КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року м. Київ

Справа №761/6288/18

Апеляційне провадження №22-ц/824/424/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства КомерційнийБанк «ПриватБанк» на рішення Святошинського районного суду м. Києва ухваленого під головуванням судді Ул'яновської О.В. 29 серпня 2018 року у м. Києві, повний текст рішення складено 29 серпня 2018 року, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В

У червні 2018 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 25 жовтня 2012 року у розмірі 48206,70 грн станом на 31 січня 2018 року та судові витрати у розмірі 1762,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 25 жовтня 2012 року позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2300,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, та Тарифами банку складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі, в свою чергу відповідач свої зобов'язання не виконує, а тому станом на 31 січня 2018 року утворилась заборгованість.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29 серпня 2018 року в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не доведено те, що під час підписання заяви відповідач ОСОБА_3 був ознайомлений з вказаними Умовами та Правилами надання банківських послуг, не надано доказів видачі картки відповідачу, як і не надано суду відомостей, що підтверджують строк дії картки та доказів зарахування кредитних коштів на картку.

Не погодилось із вказаним рішення суду АТ «ПриватБанк», представником подано апеляційну скаргу, в якій він посилається на неправильне і необґрунтоване застосування судом норм матеріального та процесуального права, та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог Банку вказав на те, що Умови та Правила надання банківських послуг не підписані відповідачем, а тому не є складовою частиною укладеного між відповідачем та Банком договору. При цьому суд першої інстанції послався на правову позицію Верховного Суду України викладену в постанові від 11 березня 2015 року №6-16цс15, №6-2320цс16, де позичальником не були підписані Умови та Правила надання банківських послуг, а тому вони не можуть бути складовою договору. Однак, суд першої інстанції пославшись на вказані позиції, не врахував, що вони не стосуються даних правовідносин. Разом з цим, позивач зазначає, що відповідач підписавши Анкету-заяву на 2-х сторінках від 25 жовтня 2012 року висловив свою згоду про укладення договору та особистим підписом засвідчив, що він згоден з тим, що вказана заява разом із Пам'яткою клієнта, умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, та він згоден з Умовами, Правилами та Тарифами. Таким чином, укладення кредитного договору вказаним вище способом не суперечить законодавству України.

На підставі викладеного просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В порядку ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем ОСОБА_3 25 жовтня 2012 року була підписана Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, згідно якої він виявив бажання оформити на своє ім'я платіжну картку, проте не зазначено яку саме картку він бажає оформити, та в графі «Бажаний кредитний ліміт на платіжну картку кредитка «Універсальна»/GOLD дані відсутні /а.с.6/.

ПАТ КБ «ПриватБанк» вказує на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 25 жовтня 2012 року позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2300,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, та Тарифами банку складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі, в свою чергу відповідач свої зобов'язання не виконує, а тому станом на 31 січня 2018 року утворилась заборгованість яка підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.4, 5/.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В порядку ч. 2, ч. 4 та ч. 8 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

В силу ч.3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

З наведених обставин справи вбачається, що між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг шляхом приєднання відповідача до запропонованих позивачем умов і правил. Разом з тим, наявні в матеріалах справи Умови та Правила надання банківських послуг стосуються всього спектру фінансових послуг, що надавалися банком, у тому числі платіжних карт, вкладних операції, кредитних карт, але не мають підпису позичальника та не зазначено період їх дії.

Анкета-заява від 25 жовтня 2012 року містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію, відомості про майновий стан та трудову діяльність. Проте не зазначено яку саме картку він бажає оформити, не встановлено кредитний ліміт, із зазначеної заяви не вбачається що банком відкрито картковий рахунок на ім'я відповідача та номер карткового рахунку та не вбачається, що відповідач ознайомився саме з Правила надання банківських послуг, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06 березня 2010 року, у зв'язку з цим, із вказаної заяви не можна зробити висновок, на які саме умови запропоновані банком, погодився відповідач.

Окрім того, при пред'явленні позову банком наданий витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», у якому містяться умови щодо пільгового періоду, базової процентної ставки, неустойки для наступних видів кредитних карт: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»; «Універсальна, 55 днів пільгового періоду; «Універсальна CONTRAKT»; «Універсальна GOLD» /а.с.7/.

Використання наведених Тарифів є можливим лише за умови, що в Анкеті-заяві зазначено про те, яку конкретно карту отримав позичальник, інакше втрачається зв'язок між тарифами та умовами кредитування, які були обрані позичальником, та виходячи з чого має орієнтуватися суд під час розгляду справи.

А отже, вказані документи не підтверджують наявність між сторонами саме кредитних відносин та наявність заборгованості відповідача перед позивачем. Суду першої інстанції не були надані банківські та/або інші фінасово-розрахункові документи на підтвердження вказаних обставин і взагалі доказів щодо відкриття рахунку за кредитною карткою «Універсальна».

Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач не є доказом, який підтверджує надання кредиту відповідачу та наявність кредитних правовідносин, оскільки не містить даних про те, за якою карткою зроблено цей розрахунок, не містить підпису відповідальних осіб, та не скріплений печаткою банк. Таким чином, суд позбавлений можливості перевірити правильність нарахування заборгованості.

Доводи позивача відносно того, що відповідачем не доведено відсутність заборгованості, та відповідно виконання умов договору належним чином, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, виходячи з вимог процесуального закону, тягар доказування обґрунтованості позовних вимог покладено на позивача, а суд має повно і всебічно дослідити всії обставини справи і надати їм відповідну правову оцінку. Позивачем не доведено існування між сторонами саме кредитних правовідносин на умовах, зазначених у позові. А отже, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави до його скасування з мотивів викладених у апеляційній скарзі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.В.Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В.Поліщук