Справа № 0
РІШЕННЯ

іменем України

01 листопада 2019 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області в складі:

головуючого - судді Реки А.С.,

присяжних - Клименка А.Д., Зінченко С.В.,

за участю секретаря судового засідання Ведєрникової Т.А.,

прокурора Зубкова А.А.,

представника Сватівської обласної психіатричної лікарні Скворчевського В.О.,

лікаря-психіатра Ямпольської О.В.,

особи, щодо якої розглядається питання про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 ,

представника особи, який надає правову допомогу особі, щодо якої розглядається питання про примусову госпіталізацію - адвоката Кузнєцової Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сватове заяву Сватівської обласної психіатричної лікарні про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу в примусовому порядку,-

Встановив:

До Сватівського районного суду Луганської області надійшла заява Сватівської обласної психіатричної лікарні про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу в примусовому порядку без його усвідомленої згоди. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Піски, Новопсковського району Луганської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 був госпіталізований 30 листопада 2019 року за направленням лікаря-психіатра Новопсковської центральної лікарні та за заявою опікуна до Сватівської обласної психіатричної лікарні черговим лікарем ОСОБА_2 у відділення № 3 у зв`язку з погіршенням психічного стану, а саме: агресивний, б`є сестру, жбурнув їй в голову стілець, б`є інших членів родини. Соціально дезадаптований. Згідно рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 31 липня 2008 року ОСОБА_1 було визнано недієздатним, його опікуном призначено ОСОБА_3 . Усвідомленої згоди на госпіталізацію дати не може. Згідно свого психіатричного стану ОСОБА_1 не може забезпечити свої життєві потреби та представляє загрозу для себе та оточуючих. Просить винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу в примусовому порядку.

Представник психіатричного закладу в судовому засіданні підтримав заяву з підстав, зазначених у ній.

Лікар-психіатр суду пояснила, що на даний час лікування ОСОБА_1 можливе тільки в умовах стаціонару, тому що останній страждає на тяжкий психічний розлад, обтяжений цукровим діабетом, за психічним станом контакту з ОСОБА_1 немає, він не розуміє мови. Самостійно не розмовляє, дезорієнтований в часі, представляє загрозу для оточуючих та для себе і потребує примусової госпіталізації. Просила задовольнити заяву.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Кузнєцова Т.А. підтримала заяву Сватівської обласної психіатричної лікарні про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу в примусовому порядку.

Особа, щодо якої розглядається питання про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснень не надав, оскільки за психічним станом з ним контакту немає.

Прокурор вважає за необхідне госпіталізувати ОСОБА_1 до Сватівської обласної психіатричної лікарні в примусовому порядку без його усвідомленої згоди.

Законний представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляду справи за її відсутності (а.с. 7).

Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Порядок надання психіатричної допомоги регламентується Законом України «Про психіатричну допомогу», який визначає правові та організаційні засади забезпечення громадян психіатричною допомогою виходячи із пріоритету прав і свобод людини і громадянина, встановлює обов`язки органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з організації надання психіатричної допомоги та правового і соціального захисту осіб, які страждають на психічні розлади, регламентує права та обов`язки фахівців, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно вимог ст. 2 Закону України «Про психіатричну допомогу», законодавство України про психіатричну допомогу базується на Конституції України і складається з Основ законодавства України про охорону здоров`я, цього Закону та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них. Дія цього Закону поширюється на громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні. Стаття 3 вищевказаного Закону передбачає, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу доки наявність такого розладу не буде встановлена на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, п. «е» цієї статті дозволяє законне затримання психічно хворих як з метою їх ізоляції від суспільства, так і з метою покращення їх стану.

Європейський суд з прав людини вказав на те, які вимоги повинні бути дотримані, щоб затримання особи, як душевнохворої відповідало вимогам ст.5 Конвенції: необхідно довести стан психічного розладу; розлад повинен бути таким і такої інтенсивності, щоб було виправданим поміщення особи до лікарні; знаходження в лікарні не може продовжуватися при припиненні такого розладу.

У відповідності до «Принципів захисту осіб з психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги», схвалених Резолюцією Генеральної Асамблеї № 46/119 від 17 грудня 1991 року в принципі 6 зазначено, що «будь-яка особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в якості пацієнта у примусовому порядку, або особа, вже госпіталізована як пацієнт у добровільному порядку, може триматися як пацієнт у психіатричному заклад у примусовому порядку тоді й тільки тоді, коли уповноважений для цієї мети відповідно до закону кваліфікований фахівець, який працює в області психіатрії, встановить відповідно до принципу 4, наведеного вище, що ця особа страждає на психічне захворювання, і визначить, що: (а) внаслідок цього психічного захворювання існує серйозна загроза заподіяння безпосередньої або неминучої шкоди цій особі або іншим особам, або (б) у випадку особи, чиє психічне захворювання є тяжким, а розумові здібності ослабленими, відмова від госпіталізації або тримання даної особи в психіатричному закладі може призвести до серйозного погіршення її здоров`я або унеможливить застосування належного лікування, яке може бути здійснене лише за умови госпіталізації до психіатричного закладу відповідно до принципу найменш обмежувальної альтернативи.

Ці ж принципи повинні бути дотримані і при вирішенні питання про надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Судом встановлено, що відповідно до висновку лікарів-психіатрів від 31.10.2019 року, ОСОБА_1 народився без патології. В два роки переніс тяжку харчову токсикоінфекцію, що ускладнилась менінгоецефалітом. Після цього втратились навички мовлення та ходьби. В подальшому навички ходьби поновилися. Школу не відвідував. Проживає з сестрою. З дитинства перебуває на обліку у психіатра. Неодноразово лікувався в ЛОКПНЛ та СОПЛ. Останній раз знаходився на стаціонарному лікуванні в Сватівській обласній психіатричній лікарні по примусовій госпіталізації з 13.08.2019 року до 21.10.2019 року. Є інвалідом І групи безстроково. Дана госпіталізація пов`язана з неадекватною поведінкою, агресією до оточуючих. За психічним станом контакту з хворим немає, він не розуміє мови. Самостійно не розмовляє, дезорієнтований в часі, не усвідомлює профіль лікарні, на обличчі неадекватна посмішка, недорозвинені інтелектуально-мнестичні функції в стадії тяжкої розумової відсталості, себе не обслуговує, настрій не стійкий, схильний до агресії і імпульсивних вчинків, потребує постійного стороннього контролю та догляду. Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 31.07.2008 року ОСОБА_1 визнано недієздатним та його опікуном призначено ОСОБА_3 . Таким чином, ступінь виражених психічних порушень така, що ОСОБА_1 не може самостійно забезпечувати свої життєві потреби, представляє загрозу для себе та оточуючих і потребує примусової госпіталізації (а.с.2).

Згідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

У відповідності до ч.1 ст. 339 ЦПК України, за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Сватівська обласна психіатрична лікарня знаходиться в межах територіальної підсудності Сватівського районного суду Луганської області.

Згідно вимог ст. 342 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

В ході всебічного з`ясування обставин у справі, суд вважає за необхідне задовольнити заяву Сватівської обласної психіатричної лікарні про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 в психіатричний заклад, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 на даний час, за своїм психічним станом здоров`я позбавлений можливості надати усвідомлену згоду на лікування, не розуміє ступінь свого захворювання та комісією лікарів-психіатрів було встановлено, що ОСОБА_1 потребує примусової госпіталізації без його усвідомленої згоди, оскільки ступінь виражених психічних порушень ОСОБА_1 , такий, що він самостійно не спроможний задовольнити свої життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, представляє небезпеку для себе та оточуючих і потребує примусової госпіталізації.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 2, 13, 14, 16, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.4, 76, 81, 258, 259, 263-265, 293-294, 339, 341-342 ЦПК України суд, -

Ухвалив:

Заяву Сватівської обласної психіатричної лікарні про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу в примусовому порядку - задовольнити в повному обсязі.

Госпіталізувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Піски, Новопсковського району Луганської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 до Сватівської обласної психіатричної лікарні в примусовому порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд Луганської області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 05 листопада 2019 року.

Суддя А.С. Река

Присяжні: А.Д.Клименко

С.В.Зінченко