти договір оренди з викупом, на що ОСОБА_1 погодився.

06 лютого 2019 року ОСОБА_1 як орендодавець-продавець, з однієї сторони, та ФОП ОСОБА_2, з другої сторони уклали договір оренди з викупом транспортного засобу № 1/19. На підставі даного договору Орендодавець-продавець зобовязується передати Орендарю - покупцю транспортний засіб напівпричіп рефрижератор SKO 24 реєстраційний номер НОМЕР_1, а орендар покупець зобовязується прийняти у користування вищевказаний т/з для використання у сфері внутрішніх перевезень вантажів.

Пунктом 9.3 даного Договору чітко зазначено що, платежі повинні вноситися орендарем кожного 5-го та 20-го числа до повного виконання зобов'язання. Розмір платежів встановлено не меш ніж 500 дол. США. Відповідно до п. 2.2 Договору Орендар-покупець зобов'язаний перерахувати гроші на поточний рахунок Орендодавця-продавця через банк чи передавати особисто.

Однак, з моменту укладення Договору та передачі транспортного засобу Орендарю-покупцеві, останнім не внесено на рахунок заявника жодних коштів за користуванням даним напівпричепом, крім того звязатися з Орендарем він не має змоги, так як по даному контакту який вказаний в Договорі Орендар не відповідає на дзвінки.

15 березня 2019 року ОСОБА_1 отримав Гарантійний лист від ОСОБА_2 в якому зазначено, що Орендар надає гарантію дострокової виплати, а саме не пізніше 19.03.2019 року в повному обсязі - 4000 дол. США, однак до даного часу кошти не виплачені, тому заявник звернувся до суду з даною заявою.

В судове засідання сторони не викликалися.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, оглянувши письмові матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає поверненю заявнику, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути сумірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання

зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів та з урахуванням співмірності позовних вимог.

Подана заява не відповідає змісту та формі заяви про забезпечення позову, вимоги щодо якої передбачені у ст. 151 ЦПК України, в частині того, що в ній не зазначено предмет позову та обґрунтуванні необхідності забезпечення позову, а лише висловлена ситуація, яка склалась у заявника/позивача.

У заяві не зазначено ціну позову, про забезпечення якого просить заявник. Крім того із заяви не вбачається те, що заявник/ позивач має намір звернутися в подальшому до ОСОБА_2, якого зазначив у заяві як відповідача, з будь якими позовними вимогами до суду.

Крім того, враховуючи положення ст.149,150 ЦПК України, відповідні роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України, слід зазначити, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Також, викладені в заяві мотиви не дають підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 9 ст. 153 ЦПК України суддя, встановивши, що ухвалу про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про повернення заяви про забезпечення позову.

Суд роз`яснює, що повернення вказаної заяви не позбавляє заявника права на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку, встановленому ЦПК України

Керуючисьст.3-13, 76-81, 89, 149-153, 258, 260, 353 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву представника ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення вказаної заяви не позбавляє заявника права на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку, встановленому ЦПК України

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя О.П.Царапора