Провадження № 2/263426/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Кулика О.М.,

за участю секретаря Ребеко О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 22 жовтня 2018 року надійшла позовна заява ОСОБА_1. до ОСОБА_2., в якій позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2. на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до закінчення навчання.

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що вона є донькою відповідача ОСОБА_3 На теперішній час позивач є повнолітньою. На даний час позивач навчається на ІІ курсі Державного вищого навчального закладу «Приазовський державний технічний університет» у м. Маріуполі на денній формі навчання, у зв'язку із чим не має можливості самостійно влаштуватися на роботу та потребує матеріальної допомоги. У зв'язку з чим, керуючись ст. ст. 180, 183, 193 СК України, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги (а. с. 1-2).

Відповідач не скористався своїм правом та відзив на позов на адресу суду не направив.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 жовтня 2018 року позовну заяву залишено без руху. Надано позивачеві час для усунення недоліків. У встановлений законом строк позивач усунув недоліки.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 січня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Роз'яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив (а. с. 19).

Від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява від 27 лютого 2019 року про розгляд справи за її відсутністю, в якій вона підтримала позовні вимоги у повному обсязі (а. с. 22).

Від відповідача ОСОБА_2. до суду надійшла заява від 27 лютого 2019 року про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги він визнав у повному обсязі, просив відстрочити виконання рішення на три місяці у зв'язку із необхідністю виплатити заборгованість, що він має через хворобу (а. с. 23).

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2, виданого виконкомом Кальчинської сільради Володарського району Донецької області від 17 жовтня 2000 року, батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 12).

З довідки від 05 вересня 2018 року № 646, виданої Державним вищим навчальним закладом «Приазовський державний технічний університет», вбачається, що ОСОБА_3 є студенткою 2 курсу Державного вищого навчального закладу «Приазовський державний технічний університет» металургійного факультету, форма навчання денна (а. с. 15).

Відповідно до копії заочного рішення Володарського районного суду Донецької області від 12 листопада 2017 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано (а. с. 16).

Відповідно до консультативного висновку спеціаліста КЛПУ «Міський дермато-венерологічний диспансер м. Маріуполя» від 28 грудня 2018 року, відповідачу ОСОБА_3 встановлено діагноз: розповсюджений псоріаз, інфільтративно-бляшечна форма. Проходить лікування у періоди загострення в стаціонарному відділенні (а.с.24).

Згідно з епікрізом, виданим КНП «Маріупольська міська лікарня №1», відповідач ОСОБА_3 поступив у відділення лікарні у екстреному порядку 04.01.2019 року, виписаний з відділення 21.01.2019 року. Діагноз: гострий панкреатит, набрякла форма, розлитий ферментативний перитоніт, цукровий діабет, вперше виявлений, інсулінозалежний, атеросклеротичний кардіосклероз, Н1; ХНЗЛ, рімсія (а.с.25).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умов, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

З аналізу наведених норм необхідно дійти висновку, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, суд враховує те, що відповідач працює, інших аліментних зобов'язань не має, тому має можливість їх сплачувати.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підстави викладеного, враховуючи те, що позивач ОСОБА_3 навчається у Державному вищому навчальному закладі «Приазовський державний технічний університет» на денній формі навчання, у зв'язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, та потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, враховуючи спільний обов'язок батьків щодо утримання дитини, необхідно дійти висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, що забезпечить позивачу ОСОБА_3 рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. При цьому, з урахуванням часу, що сплинув після надання відповідачем заяви щодо відстрочення виконання рішення, та строку набрання рішенням законної сили, суд вважає недоцільним задовольняти таку заяву та відстрочувати стягнення аліментів з відповідача.

Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 704,8 гривень.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 191, 199 СК України, ст. ст. 3, 12, 13, 76-80, 89, 141, 206, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22 жовтня 2018 року, на період навчання у Державному вищому навчальному закладу «Приазовський державний технічний університет», але не більше ніж до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відстрочення виконання рішення відмовити. Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторони у справі:

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_3, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Суддя С.В.Кулик