Справа № 266/1479/19
Провадження № 2-о/266/119/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого - судді Д'яченко Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Широкової Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Маріуполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту находження особи на утриманні, заінтересована особа Маріупольське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із заявою в обґрунтування якої зазначила, що 22.11.2017 року в м. Маріуполі помер її чоловік ОСОБА_2, який був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, проте фактично він проживав із нею однією сімєю за адресою: АДРЕСА_1. Чоловік перебував на обліку в Маріупольському обєднаному управлінні ПФУ Донецької області та отримував пенсіє у розмірі 6751,86 гривень, при цьому заявниця яка також перебувала на обліку в пенсійному фонді отримувала пенсію у розмірі 2280,82 гривень. Також зазначила, що неодноразово зверталась до пенсійного фонду з заявою про призначення їй пенсії по втраті годувальника, оскільки розмірі пенсії чоловіка був значно більший ніж її, проте двічі рішеннями від 26.07.2018 року та від 19.02.2019 року їй було відмовлено у призначенні такої пенсії. Оскільки розмір її пенсії був втричі меншим ніж розмір пенсії чоловіка, то вона вважає, що перебувала в нього на утриманні, а тому просила суд встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходилася на утриманні ОСОБА_2, який помер 22.11.2017 року.

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, заяву підтримала у повному обсязі, просила заяву задовольнити.

Заінтересована особа - Маріупольське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області звернулися до суду із листом, в якому не заперечували проти викладених в заяві фактів, просили винести рішення на розсуд суду, без участі представника управління.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, що встановлено рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 05.12.2018 року у справі № 266/2824/18 (провадження № 2-о/266/209/18). (а.с.7-8)

Також у вказаному рішенні встановлено, що ОСОБА_2 помер 22.11.2017 року.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом однією сімєю в квартирі АДРЕСА_2 з 1975 року по дату смерті ОСОБА_2, а саме 22.11.2017 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 зверталась до Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявами щодо призначення їй пенсії у зв'язку із втратою годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", однак рішенням № 23 від 19.02.2019 року та рішенням № 28 від 26.07.2017 року заявнику було відмовлено, оскільки факт перебування на утримання встановлюється в судовому порядку.

Таким чином, вищезазначене свідчить про те, що заявник після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 позбавлена можливості оформити пенсію по втраті годувальника в позасудовому порядку.

Частиною 1 статті 36 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" визначено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров'я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (ОСОБА_3), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" до членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

У відповідності з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пункт 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" N 5 від 31 березня 1995 року встановлює, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Отже, виходячи із зазначених норм права, для призначення пенсії по втраті годувальника необхідно наявність підтвердженого факту спільного проживання та перебування на утриманні померлого.

Суд приймає до уваги досліджені у справі докази і приходить до висновку, що вони містять інформацію щодо предмету доказування, з них можливо встановити дійсні обставини справи та дійти висновку, що ОСОБА_1 дійсно перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2, в зв'язку з чим у неї виникло право на призначення пенсії по втраті годувальника, а відтак заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 247, 265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту находження особи на утриманні, заінтересована особа Маріупольське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької областізадовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 на утриманні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 22 листопада 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19 квітня 2019 року.

Суддя Д`яченко Д. О.