РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року Рівненський міський суд

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, стягнення пені за прострочення сплати аліментів,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, стягнення пені за прострочення сплати аліментів звернулась ОСОБА_1

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримав, просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 відповідно до рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 жовтня 2009 року у справі №2-8892/2009; стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 за період з 12 серпня 2009 року по 31 травня 2018 року у розмірі 44 800,00 грн.

В судовому засіданні відповідач та представник відповідача заявлені позовні вимоги в частині зміни способу стягнення аліментів не заперечили проти їх задоволення, але вважають, що розмір аліментів має становити ј частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття; позовні вимоги в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів позовні вимоги не визнали та просять суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі від якого 12 травня 2005 року у них народилась донька ОСОБА_3, що підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії І-ГЮ №008515 виданим 18 травня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що ОСОБА_3 народилася 12 травня 2005 року в м.Рівне, про що зроблено відповідний актовий запис за №997. Батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

З дослідженого в судовому засіданні рішення Рівненського міського суду (виписка) по справі №2-9764/09 від 04 грудня 2009 року вбачається, що розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1; малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 залишено на проживанні з матірю ОСОБА_1

З дослідженого в судовому засіданні виконавчого листа по справі №2-8892/2009 від 12 жовтня 2009 року виданого Рівненським міським судом вбачається, що стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі по 700 грн. щомісячно, починаючи з 12 серпня 2009 року до досягнення повноліття дитиною.

З дослідженої в судовому засіданні постанови державного виконавця Лавор Н.П. Відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції вбачається, що було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-8892 виданого 23 жовтня 2009 року Рівненським міським судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі по 700 грн.

щомісячно, починаючи з 12 серпня 2009 року до досягнення повноліття дитиною.

З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обовязковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні представник позивача просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача з твердої грошової суми по 700 грн. щомісячно посилаючись на ті обставини, що відповідач працює офіційно і в нього збільшився розмір заробітної плати, сума стягуваних з відповідача аліментів на даний час є недостатньою для матеріального утримання доньки та є меншою від 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому стягнення аліментів у частці від його заробітку (доходу) буде як найкраще відповідати інтересам дитини.

Як було встановлено в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4, що підтверджується дослідженим свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ №076617 виданим 09 березня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 09 березня 2012 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №167. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка ОСОБА_2, дружини ОСОБА_2.

Від даного шлюбу відповідач має малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії І-ГЮ № виданим 06 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що ОСОБА_6 народився 23 серпня 2011 року в м.Рівне, про що зроблено відповідний актовий запис за №2269. Батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до вищезазначеної норми СК України, суд вважає, що в позивача є всі підстави для зміни розміру аліментів.

Однак, враховуючи вимоги розумності та справедливості, а також те, що відповідач має на утриманні малолітню дитину, тому суд вважає, що в цій частині позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та необхідно зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача з заявленого позивачем з 1/3 до ј частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Що стосується позовних вимог про стягнення пені за прострочення сплати аліментів суд вважає, що в цій частині позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного.

З дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості по аліментах від 08 червня 2018 року №51577 виконаного головним державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_7 при примусовому виконанні виконавчого листа №2-8892 виданого Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі по 700 грн. щомісячно починаючи з 12 серпня 2009 року до досягнення донькою повноліття вбачається, що заборгованість по сплаті аліментів згідно виконавчого листа №2-8892 виданого Рівненським міським судом Рівненської області за період з 12 серпня 2009 року по 31 травня 2017 року становить 12665,01 грн.

Отже, судом встановлено, що відповідачем рішення суду про стягнення аліментів на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки відповідачем виконано частково, внаслідок чого за цей період виникла заборгованість відповідача за аліментами, яка визначена у вищезазначеному розрахунку.

Вказаний розмір заборгованості за аліментами обчислений державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та ч.3 ст.195 СК України, а тому приймається судом до уваги.

Як розяснено в п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196 Сімейного Кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У постанові ОСОБА_8 Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц зроблено наступний правовий висновок: Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Згідно наведених позивачем розрахунків, сума пені за прострочення сплати аліментів на користь позивача на утримання дитини визначена нею в розмірі 44800,00 грн.

Розмір вказаної заборгованості не знайшов свого підтвердження, є необґрунтованим та проведеним з порушенням вимог ч.1 ст.196 СК України.

Суд вважає, що неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів підлягає стягненню в розмірі 12665,01 грн., оскільки не може перевищувати 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що з цих підстав, заявлені позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273,354 ЦПК України, ст.ст.141,180-182,196 Сімейного кодексу України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, стягнення пені за прострочення сплати аліментів задоволити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн. на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 згідно рішення Рівненського міського суду від 12 жовтня 2009 року по цивільній справі № 2-8892/2009.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн., зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн., проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_8 гурт., кім.110 аліменти на утримання доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн., зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн., проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_8 гурт., кім.110 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 за період з 12 серпня 2009 року по 31 травня 2017 року в розмірі 12665,01 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн., зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_7 судовий збір в розмірі 1409,60 грн. та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн., проживає ІНФОРМАЦІЯ_8 гурт., кім.110.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн., зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_7.

Суддя :