Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1535/18
Провадження №: 2/332/26/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2019 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Андрюшиної Л.А. за участю секретаря судового засідання Ковтуна В.І.,представника позивача адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 332/1535/18 (провадження № 2/332/26/19) за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування та моральної шкоди,-
Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила, щозранку 20.09.2017 р. вона із ОСОБА_3, з яким перебуває у фактичних шлюбних відносинах, на автомобілі Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 виїжджали з двору будинку 130 по вул. Каспійській у м. Запоріжжі. Під час маневру чоловік здійснив наїзд на стовп, в результаті чого автомобіль було пошкоджено та заблоковано двері. Після розблокування дверей, десь о 10.00 год. вона подзвонила до страхової компанії та повідомила про дорожньо-транспортну пригоду. Через відсутність третіх осіб учасників пригоди та незначні пошкодження транспортного засобу представником страховика у телефонному режимі були надані рекомендації про можливість залишення місця ДТП та доставку автомобіля для огляду аварійним комісаром. Але, у звязку із повторним заблокуванням дверей вони не змогли одразу виїхати до страховика.Представник страхової компанії повідомив про виїзд майстра та у телефонному режимі надавав інструкції чоловіку щодо дій по розблокуванню дверей. Двері були розблоковані залученим ними спеціалістом з іншої компанії, про що у телефонному режимі був повідомлений страховик. У відповідь про намір виїзду до страхової компанії, її представником було рекомендовано перенести зустріч на наступний день. 21.09.2017 рокувони із чоловіком звернулись до страхової компанії, де заповнили відповідні бланки документів та надали автомобіль для огляду аварійним комісаром. Десь через тиждень страхова компанія повідомила про відмову у виплаті страхового відшкодування. Позивач вважає, що її дії відповідали умовам договору та інструкціям представника страхової компанії, а несвоєчасне повідомлення страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди відбулось через поважну причину, а саме заблокування дверей автомобілю, про що страхову компанію також було повідомлено. Крім того, позивач пояснила, що ніколи не керувала застрахованим автомобілем через відсутність відповідних навиків та прав на це.
Представник позивача - адвокат ОСОБА_1, який діє на підставі ордеру про надання правової допомоги, в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 вважав обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню відповідно до Закону України «Про страхування» та відповідних положень ЦК України, що регулюють відповідні правовідносини щодо договору страхування. Зазначив, що позивачем з урахування певних обставин, вжито необхідні заходи щодо повідомлення страховика про настання страхового випадку, її дії відповідали умовам договору та інструкціям представника страхової компанії.
Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_2 та її представника адвоката ОСОБА_1, допитавши свідка ОСОБА_3, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, у їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Згідно з частинами 1, 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.
Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, як зазначено у ст. 628 ЦК України становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частин 1, 3 ст. 16 Закону України «Про страхування»,ст. 979 ЦК Українидоговір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.Договори страхування укладаються відповідно до правил страхування.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 989 ЦК Українистрахувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Договором страхування можуть бути встановлені також інші обовязки страхувальника (ч. 2 ст. 989 ЦК України).
Згідно з вимогами п. 5 ч. 1ст. 991 ЦК Українистраховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.
Судом встановлено, що між ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» та ОСОБА_2 13.09.2017 року укладений договір добровільного комплексного страхування на транспорті №009041/4055/0000068, відповідно до умов якого ОСОБА_2 застрахувала транспортний засіб марки Hyundai Accent державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на випадок незаконного заволодіння, ДТП, протиправних дій третіх осіб, стихійного лиха, пожежі, інших випадків. Страхова сума добровільного страхування наземного транспорту 200000,00грн. (далі за текстом - Договір). Строк дії договору з 00.00год. 20 вересня 2017 року до 24.00год. 19 вересня 2018 року (а.с.11-15).
Під час розгляду справи позивач не заперечувала, що вона висловила свою згоду на укладання договору саме в такій формі та погодилась з правилами та умовами страхування, зазначеними у договорі.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідкаПаталах О.В. пояснив, що перебуває із позивачем ОСОБА_2 у фактичних шлюбних відносинах. Вранці 20.09.2017 р. близько 06.00 год. він, керуючи автомобілем Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснив наїзд на стовп, в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Через заблокування дверей автомобілю був неможливий доступ до документів по страхуванню автомобіля і ним було вжито заходів щодо залучення спеціаліста. Телефонний дзвінок до страхової компанії було зроблено безпосередньо після розблокування дверей автомобілю десь о 10.00 год., де їм були надані рекомендації по доставці автомобілю до страхової компанії. Повторне заблокування дверей автомобілю перешкодило негайному виконанню цих дій. Довелось вдруге залучати спеціаліста. Після розблокування, представник страхової компанії рекомендував надати автомобіль для огляду наступного дня, що ними і було зроблено. 21.09.2017 р. транспортний засіб був оглянутий аварійним комісаром із складанням відповідного документа, а вони із дружиною оформили всі необхідні заяви для виплати страхового відшкодування.
Отже, судом встановлено, що 20.09.2017 р. транспортний засіб марки HyundaiAccent державний реєстраційний номер НОМЕР_1 було пошкоджено в результаті дорожньо-транспортної пригоди під час керування автомобілем ОСОБА_3.
Суд вважає доведеними саме такі обставини ДТП, оскільки надана сторонами первинна документація щодо обставин страхового випадку містить інформацію про керування автомобілем саме ОСОБА_3, а не позивачем ОСОБА_2.Вказана інформація також узгоджується із доводами позивача та пояснення свідка ОСОБА_3 в суді.
21.09.2017р. позивач ОСОБА_2 звернулась до ПрАТ «СК «УНІКА» із заявою про виплату страхового відшкодування у звязку із ДТП, що сталась 20.09.2017 р. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Каспійська із автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 (а.с. 70).
Відповідно до наданої відповідачем копії письмових пояснень чоловіка позивача ОСОБА_3 від 21.09.2017 р., він 20.09.2017 року о 05-30 год., керуючи транспортним засобом Hyundai Accent державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під часу руху заднім ходомне помітив низький стовпчик та врізався у нього. Про вказаний випадок він повідомив дружину, яка зателефонувала до страхової компанії 20.09.2017 року о 09-00год.(а.с.71).
Аналізуючи зміст укладеного між сторонами договору добровільного комплексного страхування на транспорті від 13.09.2017 року та, перевіряючи відповідність дій страховика та страхувальника його умовам при настанні страхового випадку, суд враховує, що договір є обов»язковим для виконання сторонами, що передбачено ст. 629 ЦК України, а також виходить з таких обставин.
Відповідно до пп. 6.3.5.п. 6.3. вище вказаного договору страхувальник зобовязаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, передбачений договором. При настанні страхового випадку виконувати дії, передбачені договором, а також слідувати інструкціям Страховика або його уповноважених представників та надавати повну інформацію про причини, обставини страхового випадку, забезпечувати можливість Страховику (його уповноваженому представнику) здійснити огляд та експертизу ТЗ та,або ДО для визначення обставин, наслідків страхового випадку та розміру заподіяних збитків (пп. 6.3.6. п. 6.3. розділу 6 Договору).
Розділом 7договору визначені дії страхувальника, страховика у разі настання страхового випадку. Так, у разі настання події, що має ознаки страхового випадку, страхувальник повинен вчинити наступні дії: а) негайно повідомити відповідні державні органи та викликати відповідні компетентні органи на місце події; б) вжити всіх доцільних та можливих заходів для зменшення розміру збитків, рятуванню ТЗ та/або ДО; в)негайно сповістити страховика про страховий випадок за телефонами, зазначеними в графі «Страховик» на першій сторінці цього договору та протягом 3(трьох) робочих днів надати письмове повідомлення про подію; г)зберігати вигляд, стан і розташування пошкодженого ТЗ або його залишків та місця події до його огляду представником страховика, за умови підтвердження страховиком такого огляду, шляхом звернення страхувальника до цілодобового інформаційного центру і не починати будь-яких ремонтних, відновлювальних робіт або робіт по утилізації залишків ТЗ; д) надати страховику всю доступну інформацію і документацію про страховий випадок, його причини і наслідки та про характер збитків; є) надати Страховику пошкоджений ТЗ для огляду протягом 7 (семи) календарних днів з дня повідомлення про настання події, узгодити із страховиком дату та час огляду пошкодженого ТЗ аварійним комісаром Страховика або незалежним експертом; надавати аварійному комісару страховика можливість безперешкодно провадити огляд, обстеження пошкодженого ТЗ і ДО або їх залишків, розслідувати причини і обставини страхового випадку. У разі неможливості надати ТЗ для огляду діяти відповідно до інструкцій Страховика; тощо.
Отже, умовами договору страхування при настанні страхового випадку ДТП за умови відсутності учасників третіх осіб та в залежності від розміру збитку визначено право страхувальника не надавати страховику довідки з компетентних органів та виконати відповідний цьому праву обовязок - негайно, протягом однієї години,не залишаючи місця події, повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок встановлений договором з метою надання страховику можливості самостійно перевірити обставини ДТП власними силами, без залучення компетентних органів і запобігти необґрунтованим виплатам. Залишення страхувальником місця пригоди до приїзду представника страховика/аварійного комісара має наслідки у виді відмови Страховика у виплаті страхового відшкодування.
Підпунктом 11.1.5. пункту 11.1. розділу 11 договору визначено, що підставою для відмови Страховика у виплаті страхового відшкодування є несвоєчасне повідомлення Страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення Страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру або розміру збитків. Рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування надсилається страхувальнику з обґрунтуванням причин відмови протягом 10 робочих днів з дати його прийняття (п.11.2. розділу 11 Договору).
Листом від 03.11.2017 року вих. №8079 ПрАТ СК «Уніка» повідомлено ОСОБА_2 про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування за поданою нею заявою від 21.09.2017 року №00238084 (а.с.80-81). Відмова у виплаті страхового відшкодування обґрунтована порушенням страхувальником умов договору добровільного комплексного страхування на транспорті №009041/4055/0000068 від 13.09.2017 року, а саме залишення страхувальником місця пригоди, неповідомлення відповідні державні органи про подію, несвоєчасне та не з місця події повідомлення страховика про ДТП, що прямо суперечить умовам договору страхування.
Відповідно до пункту 2 Типового положення про організацію діяльності аварійних комісарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 січня 1998 року № 8 (далі - Типове положення), аварійний комісар - це особа, яка з'ясовує причини настання страхового випадку та визначає розмір збитків і відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Нацкомфінпослуг.
Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
Пунктами 16, 17 Типового положення передбачено, що на підставі проведеного дослідження і зібраних документів аварійний комісар складає аварійний сертифікат. Аварійний сертифікат - це документ, в якому зазначаються обставини і причини настання страхового випадку та розмір заподіяної шкоди.
В аварійному сертифікаті зазначаються достовірні дані, які підтверджують об'єктивну інформацію про обставини і причини настання страхового випадку та розмір заподіяної шкоди.
При вирішенні спору по суті, суд враховує вимоги ст.ст.12, 81 ЦПК України,відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У звязку із тим, що застрахований транспортний засіб було пошкоджено у дорожньо-транспортній пригоді за відсутності третіх осіб та в залежності від розміру збитку, завданого пошкодженням автомобілю, позивач повинна була діяти відповідно до пп. 10.1.6 п. 10.1 розділу 10 договору, тобто вона мала права не залучати компетентні органи з метою фіксації обставин ДТП, але в цьому випадку вона була зобовязана негайно повідомити про страховий випадок, не залишаючи місця події та дочекатися представника Страховика/аварійного комісара.
Суд бере до уваги та вважає доведеними доводи позивача про неможливість повідомлення Страховика про настання страхового випадку протягом однієї години через заблокування дверей транспортного засобу та вжиття заходів із залученням відповідного спеціаліста, що підтверджується платіжним документом серія 001 № 31, виданим ФОП ОСОБА_6. 20.09.2017 р. щодо оплати послуг з розблокування дверей автомобілю (а.с. 133-134).
Одночасно суд не може погодитись із доводами позивача щодо правомірності її дійпо залишенню місця ДТП до приїзду представника Страховика/аварійного комісара за інструкцією представника страховика, наданої у телефонному режимі. По-перше, вказаний обовязок не залишати місце пригоди був чітко визначений пп.10.1.6. п. 10.1 розділу 10 Договору і інструкції представника страховика, які не відповідали умовам договору, не повинні були виконуватись позивачем. По-друге, невиконання страхувальником призвело до неможливості огляду аварійним комісаром місця дорожньо-транспортної пригоди, пошкодженого автомобіля на місці такої пригоди, фіксування інших обставин, які можуть мати важливе значення при визначені наслідків страхового випадку. Крім того, позивачем суду не надано жодного доказу на підтвердження факту надання представником страхової компанії вказівок щодо залишення місця ДТП.
Унаслідок того, що аварійний комісар не виїхав на місце настання страхового випадку, страховик був позбавлений можливості скласти аварійний сертифікат на місці дорожньо-транспортної пригоди відповідно до пп. 10.1.6 п. 10.1 розділу 10 договору.
Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає що відповідач правомірно відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, у звязку з чим позовні вимоги щодо сплати страхового відшкодування не підлягають задоволенню.
Оскільки інші позовні вимоги про сплату втрат від інфляції, 3% річних та моральної шкоди носять похідний характер від позовних вимог про сплату страхового відшкодування, то вони також задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позову судом відмовлено в повному обсязі, судовий збір та інші судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 626-627, 979, 989, 991 ЦК України, ст.ст. 16, 25 Закону України «Про страхування», ст.ст. 4,5,12, 81, 83, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -
В И Р І Ш И В :
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідкам апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24 квітня 2019 року.

Суддя Андрюшина Л.А.