РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/13323/18

пр. № 2/759/1800/19

06 березня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді - Журибеди О.М.,

при секретарях - Крічфалушій М.І., Немировській А.М.,

Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація про визнання права користування квартирою,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулась в суд з зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 10.08.1960р. на підставі ордеру № 9209 одну кімнату площею 13,67 кв.м. квартири АДРЕСА_1 передано в користування ОСОБА_5 та його дружині ОСОБА_6

В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було видано ордер на другу кімнату спірної квартири та вони почали користуватись квартирою загальною площею 56,5 кв.м. та житловою 32,8 кв.м.

Позивач ОСОБА_2 з самого народження була вселена в дану квартиру, як член сім»ї наймача та зареєстрована в ній 16.11.1995р.

ОСОБА_5, ОСОБА_6 та їх діти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 померли.

На даний час позивач проживає в спірній квартирі, однак наймачем значиться її дядько ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 В зв'язку з тим, що ордер на другу кімнату даної квартири було втрачено і вона не є наймачем, її право користування квартирою не визнається.

Оскільки з самого народження вона постійно проживає в даній квартирі як член сім»ї наймача, просить суд визнати за нею право користування квартирою АДРЕСА_1 загальною площею 56,5 кв.м. та житловою площею 32.,8 кв.м.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задовольнити з підстав викладених в ньому.

Представник відповідача Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні проти позову заперечувала та просили відмовити у його задоволенні.

Представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі ордеру № 9209 від 10.08.1960р. одну кімнату площею 13,67 кв.м. квартири АДРЕСА_1 передано в користування ОСОБА_5 та його дружині ОСОБА_6 (а.с. 7-8).

В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було видано ордер на другу кімнату спірної квартири та вони почали користуватись квартирою загальною площею 56,5 кв.м. та житловою 32,8 кв.м., однак даний ордер втрачено (а.с. 14).

Наймачем квартири АДРЕСА_1, відповідно до довідки є ОСОБА_7 (а.с. 15), який відповідно до свідоцтва про смерть помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 12).

Позивач ОСОБА_2 з самого народження вселена, як член сім»ї наймача та зареєстрована в квартирі з 16.11.1995р.(а.с. 13).

В зв'язку з тим, що ордер на другу кімнату даної квартири було втрачено і вона не є наймачем, її право користування квартирою не визнається.

Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

За змістом ст. 156 ЖК УРСР, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Згідно із ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 396 ЦК України, особа, яка має речове право на чуже майно, зокрема, право користування, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна.

У відповідності до ст. 64 ЖК УРСР, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Також в відповідно до ст. 106 ЖК УРСР Повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача.

У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Як встановлено під час розгляду справи, відповідно до довідки форми № 3, ОСОБА_2 зареєстрована та користується квартирою АДРЕСА_1 загальною площею 56,5 кв.м. та житловою 32,8 кв.м. (а.с. 63).

Таким чином, оскільки право на проживання в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_2 оспорюється, то вона має право на його захист.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, оскільки обставини викладені в позові повністю знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Керуючись ст. 396, 405 ЦК України, 64, 105, 150, 156 ЖК УРСР, ст.ст. 12, 81, 82, 137, 141, 258, 263-265, 274-283, 354, 355 ЦПК України ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 право користування квартирою АДРЕСА_1 загальною площею 56,5 кв.м. та житловою площею 32.,8 кв.м.

Стягнути з Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Журибеда