Справа №639/57/19
Провадження №2/639/801/19
12 квітня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова
в складі: головуючого - судді Баркової Н.В.,
за участю секретаря - Пивоварової Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2, в якій просить суд щомісячно стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання у Харківському національному педагогічному університеті імені Г.С. Сковороди за денною формою навчання на комерційній основі, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з 19.08.2017 року і до закінчення дитиною навчання та досягненням ним 23 років.
У зв'язку з викладеним позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.03.2019 року прийнято позов до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання.
Позивачем 12.04.2019 року на адресу суду подано заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Третьою особою ОСОБА_3 також подано до суду 12.04.2019 року заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій він підтримав позовні вимоги, просив задовольнити.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з'явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не подавав, у зв'язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.04.2019 року проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові докази, надані в обґрунтування позову, дійшов наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що між сторонами 10.10.1998 року укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3, виданого 27.09.2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харків, реєстровий запис № 1714 (а.с. 5).
19.08.1999 року народився ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, повторно виданого 27.03.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 3 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 3160. Батьками дитини зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 6).
Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.03.2011 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 10.10.1998 року (а.с. 7).
Як вбачається з договору про надання освітніх послуг на комерційній основі від 12.08.2016 року, укладеного між Харківським національним педагогічним університетом імені Г.С. Сковороди, як виконавцем, та ОСОБА_1, як замовником, виконавець взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів замовника здійснити підготовку ОСОБА_3 за денною формою навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр за спеціальністю історія з відривом від виробництва за навчальною програмою відповідно до обраної спеціальності та освітньо-кваліфікаційного рівня (а.с. 10).
Відповідно до довідки Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди від 14.09.2018 року за № 239, ОСОБА_3 є студентом ІІІ курсу історичного факультету Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди, денна форма навчання (а.с. 9).
Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Як роз'яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною першою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, ч.ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, про те можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Так, надані позивачем докази свідчать про те, що вік ОСОБА_3 перевищує 18, але є меншим 23 років, він зареєстрований та проживає разом з матір'ю, про що свідчить відповідна відмітка в паспорті про місце проживання, продовжує навчання, потребує у зв'язку з цим матеріальної допомоги, яку батько має можливість надавати, оскільки він, як відповідач не довів протилежного. При цьому відповідач не скористався своїми правам, роз'ясненим йому в ухвалі суду, та не надав відзив, як не представив суду і відповідних підтверджених доказами заперечень стосовно його стану здоров'я та матеріального становища, наявності інших дітей або непрацездатних членів родини та інших обставин, які можуть вплинути на визначення розміру аліментів та наявності підстав для їх призначення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню, оскільки суд вважає необхідним та достатнім стягнути з відповідача аліменти на утримання ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_2, щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду та до закінчення навчання ОСОБА_3 у Харківському національному педагогічному університеті імені Г.С. Сковороди, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років.
Разом з тим, суд відмовляє в задоволенні позову в частині вимог щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину починаючи з 19.08.2017 року, оскільки ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, якого ОСОБА_3 досяг 19.08.2017 року, а призначення аліментів на повнолітню дитину передбачено лише за наявності підстав, викладених у ст. 199 СК України, при цьому за загальним правилом аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Таким чином, аліменти підлягають стягненню з відповідача з дня пред'явлення ОСОБА_1 даного позову, а саме з 03.01.2019 року.
Задовольняючи позов, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від якого позивач звільнена.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 11-13, 76-81, 128, 131, 133, 141, ч.4 ст. 223, 259, 263-268, 273, 280-282, 430 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 191, 199-200 СК України, суд, -
ПозовОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) ОСОБА_2, щомісячно, починаючи з 03.01.2019 року та до закінчення навчання ОСОБА_3 у Харківському національному педагогічному університеті імені Г.С. Сковороди, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії НОМЕР_5, ІПН:НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт серії НОМЕР_6, виданий Золочівським РВ УМВС України в Харківській області 21.09.1998 року, ІПН:НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2;

Третя особа: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії НОМЕР_7, виданий Жовтневим РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області 28.12.2015 року, проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Повний текст рішення складено 22.04.2019 року.

Суддя Н.В. Баркова