ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року

м. Харків

справа № 619/2159/18

провадження № 22-ц/818/1553/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1,

відповідач: ОСОБА_2,

розглянув в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 26 грудня 2018 року (в складі судді Якименко Л.О.),

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, в якому, з урахуванням уточнень, просив змінити дату початку сплати аліментів за судовим наказом від 04 травня 2018 року у цивільній справі № 619/891/18 з 14 березня 2018 року на 01 травня 2018 року та тимчасово, до ІНФОРМАЦІЯ_8 зменшити розмір аліментів за судовим наказом від 04 травня 2018 року з 1/4 частки з усіх видів його заробітку до 1/8 частки.

В обгрунтування позову вказував, що Дергачівським районним судом Харківської області видано судовий наказ від 04 травня 2018 року у цивільній справі № 619/891/18, яким постановлено стягнення з позивача на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця, починаючи з 14 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Призначаючи стягнення з позивача по даній справі ј частини з усіх видів заробітку щомісяця, суд не мав можливості врахувати дві важливих для правильного вирішення справи обставини, які відповідачка у заяві про видачу судового наказу умисно приховала від суду, а саме: за період з 05 березня по 17 квітня 2018 року позивачем по даній справі було добровільно сплачено на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у загальній сумі 3870 грн., що підтверджується відповідними копіями платіжних документів, що знаходяться у матеріалах справи. Відповідачка свідомо приховала від суду факт одночасного подання двох позовів про стягнення з позивача по даній справі аліментів, що призвело до постановлення одночасно двох судових рішень, а саме судового наказу від 04 травня 2018 року у цивільній справі № 619/891/18 про стягнення з позивача на користь відповідача по даній справі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця на утримання дитини та рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19 квітня 2018 року у справі № 619/894/18 про стягнення з позивача на користь відповідача по даній справі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця на її утримання.

При прийнятті рішення 19 квітня 2018 року у справі № 619/894/18 суд був переконаний у тому, що позивач по даній справі нікому не сплачує аліменти за іншими судовими рішеннями, про що суд зазначив у тексті рішення. Таким чином, відповідач по даній справі отримала одночасно два судових рішення, якими з позивача по даній справі щомісячно стягується на користь відповідача по даній справі Ѕ частини з усіх видів заробітку позивача по даній справі.

Щодо необхідності зміни дати початку сплати аліментів за судовим наказом від 04 травня 2018 року у цивільній справі № 619/891/18, позивач звертає увагу на наступне:

Відповідно до довідки про доходи від 12 вересня 2018 року позивача по даній справі дохід становить: за період з 14 по 31 березня 2018 року - 5286 грн.24 коп.; за період з 01 по 30 квітня 2018 року -10 540 грн. 46 коп.

1/4 частина від доходу позивача по даній справі за період з 31 березня по 30 квітня 2018 року становить 3956 грн. 68 коп.

Враховуючи ту обставину, що за цей період позивач по даній справі сплатив відповідачу по даній справі добровільно грошову суму в розмірі 3870 грн. залишок боргу за цей період становить 86 грн. 68 коп., які будуть сплачені відповідачу до початку розгляду справи по суті.

Відповідно, дату початку сплати аліментів за судовим наказом від 04 травня 2018 року у цивільній справі № 619/891/18 необхідно змінити з 14 березня 2018 року на 01 травня 2018 року.

Щодо необхідності тимчасового зменшення розміру аліментів на період з 01 травня по ІНФОРМАЦІЯ_8: щомісячне стягнення з позивача по даній справі Ѕ частини з усіх видів заробітку, яке стало можливим внаслідок обману суду і зловживання процесуальними правами з боку відповідача по даній справі, об'єктивно призводить до суттєвого погіршення матеріального стану позивача по даній справі.

Позивач вважав, що тимчасове до ІНФОРМАЦІЯ_8 зменшення розміру аліментів за судовим наказом від 04 травня 2018 року з ј частини з усіх видів заробітку до 1/8 частини жодним чином не порушить інтересів сина позивача по даній справі, оскільки у такому разі за двома судовими рішеннями відповідач по даній справі буде отримувати аліментів приблизно 3000 грн. щомісяця. За таких обставин позивач вважав, що є підстави для зменшення розміру стягнутих з позивача по даній справі за судовим наказом Дергачівського районного суду Харківської області від 04 травня 2018 року аліментів з 1/4 частини до 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, причину неявки суду не повідомила, хоча про день та час розгляду справи повідомлена належним чином під час підготовчого засідання 20 грудня 2018 року.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 26 грудня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Зменшено розмір стягнутих з ОСОБА_1 за судовим наказом Дергачівського районного суду Харківської області від 04.05.2018 року аліментів з 1/4 частини до 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з моменту подачі заяви про видачу судового наказу, тобто з 14 березня 2018 року і до ІНФОРМАЦІЯ_8.

Не погодившись із вказаним вище рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась на це рішення з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення скасувати.

Обґрунтовуючи свої апеляційні доводи, апелянт зазначила, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що вона піклується про свою непрацездатну мати, яка проживає разом з нею - пенсіонерка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка не працює та отримує мінімальну пенсію у розмірі 1500 гривень. Вказує, що також на утриманні має двох неповнолітніх дітей.

Апелянт зазначає, що доводи позивача про те, що він піклується за своєю матір'ю спростовуються тим, що ОСОБА_6 має задовільний стан здоров'я, а також неофіційно працює прибиральницею та отримує пенсію у розмірі 2223,79 гривень та не потребує матеріальної допомоги сина.

Також, ОСОБА_1 вказує, що вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною та жодного доходу на даний момент не має, тому дуже потребує сплати аліментів.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що відповідачкою в один день було подано до Дергачівського районного суду Харківської області одночасно два позови про стягнення з нього аліментів у кожному з яких надала суду завідомо неправдиві відомості про нібито відсутність другого позову з тих самих підстав до тієї ж особи. У зв'язку з чим за двома позовами булло постановлено два судових рішення про стягнення з нього аліментів.

При прийнятті рішення від 19 квітня 2018 року у справі №619/894/18 про стягнення з нього аліментів, суд був переконаний у тому, що він нікому не сплачує аліменти за іншими судовими рішеннями, про що суд зазначив у тексті рішення.

Відповідачка отримала два судових рішення про стягнення з нього аліментів на її користь 1/2 частину з усіх видів його заробітку.

Також відповідачкою надано завідомо неправдиві відомості про те, що вона не працює та на даний час перебуває у декретній відпустці, натомість фактично вона перебувала у декретній відпустці до ІНФОРМАЦІЯ_8 і на даний час працює і отримує заробітну плату.

У своїх пояснення на відзив ОСОБА_1 зазначає, що на даний час має місце два судових рішення щодо стягнення з позивача аліментів: судовий наказ від 04 травня 2018 року по справі №619/891/18 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до повноліття); рішення від 19 квітня 2018 року по справі №619/894/18 про стягнення аліментів на її утримання на час перебування у декретній відпустці.

На час подання цих позовів вона перебувала у декретній відпустці.

Позивач сам вводить суд в оману та надає недостовірну інформацію.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 22 лютого 2018 року розгляд справи призначено в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обов'язку батьків утримувати дитину та з принципу розумності та справедливості.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погодитись не може виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 10 вересня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_1 перебувають в зареєстрованому шлюбі.

Від даного шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується позивачем дитина наразі проживає разом з матір'ю.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 19 квітня 2018 року, яке постановою Апеляційного суду Харківської області від 09 серпня 2018 року залишено без змін, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання до досягнення сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 14 березня 2018 року.

04 травня 2018 року Дергачівським районним судом Харківської області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку та доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 14 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 ст. 12 цього Закону передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно роз'яснень, які містять в п.п.17, 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Позивач як на підставу своїх позовних вимог посилається на те, що на даний час відносно нього винесено два судових рішення щодо стягнення з нього аліментів на дитину та стягнення аліментів на утримання дружини по 1/4 частині усіх видів заробітку. Тобто фактично на даний час з нього щомісяця стягується 1/2 частина з усіх видів заробітку, що об'єктивно призводить до суттєвого погіршення його майнового стану.

Крім того, ним добровільно було сплачено аліменти за березень та квітень 2018 року на загальну суму 3870грн, що на його думку є підставою для зміни дати початку сплати аліментів - з 14 березня 2018 року на 01 травня 2018 року.

За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження зміни свого майнового стану позивачем надано: довідку про доходи, з якої вбачається, що він працює в ТОВ «ФЛЄКСС» на посаді сортувальника та його загальна сума доходу за період з березня 2018 року по серпень 2018 року без урахування аліментів складає 61507,25грн.; довідку довідка про склад сім'ї від 25 вересня 2018 року, згідно якої за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані наступні особи: позивач по справі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7; ксерокопію посвідчення серія НОМЕР_1, виданого 18.11.2004 року, що мати позивача ОСОБА_6 - пенсіонерка за віком та довідку УПФУ Київського об'єднаного управління ПФУ м. Харкова від 30 серпня 2018 року, що ОСОБА_6 знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ Київського об'єднаного управління ПФУ м. Харкова і отримує пенсію за віком: березень 2018 - 2223,79 грн., квітень 2018 - 2223,79 грн., травень 2018 - 2223,79 грн., червень 2018 - 2223,79 грн., липень 2018 - 2223,79 грн., серпень 2018 - 2223,79 грн., всього: 13342,74 грн.

Між тим, обставини на які посилається позивач вже існували на момент видачі судового наказу - 04 травня 2018 року, а тому не можуть не свідчити про зміну його майнового стану,

Позивачем в порушення вимог даного припису ані суду першої, ані апеляційному суду не надано доказів зміни його матеріального стану та/або погіршення здоров'я.

Сам факт одноразової сплати на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 суми 3870 грн. (за березень та квітень 2018 року) та постановлення двох судових рішень про стягнення аліментів на дитину та стягнення аліментів на утримання дружини не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів та зміни дати початку сплати аліментів за судовим наказом з 14 березня 2018 року на 01 травня 2018 року.

Фактично доводи позивача зводяться до його незгоди із судовими рішеннями про стягнення з нього аліментів. Між тим, він не позбавлений був можливості оскаржити дані судові рішення в апеляційному та касаційному порядку.

Як свідчать матеріали справи позивач знаходиться у працездатному віці, не є інвалідом, свідчень про поганий стан здоров'я, при якому йому необхідне лікування, тощо, у суду не має.

Що стосується доводів позивача, що відповідачкою надано завідомо неправдиві відомості про те, що вона не працює та на даний час перебуває у декретній відпустці, натомість фактично вона перебувала у декретній відпустці до ІНФОРМАЦІЯ_8 і на даний час працює і отримує заробітну плату, то вони є безпідставні.

Згідно наданих відповідачкою довідок з місця роботи, остання дійсно працює в ТОВ «АСС» на посаді укладальник-пакувальник по теперішній час. У період з 22 лютого 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_8 вона знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Її дохід за період з 10 грудня 2018 року по 31 січня 2019 року складає 7418,75грн.

Разом з тим, на час винесення судових рішень відповідачка ще перебувала у декретній відпустці, а тому вважати, що нею було надано суду недостовірну інформацію не можна.

З урахуванням того, що позивачем не надано доказів, які є підставами для зміни розміру аліментів та свідчили б про погіршення матеріального стану позивача, поліпшення матеріального стану відповідача, що встановлені ст. 181, ст. 192 СК України, підстави для задоволення позову відсутні.

Згідно п.п.1,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 26 грудня 2018 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 17 квітня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко