Справа № 716/420/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.04.19 Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді - Пухарєвої О.В.,
за участю секретаря судових засідань - Вікторівської Д.Я.,
представника позивача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Заставна в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_3, в особі представника ОСОБА_2, звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.
Посилається на те, що він є одноосібним власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. У вказаному будинку, крім нього, зареєстровані сини - ОСОБА_4 та ОСОБА_6, а також його колишня співмешканка - ОСОБА_5 Відповідачі ОСОБА_4, починаючи із липня 2013 року, а ОСОБА_5 - із вересня 2018, у вказаному будинку не проживають, участі в утриманні господарства, в якому вони зареєстровані не приймають, також не приймають участі по оплаті житлово-комунальних послуг, не обробляють приналежну до нього земельну ділянку.
Позивач посилається на те, що він, як власник будинку не має можливості безперешкодно користуватись, розпоряджатись своїм майном, не може реалізувати своє право на отримання субсидії через реєстрацію відповідачів в будинку, саме тому, просить усунути йому перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження власністю, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.
Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, не дивлячись на своєчасне та належне його повідомлення про дату, час та місце проведення розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.
Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, обгрунтував їх вищенаведеним.
Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином - судовими повістками, однак до суду повернулися конверти, з відміткою Укрпошти про те, що вони за зазначеною адресою, а саме по АДРЕСА_1 не проживають.
Оскільки відповідно до приписів ч.8 ст.128, ч.2 ст.130 ЦПК України відповідачі вважаються такими, що належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про розгляд справи у їх відсутності та відзиву на позов від них також не надходило, а тому справу, зі згоди позивача розглянуто в порядку заочного розгляду та ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_3 на праві власності належить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, розташований по АДРЕСА_1, що підтверджується копією рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 22.12.2009 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25018095 від 13.01.2010 (а.с.18-19).
У вказаному будинку зареєстровані: позивач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, його сини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, а також його співмешканка - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копією облікової картки об'єкта погосподарського обліку на 2016-2020 р.р. (а.с.16-17).
З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї №238 від 04.03.2019 вбачається, що син позивача - ОСОБА_4, 1988 р.н. та співмешканка - ОСОБА_5, 1983 р.н. у вказаному будинку не проживають (а.с.13).
Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 24.09.2008, який згідно рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 04.07.2013 було розірвано. У даному шлюбі у подружжя народилося двоє дітей: сини ОСОБА_6, 1998 р.н. та ОСОБА_4, 1995 р.н. Після розірвання шлюбу колишня дружина ОСОБА_7 разом із сином ОСОБА_4 покинули сім'ю, і з того часу по теперішній час, тобто на протязі 6 років, в будинку позивача не проживають.
Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які показали, що після розірвання шлюбу в 2013 році син ОСОБА_4 разом із матір'ю покинули сім'ю і переїхали проживати в іншу місцевість, з того часу вони в село Шубранець не повертались.
Також встановлено, що син позивача ОСОБА_4 після розірвання шлюбу змінив прізвище «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4».
На сьогоднішній день позивач ОСОБА_3 не може вільно розпоряджатись та користуватись своїм майном на власний розсуд через реєстрацію відповідача ОСОБА_4 у його домоволодінні, що розташоване по АДРЕСА_1.
Оскільки об'єктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира, а права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд, отже обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до вимог Закону «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», ст.ст. 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
З огляду на викладене, суд вважає, що вимога позивача про визнання відповідача ОСОБА_4, як члена сім"ї власника таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим по АДРЕСА_1 обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено і підтверджено належними і допустимими доказами, що він не проживає у спірному житлі без поважних причин понад один рік.
Вирішуючи вимогу позивача щодо визнання ОСОБА_5 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що починаючи з червня 2015 року по вересень 2018 року позивач перебував у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу із ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9 Згідно відомостей, які містяться у виписці із облікової картки об'єкта по господарського обліку на 2016-2020 р.р. ОСОБА_5 була зареєстрована в житловому будинку, який належить на праві власності ОСОБА_3 з 20.06.2018 р.
У вересні 2018 року відповідач ОСОБА_5 покинула позивача і припинила проживати в даному будинку та фактично не проживає в ньому по даний час, тобто більше 6 місяців.
Факт відсутності ОСОБА_5 по місцю реєстрації, а саме по АДРЕСА_1, з вересня 2018 року підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання №238 від 04.03.2019 (а.с.13).
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Звертуючись до суду із позовною вимогою про визнання ОСОБА_5 такою, що втратила право на користування вказаним житловим приміщенням позивач посилався на відсутність її за спірною адресою на протязі 6 місяців та просив суд застосувати положення ст. 71 ЖК України, яка регулює житлові відносини власника житла із наймачем.
Так, згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Однак, аналізуючи встановлені обставини у справі, суд не може погодитись із доводами позивача щодо того, що відповідач ОСОБА_5 була наймачем житла та користувалася належним позивачу житловим будинком на умовах договору найму, оскільки такі обставини не знайшли свого підтвердження в суді.
Встановленим фактом є те, що позивач ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перебували у фактичних шлюбних відносинах, в період часу з червня 2015 року по вересень 2018 року, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. На зазначені обставини посилався позивач у позовній заяві та підтвердив в судовому засіданні його представник.
Також вказані обставини підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які показали, що ОСОБА_5 не перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3, проте проживала разом із ним в його будинку, підтримуючи сімейні відносини, до серпня 2018 року та була зареєстрована за вказаною адресою. Проте у серпні 2018 року вона покинула позивача, без попередження забрала свої речі і більше не поверталася до даного житла.
Відповідно до ст. 3 Сімейного Кодексу сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Аналізуючи положення даної статті можна дійти висновку, що особи, які перебувають у фактичних шлюбних відносинах, за змістом Сімейного Кодексу вважаються сім'єю.
Згідно ч.4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.
Так, згідно ч.2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Крім того, із наведеного у Законі України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII визначення терміну членів сім'ї вбачається, що членами сім'ї вважаються особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням, інші особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки (крім осіб, взаємні права та обов'язки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі;
З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача ОСОБА_5 в спірному житловому будинку була здійснена на умовах її перебування у сімейних відносинах із власником даного будинку, а тому питання щодо втрати нею права користування вказаним житлом регулюються положеннями ч. 2 ст. 405 ЦК України, згідно якої підставою для втрати такого права є відсутність члена сім'ї по місцю реєстрації без поважних причин понад один рік.
Згідно ч. 3 ст. 47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання ОСОБА_5 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, оскільки така вимога є передчасною, а тому у її задоволенні слід відмовити.
На підставі ст. 41, 47 Конституції України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 16, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 274, 279, 280-284 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного заочного рішення суду до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повний текст рішення суду складено 16.04.2019.
Суддя О.Пухарєва