Справа № 703/4075/18
10 квітня 2019 року Смілянським міськрайонний суд Черкаської області
у складі: головуючого-судді Пасацької Л.А.,
секретаря судового засідання Покотиленко І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань приміщення суду в м. Сміла Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
06 листопада 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення на їх користь заборгованості за кредитним договором №б/н від 23.04.2013 р. у розмірі 110205 грн. 73 коп., яка складається з: 6920 грн. 77 коп. заборгованість за кредитом; 103284 грн. 96 коп. заборгованість за відсотками за період з 24.03.2012 р. по 30.03.2018 р., а також судові витрати у розмірі 1762 гривні.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, в звязку з чим підписала заяву №б/н від 23.04.2013 р. згідно якої отримала кредит у розмірі 7100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Договір про надання банківських послуг є договором приєднання згідно ст.634 ЦК України, який складають: Заява відповідача разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», викладеними на банківському сайті: www.ргіvatbank.ua.
Відповідач свої зобовязання належним чином не виконує, не повернув банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов цього договору.
Станом на 30.09.2018 заборгованість відповідача склала 110205 грн. 73 коп., з яких: 6920 грн. 77 коп. заборгованість за кредитом; 103284 грн. 96 коп. заборгованість за відсотками за період з 24.033.2012 р. по 30.03.2018 р..
В звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 січня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у вищевказаній цивільній справі та призначено судовий розгляд.
Представник позивача Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, звернувся до суду з клопотанням, в якому просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на адресу її місця проживання та реєстрації.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 березня 2019 року вирішено провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши всі обставини справи, приходить до наступного висновку:
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Як вбачається з анкети - заяви від 23.04.2013 р. ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також тарифами банку, які надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк» (далі Договір).
Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 у повній мірі, під час заповнення вищевказаної анкети, була проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі.
Відповідно до розрахунку заборгованості через порушення відповідачем ОСОБА_1 умов зазначеного Договору, станом на 30.09.2018 р. в неї виникла заборгованість у сумі 110205 грн. 73 коп., з яких: 6920 грн. 77 коп. заборгованість за кредитом; 103284 грн. 96 коп. заборгованість за відсотками за період з 24.03.2013 р. по 30.03.2018 р. (а.с.6-8).
При укладенні вищевказаного кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦПК України, зокрема договір приєднання - це договір, умови якого встановлені однією із сторін у формуляторах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
АТ КБ «Приват Банк» свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме - надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому договором.
Відповідач ОСОБА_1 зобовязання своєчасно не виконала, не повернула банку грошові кошти для погашення існуючої заборгованості в повному обсязі, останній платіж здійснила 04.10.2015 р., що підтверджується розрахунком заборгованості за договором (а.с.6-8).
Відповідно до змісту п. 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року №СП-2010-256, після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також заяви, Банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, та Клієнт надає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.
Згідно п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року №СП-2010-256, підписання даного Договору являється прямою та безумовною згодою Клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком.
Згідно з п.п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року №СП-2010-256, відповідач зобовязувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі прострочених кредитах і овердрафту), оплату винагороди банку.
Відповідно до п.2.1.1.12.4 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року №СП-2010-256, строки та погашення по кредиту по кредитним карткам з встановленим мінімальним обовязковим платежем, а також овердрафта, виниклого по таким картам, викладений в памятці клієнта/довідці про умови кредитування, яка являється невідємною частиною Договору, а також встановлюються даним пунктом. Платіж включає плату за використання кредиту, передбачену Тарифами, та частиною заборгованості по кредиту. Відповідно ст.212 ГКУ, у випадку наявності простроченого кредиту (овердрафта) строком повернення кредиту (овердрафта) в повному обсязі являється 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості. Строк повернення овердрафта у повному обсязі на протязі 30 днів з моменту виникнення оведрафту. Строк погашення процентів по овердрафту щомісячно за попередній місяць до 25 числа.
Згідно п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року №СП-2010-256, за користування кредитом та овердрафтом Банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами Банка, з розрахунку 360 календарних днів у році, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13.
Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року №СП-2010-256, передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.
Доказів, які свідчать про припинення дії вказаного Договору, а також щодо волевиявлення сторін з цього приводу, матеріали цивільної справи не містять.
Як вбачається з розрахунку заборгованості та Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», між ОСОБА_1 та банком визначено умови кредитування, відповідно до тарифів обслуговування кредитної карти «Універсальна, 55 днів пільгового періоду».
Відповідно до тарифів обслуговування кредитної карти «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», пільговий період до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місця, наступного за датою виникнення заборгованості). Базова процента ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості) 2,5% UAH, за тратами здійсненими з 01 вересня 2014 року 2,9%, за тратами здійсненими з 01 квітня 2015 року 3,6%. Щомісячний обовязків платіж 7% заборгованості (але не менше 50 гривень та не більше залишку заборгованості), з 01 квітня 2014 року 5% від заборгованості (але не менше 100 гривень та не більше залишку заборгованості) (а.с.10).
Згідно з п.1.1.3.2.3 Умов і правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року №СП-2010-256, банк має право проводити зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картковому рахунку. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта.
Відповідно до п.1.1.2.3 Умов і правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року №СП-2010-256, до обов'язків позичальника відносяться отримання виписки про стан картрахунків та про здійсненні операції по картрахункам.
За п.1.1.3.1.9 Умов і правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року №СП-2010-256, Банк зобов'язаний не менш як раз на місяць у спосіб, визначений у Заяві (оголошення на сайті Банку) надавати Держателю виписки про стан Картрахунків та про проведені за минулий місяць операції по Картрахунках. При підключенні Держателя до системи INTERNET-banking (ПРИВАТ 24) надання виписок здійснюється через вказаний комплекс. При підключенні Клієнта до комплексу Mobile-banking Банк здійснює можливість доступу до інформації про стан рахунку, шляхом використання функцій SMS-повідомлень.
Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст.ст. 1046-1053 цього Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 і не випливає із суті кредитного договору.
Положеннями ч.1 ст.1050 ЦК України, передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.257 ЦК України, стягнення боргу обмежується останніми трьома роками перед зверненням кредитора до суду.
Згідно ч.2 ст.258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік.
Згідно ч.1 ст.259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.
Відповідно до п.п.1.1.7.31 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року №СП-2010-256, передбачено, що строк позовної давності стосовно вимог банку щодо повернення кредиту, оплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів, витрат банку, складає 50 років.
Тобто, сторонами визначено строк позовної давності для вимог за цими договірними зобовязаннями, який складає 50 років, і на день звернення позивача до суду не сплив.
Відповідно до положень ст. 212 ЦК України, особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити припинення прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (скасувальна обставина).
Виходячи із засад законності та справедливості, враховуючи положення Цивільного кодексу України та умов кредитного договору (Порядок нарахування і сплати відсотків та комісії. Порядок погашення боргових зобовязань за Кредитом), тобто визначення сторонами у цьому ж договорі змінюваної процентної ставки, настання якої передбачено певними обставинами (ст. 212 ЦК України), суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 2.1.1.12.6.3 Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року №СП-2010-256, проценти за користування кредитом (кредитним лімітом) та/або овердрафтом нараховуються в дату їх сплати, передбачену пунктами 2.1.1.12.4 і 2.1.1.12.5, при цьому проценти розраховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично витрачені в рахунок Кредиту та/або овердрафту кошти, з дня списання суми карткового рахунку до дня, коли кредит (кредитний ліміт) та/або овердрафт стають простроченим кредитом.
Так, п. 2.1.1.12.6.4 Умов і правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року №СП-2010-256, у випадку непогашення суми простроченого кредиту або його частини понад 210 днів вся (загальна) заборгованість за кредитом вважається простроченою. У разі виникнення прострочених зобовязань із терміном прострочки понад 210 днів, клієнт сплачує банку пеню в розмірах, зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. При цьому відсотки за користування кредитом клієнт не сплачує.
Згідно п.1.1.1.72 Умов і правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року №СП-2010-256, прострочений кредит кредитні кошти, які були надані Клієнту та не були повернуті Банку в строк, передбачений Договором.
Як вбачається з розрахунку заборгованості ОСОБА_1, з 26 травня 2013 року у останньої виникла поточна заборгованість за наданим кредитом, яка до 31 жовтня 2014 року не була погашена. При цьому, прострочена заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) виникла з 01 листопада 2014 року у сумі 153 гривні 71 копійка, яка в подальшому збільшувалася та ОСОБА_1 у жодному з місяців не була погашена у повному обсязі (а.с.6-зворот).
Враховуючи, що відповідно до Тарифів обслуговування кредитної карти «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», ОСОБА_1 зобовязана була сплачувати заборгованість до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не сплативши визначений вказаними тарифами обовязковий щомісячний платіж до 24 жовтня 2014 року включно, з 25 жовтня 2014 року прострочила заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) у сумі 153 гривні 71 копійка, в звязку з чим саме з 25 жовтня 2014 року слід відраховувати строк у 210 днів, який передбачений п. 2.1.1.12.6.4 Умов і правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року №СП-2010-256, після якого у банку відсутні підстави для нарахування процентів та відповідач не зобовязана сплачувати проценти за користування кредитом.
При цьому, суд не враховує перерахування ОСОБА_1 грошових коштів 04 жовтня 2015 року у сумі 16 гривень 87 копійок, як погашення обовязкового щомісячного платежу за кредитним договором, оскільки вказана сума менша за суму, яка визначена Тарифами обслуговування кредитної карти «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», як обовязковий щомісячний платіж, та простроченої заборгованості за кредитним договором станом на день сплати вказаної суми.
Таким чином, починаючи з 211 дня з моменту виникнення прострочення, а саме з 31 травня 2015 року, нарахування процентів за користування кредитом після набуття ним статусу простроченого суперечать нормам чинного законодавства та умовам договору, укладеному між сторонами, в звязку з чим позовні вимоги щодо стягнення з відповідача процентів за користування кредитом за період з 31 травня 2015 року по 30 березня 2018 року не підлягають задоволенню, оскільки суперечать нормам чинного законодавства та умовам договору, укладеному між сторонами.
Проценти нараховані банком, відповідно до вимог п. 2.1.1.12.6.3 вищевказаних Умов, за період з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли кредит став простроченим 31 травня 2015 року, відповідно до умов та правил надання банківських послуг підлягають стягненню з відповідача.
Визначаючи суму процентів за вищевказаний період суд виходить з наступного.
Так, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, з 23 квітня 2013 року по 31 травня 2015 року включно банком нараховано на загальний залишок заборгованості за відсотками у сумі 3592 гривня 09 копійка, яка підлягає стягненню.
При цьому, як вбачається з матеріалів цивільної справи, відсотки за кредитним договором №б/н від 23 квітня 2013 року банк мав право нараховувати саме з дати укладення відповідного договору, тобто з 23 квітня 2013 року, в звязку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача відсотків за вказаним договором за період з 23 квітня 2012 року по 22 квітня 2013 року включно, не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №б/н від 23 квітня 2013 року доведені та підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості: 6920 гривень 77 копійок заборгованість за кредитом; 3592 гривень 09 копійок заборгованість за відсотками за період з 23 квітня 2013 року по 31 травня 2015 року, та у задоволенні решти позовних вимог відмовляє.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 гривень.
На підставі наведеного, ст.ст. 11, 15, 16, 212, 257, 258, 259, 509, 525-526, 530, 536, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 9, 7, 12, 13, 76-78, 141, 223, 258-259, 263-265, 282, 284, 288-289 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області, а матеріали справ надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 16.04.2019 о 16.55 год.
Сторони у справі:
Головуючий: Л. А. Пасацька