Постанова

Іменем України

04 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 175/4732/16-ц

провадження № 61-26537св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

стягувач - Інспекція Міністерства з податків та зборів Республіки Білорусь,

боржник - приватне підприємство «Дніпро-Трейд»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу приватного підприємства «Дніпро-Трейд», яка підписана представником Молчановою Анастасією Володимирівною, на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2017 року у складі судді: Реброва С. О., та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2017 року у складі колегії суддів: Пономарь З. М., Баранніка О. П., Посунся Н. Є.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

У грудні 2016 року Інспекція Міністерства з податків та зборів Республіки Білорусь в Гомельській області звернулася з клопотанням про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення економічного суду Гомельської області в частині стягнення судового збору.

Клопотання мотивоване тим, що рішенням Економічного суду Гомельської області Республіки Білорусь від 28 липня 2016 року у справі № 339-5/2015 стягнуто з ПП «Дніпро-Трейд» 1 415,73 білоруських рублів державного мита в дохід республіканського бюджету.

Інспекція Міністерства з податків і зборів Республіки Білорусь в Гомельській області просила надати дозвіл на виконання та визнання на території України рішення Економічного суду Гомельської області Республіки Білорусь від 28 липня 2016 року у справі № 339-5/2015 в частині стягнення з ПП «Дніпро-Трейд» в дохід республіканського бюджету 1415,73 білоруських рублів державного мита.

Короткий зміст ухвал суду першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Дніпропетровського райсуду Дніпропетровської області від 13 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2017 року, клопотання Інспекції Міністерства по податках та зборах Республіки Білорусь по Гомельській області задоволено. Визнано та надано дозвіл на виконання на території України рішення Економічного суду Гомельської області Республіки Білорусь від 28 липня 2016 року у справі № 339-5/2015 про стягнення з ПП «Дніпро-Трейд» в дохід республіканського бюджету 1415,73 білоруських рублів державного мита, що еквівалентно 748,92 доларів США і по офіційному курсу Національного банку України станом на 13 квітня 2017 року складає 20 127,67 грн. Видано виконавчий лист про стягнення з ПП «Дніпро-Трейд» в дохід республіканського бюджету 1415,73 білоруських рублів державного мита, що еквівалентно 748,92 доларів США і по офіційному курсу Національного банку України станом на 13 квітня 2017 року складає 20 127,67 грн.

Ухвали суду першої та апеляційної інстанцій мотивовані тим, що 28 липня 2016 року рішенням Економічного суду Гомельської області Республіки Білорусь стягнуто 1415,73 білоруських рублів державного мита в дохід республіканського бюджету. Згідно довідки Економічного суду Гомельської області судове рішення набрало законної сили 19 серпня 2016 року. 19 серпня 2016 року Економічним судом Гомельської області на виконання вказаного рішення видано судовий наказ про стягнення з ПП «Дніпро-Трейд» в дохід республіканського бюджету 1415,73 білоруських рублів державного мита. Клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено, зокрема, якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно винесено, не вступило в законну силу або якщо сторона, щодо якої прийнято рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що її не було належним чином повідомлено про розгляд справи.

При відхиленні доводів апеляційної скарги про відсутність доказів повідомлення його про розгляд справи Економічним судом Гомельської області Республіки Білорусь апеляційний суд вказав, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області підтверджено факт виконання доручення іноземного суду про вручення виклику до суду та факт вручення 12 травня 2016 року ПП «Дніпро-Трейд» такого виклику. Вказаний факт ПП «Дніпро-Трейд» не спростовано, а рішення Економічного суду Гомельської області від 28 липня 2016 року безпосередньо містить посилання на підтвердження факту повідомлення ПП «Дніпро-Трейд» про дату судового засідання саме вказаною ухвалою господарського суду. Посилання підприємства в апеляційній скарзі про не з`ясування судом першої інстанції питань щодо реалізації арештованого у Республіці Білорусь майна підприємства не можуть бути прийняті до уваги, оскільки виходять за межі предмету судового розгляду.

Аргументи учасників справи

У липні 2017 року ПП «Дніпро-Трейд» подало касаційну скаргу, підписану представником Молчановою А. В., в якій просило скасувати оскаржені ухвали та постановити нову ухвалу, якою відмовити Інспекції Міністерства з податків та зборів Республіки Білорусь в Гомельській області в задоволенні клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Економічного суду Гомельської області Республіки Білорусь від 28 липня 2016 року про стягнення з ПП «Дніпро-Трейд» в дохід республіканського бюджету державного мита.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не врахували, що в матеріалах справи міститься лише підтвердження вручення представнику Городніку А . С. господарським судом Дніпропетровської області ухвали Економічного суду Гомельської області Республіки Білорусь, але відсутня інформація про те, що саме було постановлено вказаною ухвалою, зокрема чи містила вона інформацію про судове засідання Економічного суду Гомельської області Республіки Білорусь 28 липня 2016 року. Оскільки Рішення Економічного суду Гомельської області Республіки Білорусь ухвалене в порядку адміністративного судочинства, а тому не може бути примусово виконане на території України. Суди не врахували, що в матеріалах справи відсутні докази чи була проведена реалізація арештованого майна ПП «Дніпро-Трейд».

Короткий зміст ухвали суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Рух справи

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справу передано до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що28 липня 2016 року рішенням Економічного суду Гомельської області Республіки Білорусь стягнуто 1 415,73 білоруських рублів державного мита в дохід республіканського бюджету.

Згідно довідки Економічного суду Гомельської області судове рішення від 28 липня 2016 року набрало законної сили 19 серпня 2016 року.

Економічним судом Гомельської області на виконання вказаного рішення 19 серпня 2016 року видано судовий наказ про стягнення з ПП «Дніпро-Трейд» в дохід республіканського бюджету 1 415,73 білоруських рублів державного мита.

Апеляційним судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12 травня 2016 року підтверджено факт виконання доручення іноземного суду про вручення виклику до суду та факт вручення повідомлення про виклик ПП «Дніпро-Трейд» в судове засідання Економічного суду Гомельської області Республіки Білорусь.

Згідно пункту 10 частини першої статті 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» (в редакції, чинній на момент розгляду справи судами) визнання рішення іноземного суду - поширення законної сили рішення іноземного суду на територію України в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 390 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи судами) рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

У частині першій статті 396 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи судами) передбачено, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У статті 1 Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності від 20 березня 1992 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 19 грудня 1992 року (далі - Угода про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності 1992 року) визначено, що ця Угода регулює питання вирішення справ, що випливають з договірних та інших цивільно-правових відносин між господарюючими суб`єктами, з їх відносин з державними та іншими органами, а також виконання рішень за ними.

Згідно статті 8 Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності 1992 року виконання рішення відбувається за клопотанням заінтересованої Сторони. До клопотання додаються: належним чином завірена копія рішення, про примусове виконання якого порушене клопотання; офіційний документ про те, що рішення набуло чинності, якщо це не випливає з тексту самого рішення; докази про повідомлення іншої Сторони про процес; виконавчий документ.

У виконанні рішення може бути відмовлено на прохання Сторони, проти якої воно направлене, тільки якщо ця Сторона надасть компетентному суду за місцем, де виклопочується виконання рішення, докази того, що: а) судом держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав, що запитується, раніше винесене рішення, яке набуло законної чинності у справі між тими самими Сторонами, про той самий предмет і на тій самій підставі; б) є визнане рішення компетентного суду третьої держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав або держави, що не є членом Співдружності, по спору між тими ж Сторонами, про той же предмет і на тій же підставі;

в) спір згідно з цією Угодою вирішений некомпетентним судом; г) інша Сторона не була повідомлена про процес; д) закінчився трирічний термін давності подання рішення щодо примусового виконання (стаття 9 Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності 1992 року).

Тлумачення стаття 9 Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності 1992 року свідчить, що тягар доведення факту неповідомлення про процес покладений на сторону, яка заперечує проти визнання іноземного рішення на території України.

Аналогічний по суті висновок зроблений й у постанові Верховного Суду України від 23 квітня 2014 року у справі № 6-39цс14.

За таких обставин, суди обґрунтовано задовольнили клопотання.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обгрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені ухвали постановлені з неправильним застосуванням норм матеріального права чи з порушенням норм процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржені рішення без змін, а судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного підприємства «Дніпро-Трейд», яка підписана представником Молчановою Анастасією Володимирівною, залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков