Провадження №2/523/1276/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2019 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Шепітко І.Г.

при секретарі Мица А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі в залі суду №22 цивільну справу за позовом Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради (м.Одеса, просп.Добровольського, 106) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ), третя особа: Служба у справах дітей Одеської міської ради (65026, м. Одеса, вул. Дерибасівська, 8), про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року позивач звернулась з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з вимогами про відібрання без позбавлення батьківських прав у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та стягнути з відповідачів аліменти у розмірі по ј частини зі всіх видів їх заробітку на користь державного закладу або фізичної особи, якій буде передана на утримання малолітня дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з моменту звернення з вказаним позовом до суду і до повноліття дитини, з перерахуванням відповідних коштів на особистий рахунок дитини. Вимоги обґрунтовані тим, що на контролі Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради знаходиться клопотання служби у справах дітей Одеської міської ради від 18.06.2018 року про розгляд питання щодо відібрання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від батьків ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення їх батьківських прав, через неналежне виконання відповідачами своїх батьківських обов`язків.

Представник позивача подав до суду заяву якою позовні вимоги підтримав, просив з урахуванням викладених обставин, позов задовольнити у повному обсязі та справу розглянути за його відсутністю.

Відповідачі звернулись до суду з заявами про визнання позову та розгляду справи за їх відсутністю.

Представник третьої особи своєю заявою просив позов задовольнити у повному обсязі та справу слухати за його відсутністю.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.07.2013 року та є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (актовий запис №141 від 24.01.2017 р. по Суворовському району у м.Одесі відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області), відповідно наказу служби у справах дітей Одеської міської ради від 05.06.2018 року №121, перебуває на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, як така, що проживає в сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків.

Батько дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працює.

Мати дитини, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає разом з малолітнім сином, за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, має третю групу інвалідності, інвалід дитинства, відмовляється від медичного обстеження.

Разом з родиною проживає мати батька дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5

Відповідно до інформації КУ «ДМП №1» від 17.05.2018 р. №220, малолітній ОСОБА_3 , 2017 р.н., знаходився на амбулаторному лікуванні стосовно перелому правої нижньої кінцівки. Походження травми викликало сумніви у дільничного педіатра. Вагу дитина погано набирає без наявних об`єктивних причин.

Спеціалістами територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради у Суворовському районі неодноразово здійснені виходи за адресою проживання дитини, з батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проводились профілактичні бесіди щодо створення належних умов проживання для дитини.

Зі слів сусідів, мати дитини ОСОБА_1 не приділяє належної уваги дитині, часто б`є його.

Баба малолітнього пояснила, що мати б`є дитину під час годування, поводить себе агресивно по відношенню до неї, до чоловіка та дитини.

Враховуючи, що у ОСОБА_1 часто змінюється настрій, проявляється агресія відносно дитини, перебування дитини разом з матір`ю загрожує його життю та здоров`ю.

ОСОБА_4 та ОСОБА_1 була ще одна дитина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16.03.2014 року був відібраний у батьків без позбавлення батьківських прав у зв`язку із неналежним виконанням ними батьківських обов`язків та випадками жорстокого поводженням з сином.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 22.09.2016 року, справа №523/9945/16ц, батьки малолітнього ОСОБА_6 , 2017 р.н., ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , позбавлені батьківських прав щодо малолітнього сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який наданий час усиновлений.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, чергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя...., і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст. 6 вказаної Конвенції, держави-учасниці визнають, що кожна дитина має невід`ємне право на життя. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину (ст. 19 Конвенції про права дитини).

За принципом ст.6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 р., дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння.

Відповідно до ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

При цьому відібрання дитини - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За правилами ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках передбачених п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь - яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер. Тому якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини, при цьому суд керується інтересами дитини.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» у п.16 роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для

її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Частиною 2 ст.170 СК України встановлено, що у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків.

При цьому слід зазначити, що у випадках, встановлених у частині другій статті 170 СК України, суд повинен при розгляді позову органу опіки або прокурора про відібрання дитини, перевірити законність та обгрунтованість такого відібрання, адже дитина вже відібрана.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази та оцінюючи їх у сукупності, суд вважає, що умови проживання дитини з батьками - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно були небезпечними для її життя та здоров`я.

Відповідачі повністю погодилась із позовними вимогами органу опіки та піклування, не заперечували проти відібрання у них дитини та стягнення аліментів на її утримання.

Частиною 2 ст.150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 1,2,4 ст. 155 СК України).

Водночас, згідно ч.4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

У відповідності до ч.4 ст.170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина третя статті 181 в редакції Закону №2037-VIII від 17.05.2017.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей».

Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина друга статті 182 в редакції Законів № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017.

Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Частина перша статті 191 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2037-VIII від 17.05.2017.

Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов`язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.ст.182, 184 СК України, суд вважає, що заявлений позов у частині стягнення аліментів підлягає задоволенню та стягненню з відповідачів аліментів у розмірі по ј частки з усіх видів заробітку (доходу) кожного з відповідачів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Отже, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що умови проживання дитини є небезпечними для її життя, здоров`я і морального виховання, відповідачі свідомо нехтують своїми обов`язками щодо дитини, враховуючи, що відповідачі не заперечували проти відібрання дитини для створення належних умов проживання, суд вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги повністю.

Відповідно до ст.141 ЦПК України та згідно Закону України "Про судовий збір", з кожного з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 1409 гривень 60 копійок (по 704 гривень 80 копійок за кожну вимогу) із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.9-13, 76-83, 95, 128-131, 133, 141, 223, 247, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради (м.Одеса, просп.Добровольського, 106) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ), третя особа: Служба у справах дітей Одеської міської ради (65026, м. Одеса, вул. Дерибасівська, 8) про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, - задовольнити у повному обсязі.

Відібрати у ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 без позбавлення батьківських прав їх малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягувати з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь державного закладу або фізичної особи, якій буде переданий на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі ј частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ) на користь державного закладу або фізичної особи, якій буде переданий на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти у розмірі ј частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1409 гривень 60 копійок, зарахувавши його до спеціального фонду державного бюджету України.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1409 гривень 60 копійок, зарахувавши його до спеціального фонду державного бюджету України.

В частині стягнення аліментів - допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24.04.2019 року.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5, п.п.15 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Суворовського районного суду м.Одеси

Суддя: