ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/592/18 Номер провадження 22-ц/814/933/19Головуючий у 1-й інстанції Зоріна Д. О. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

учасники справи:

позивач ОСОБА_2

представник позивача ОСОБА_3

відповідач ОСОБА_4

представник відповідача ОСОБА_5

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргамиОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 грудня 2018 року, ухвалене суддею Зоріною Д.О., повний текст рішення складено - 29 грудня 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_4, за участю третіх осіб: органу опіки та піклування Управління у справах сімей та дітей Кременчуцької міської ради, виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та його вихованні, визначення способу участі у вихованні онука та спілкуванні з ним

та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, за участю третьої особи: органу опіки та піклування Управління у справах сімей та дітей Кременчуцької міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися в суд з позовом, просили суд ухвалити рішення, яким зобов'язати відповідача усунути перешкоди у їхньому спілкуванню з онуком ОСОБА_8 та участі у його вихованні, встановити наступні способи їхньої участі у вихованні дитини: у вигляді систематичного особистого побачення для проведення спільного часу з онуком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем їх проживання - АДРЕСА_1, без присутності матері ОСОБА_4, кожної суботи з 10.00 год. до 09.00 год. в неділю, з можливістю забирати дитину особисто у матері, зі школи (в разі проведення занять в суботу), занять гуртків (за їх наявності) тощо, з можливістю вільного пересування в межах населеного пункту, в якому вони мешкають, що не буде порушувати право матері дитини на відпочинок, сон та спілкування з дитиною, з правом вільного пересування разом з дитиною в межах України під час відпочинку та оздоровлення без присутності матері; у вигляді спільного відпочинку та оздоровлення з дитиною - онуком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, на протязі двох тижнів з 01 липня по 15 липня кожного року без присутності матері ОСОБА_4, з правом вільного пересування разом з онуком в межах України під час відпочинку та оздоровлення.

Позов мотивований тим, що їхній син ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому 25 липня 2009 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції (актовий запис №497) шлюбі з ОСОБА_4, від якого вони мають спільну дитину - сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Судовим рішенням від 15.01.2015 р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано, місце проживання дитини було визначено з відповідачем. Позивачі зазначають, що між ними та відповідачем виник спір щодо спілкування бабусі та дідуся з онуком, відповідач чинить перешкоди у зустрічах з онуком, забороняє їм бачитись та спілкуватись з ним, не дозволяє батьку дитини ОСОБА_2 возити дитину за місцем проживання позивачів та спілкуватись по телефону. Рішенням виконкому Крюківської районної ради м. Кременчука від 09 квітня 2015 року №72 визначено способи участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином. Протягом певного часу, як вказують позивачі, відповідач дотримувалася визначеного рішенням графіку спілкування батька дитини з дитиною та його участі у вихованні дитини, однак у подальшому знову стала чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною ОСОБА_2 та позивачам. Як вказують ОСОБА_6 та ОСОБА_7, з приводу невиконання ОСОБА_4 рішення органу опіки та піклування, батько дитини ОСОБА_2 змушений був звернутись до поліції із відповідною заявою. Позивачі вважають, що виховання дитини належить до найважливіших питань життя сім'ї та свій обов'язок щодо виховання онука вони мають повноцінно здійснювати лише за умови безпосереднього спілкування з онуком щотижня протягом декількох днів на тиждень. Також ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вказують, що вони мають достатній досвід виховання дітей, матеріальне становище дозволяє надати онуку необхідні речі, продукти харчування, вони проживають в окремій двокімнатній квартирі, в якій для дитини облаштована кімната. Враховуючи викладені обставини, позивачі звернулись до суду із позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, та вважають за доцільне встановити запропоновані ними способи їхньої участі у вихованні дитини.

У травні 2018 року до суду з позовом звернувся ОСОБА_2 з позовною заявою до ОСОБА_4 за участю третьої особи: органу опіки та піклування Управління у справах сімей та дітей Кременчуцької міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, в якій просить суд ухвалити рішенням, яким зобов'язати відповідача усунути перешкоди у його спілкуванні з дитиною та участі у вихованні сина ОСОБА_8, та встановити наступні способи його участі у вихованні дитини: у вигляді систематичного особистого побачення з сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, для проведення спільного часу за місцем проживання ОСОБА_2 без присутності матері ОСОБА_4 кожного четверга з 14 год. 00 хв. (або після закінчення занять у школі, в разі їх тривалості після 14 год. 00 хв.) до 09 год. 00 хв. кожної неділі, з можливістю забирати дитину особисто у матері ОСОБА_4 зі школи, занять гуртків (за їх наявності) тощо, з можливістю вільного пересування в межах населеного пункту, в якому мешкає ОСОБА_2, що не буде порушувати право матері ОСОБА_4 на відпочинок, сон та спілкування з дитиною; у вигляді спільного відпочинку та оздоровлення з дитиною на протязі двох тижнів - з 01 червня по 15 червня кожного року, з 01 липня по 15 липня кожного року без присутності матері ОСОБА_4, з правом вільного пересування разом з дитиною в межах України під час відпочинку та оздоровлення.

Позов мотивовано тим, що він та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому 25 липня 2009 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції (актовий запис №497) шлюбі, від якого вони мають спільну дитину - сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Судовим рішенням від 15.01.2015 р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано, місце проживання дитини визначено з відповідачем. У зв'язку із тим, що під час судового розгляду справи про розірвання шлюбу ОСОБА_4 чинила перешкоди у спілкуванні з дитиною, позивач змушений був звернутись до спеціально уповноваженого органу з заявою про визначення способів його участі у вихованні малолітнього сина. Рішенням виконкому Крюківської районної ради міста Кременчука від 09 квітня 2015 року №72 визначено способи участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином, та протягом певного часу, як вказує позивач, відповідач дотримувалась визначеного рішенням графіку спілкування батька дитини з дитиною та його участі у вихованні дитини, однак у подальшому знову стала чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною ОСОБА_2 З приводу невиконання ОСОБА_4 рішення органу опіки та піклування, ОСОБА_2 змушений був звернутись до поліції із відповідною заявою. За викладених обставин, позивач вимушений звернутись до суду із позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, та вважає за доцільне встановити запропоновані ним способи участі у вихованні дитини.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 10 травня 2018 року цивільну справу (номер 537/592/18, номер провадження №2/537/400/2018) за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_4, за участю третіх осіб: органу опіки та піклування Управління у справах сімей та дітей Кременчуцької міської ради, виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та його вихованні, визначення способу участі у вихованні онука та спілкуванні з ним, та справу (номер 537/593/18, номер провадження 2/537/401/2018) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, за участю третьої особи: органу опіки та піклування Управління у справах сімей та дітей Кременчуцької міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею - об'єднано в одне провадження, присвоєно справі номер 537/592/18, номер провадження 2/537/400/2018 (т.1 а.с. 152).

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 грудня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_4, за участю третіх осіб: органу опіки та піклування Управління у справах сімей та дітей Кременчуцької міської ради виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та його вихованні, визначення способу участі у вихованні онука та спілкуванні з ним - задоволено частково.

Встановлено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 наступні способи участі у вихованні малолітнього онука ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1: побачення щовівторка з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. та спільне проведення літнього відпочинку протягом десяти днів за попередньою домовленістю з матір'ю ОСОБА_4.

У задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 судовий збір в розмірі 352,00 грн., сплачений нею при подачі позову до суду.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 судовий збір в розмірі 352,00 грн., сплачений ним при подачі позову до суду.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4, за участю третьої особи: органу опіки та піклування Управління у справах сімей та дітей Кременчуцької міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею - задоволено частково.

Встановлено ОСОБА_2 наступні способи участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1: побачення щочетверга з 16 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. п'ятниці, кожної неділі з 10 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. понеділка та спільне проведення відпочинку протягом десяти календарних днів під час літньої відпустки за попередньою домовленістю з ОСОБА_4.

У задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_2- відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352,00 грн., сплачений ним при подачі позову до суду.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що при вирішенні питання щодо способів участі батька ОСОБА_2, баби ОСОБА_6 та діда ОСОБА_7 у вихованні дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд виходить із принципів статей 3, 9 Конвенції про права дитини, ратифіковано Постановою Верховної ради України за номером 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, якими встановлено, що в усіх діях щодо дітей, зокрема, судами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; принцип поваги до права дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками. Суд прийняв до уваги наведенні у висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 02.05.2018 р. та рішенні виконавчого комітету Крюкіської районної ради міста Кременчука Полтавської області 09.04.2015 р. висновки, оскільки визначений наведеними вище рішеннями спосіб спілкування позивачів з малолітньою дитиною, відповідає віку останнього та його інтересам, враховує графік навчального процесу дитини та позашкільної зайнятості останнього. Щодо позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в частині усунення перешкод у спілкуванні з онуком та його вихованні, то позивачами не надано до суду доказів на підтвердження заявленого ними факту вчинення відповідачем ОСОБА_4 перешкод у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні.

В апеляційних скаргах ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просять скасувати рішення суду першої інстанції з підстав порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, недостатнього дослідження обставин справи, що мають значення для справи, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 мотивована тим, що суд першої інстанції на підставі пояснень відповідача та неповнолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійшов висновку про те, що відповідачем не чиниться перешкоди позивачам у спілкуванні з онуком та його вихованні, а тому не знайшов підстав до задоволення позову в повному обсязі. Проте, такі висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а поясненням неповнолітнього ОСОБА_8, поясненням інших осіб судом надано односторонню оцінку без врахування фактичних обставин, суд некритично поставився до пояснень відповідача, з яких, зокрема, вбачається, що остання здійснює вплив на дитину з метою недопущення спілкування дитини з батьком і іншими позивачами. Визначений судом першої інстанції час спілкування батька з дитиною по даній справі обмежує права батька та інтереси дитини. Висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам сімейного законодавства виходячи із співрозмірності участі батьків у спілкуванні та вихованні дитини. Рішення суду не відповідає вимогам міжнародних документів щодо захисту прав дитини.

Апеляційна скарга ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мотивована тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам сімейного законодавства, виходячи із співрозмірності участі батьків у спілкуванні та вихованні дитини. Години участі у вихованні та спілкуванні батька з сином майже в чотири рази менші, ніж залишилися у відповідача. Під час розгляду справи суд першої інстанції не забезпечив рівності сторін, повного та всебічного розгляду справи.

У відзиві на апеляційні скарги відповідач ОСОБА_4 просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції не з»явилися позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_6 Як пояснив апеляційному суду позивач ОСОБА_2, позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_6 завчасно повідомлені про час та місце розгляду справи. Адвокат Оловятенко О.Ю., яка посилається на те, що є представником позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_6, подала суду клопотання про відкладення справи розглядом із-за зайнятості в іншій справі, доказів на підтвердження своїх повноважень як представника позивачів в апеляційному суді, до клопотання не надала. Вбачається, що ухвалою апеляційного суду від 22.02.2019 р. у даній справі відкрито провадження. Справа призначалася до розгляду на 13.03.2019 р., на 10.04.2019 р. Згідно ч. 1 ст. 371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. 22.04.2019 р. строк розгляду справи в апеляційному суді. Крім цього, до клопотання про відкладення розгляду справи адвокат Оловятенко О.Ю. не надала суду доказів на підтвердження своїх повноважень у суді апеляційної інстанції, у матеріалах справи маються ксерокопії ордерів на надання правової допомоги від 01.11.2018 р. у Крюківському районному суді м. Кременчука Полтавської області (т.1 а.с. 219). ОСОБА_2, ОСОБА_6 є позивачами у справі, ними подана апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції, вони повинні бути зацікавленими у розгляді справи з дотриманням процесуальних строків.

Апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з 25 липня 2009 року по 15 січня 2015 року перебували у зареєстрованому у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції (актовий запис №497) шлюбі (т.1 а.с. 12-13).

Від вказаного шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_4 мають спільну дитину - сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим 14 липня 2010 року Автозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області (т.1 а.с. 11).

Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 15 січня 2015 року у справі №537/4366/14-ц шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано, місце проживання дитини ОСОБА_8 визначено з матір'ю (т.1 а.с. 12-13), воно набрало законної сили 26 січня 2015 року.

Дитина ОСОБА_8 фактично проживає разом з матір'ю ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2.

Договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини, відповідно до частини 4 статті 157 Сімейного кодексу України, між батьками дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, не укладено.

По справі встановлено, що батьки дитини ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не дійшли згоди щодо виконання ними батьківських обов'язків в частині способів участі батька у вихованні спільного сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку із чим звернулись до служби у справах дітей із відповідною заявою.

Рішенням виконавчого комітету Крюківської районної ради міста Кременчука Полтавської області від 09 квітня 2015 року №72 «Про визначення способів участі ОСОБА_2 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_8» встановлено: вважати за доцільне визначити ОСОБА_2 способи участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1: побачення щочетверга з 16 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. п'ятниці, кожної неділі з 10 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. понеділка та спільне проведення відпочинку протягом десяти календарних днів під час літньої відпустки за попередньою домовленістю з ОСОБА_4 (т.1 а.с. 14).

ОСОБА_2 зазначене вище рішення щодо його участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_8 згідно положень статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-III від 24 квітня 2001 року не оскаржував.

Сторони дотримувались графіку побачень з дитиною, встановленого зазначеним рішенням, що також підтверджується змістом повідомлення Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконкому Кременчуцької міської ради за вих. № 04-437 від 08 травня 2018 року, відповідно до якого у період з 2015 року і по теперішній час заяв чи скарг з приводу звернень ОСОБА_2 щодо порушення встановленого способу участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_8, визначеного рішенням виконавчого комітету Крюківської районної ради Полтавської області №72 від 09 квітня 2015 року, від ОСОБА_2 не надходило (т.1 а.с. 69).

На підставі ухвали Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 02 квітня 2018 року, 02 травня 2018 року виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області складено висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про визначення способів участі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вихованні малолітнього онука ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно із яким: вважати за доцільне визначити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 наступні способи участі у вихованні малолітнього онука ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1: побачення щовівторка з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. та спільне проведення літнього відпочинку протягом десяти днів за попередньою домовленістю з матір'ю ОСОБА_4 (т.1 а.с. 57-60).

Зі змісту зазначеного вище висновку вбачається, що він складений з дотриманням положень частини 1 статті 158 Сімейного кодексу України, яка передбачає, що рішення органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, постановляється на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення, зокрема, саме на основі наявних досліджених документів, особистого спілкування спеціаліста служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконкому Кременчуцької міської ради з позивачами ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_2, із відповідачем ОСОБА_4 а також із дитиною ОСОБА_8

У судовому засіданні встановлено, що окрім навчання дитини ОСОБА_8 у школі, останній також відвідує позашкільні заняття, які на час складання зазначеного вище висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 2 травня 2018 року складалися із наступного: програмування в понеділок з 17 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., англійська мова в середу з 18 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., робототехніка в четвер з 17 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., англійська мова в п'ятницю з 16 год. 30 хв. до 17 год. 30 хв., логіка та експерименти в суботу з 16 год. 30 хв. до 17 год. 30 хв., творчість в неділю з 11 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв., шахи в неділю з 12 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв.

З пояснень малолітнього ОСОБА_8 та його матері ОСОБА_4 вбачається, що на час розгляду справи у суді першої інстанції, графік позашкільних занять дитини змінився, однак не суттєво.

У суді першої інстанції свідок ОСОБА_12 - практичний психолог Кременчуцької спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №10, показала, що в результаті проведеної роботи з дитиною ОСОБА_8, який є учнем школи, де вона працює, з метою визначення емоційного стану останнього встановлено, що дитина емоційно благополучна, а також зауважила на те, що відповідно до проведених останньою тестів на прохання батька дитини, нею було зроблено висновок, що роль батька в житті малолітньої дитини дуже значна.

Оскільки, сторони не дійшли згоди щодо способу участі у вихованні дитини, то суд першої інстанції, вирішуючи спір по суті, прийняв за основу висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 02 травня 2018 року та рішення виконавчого комітету Крюківської районної ради міста Кременчука Полтавської області від 09 квітня 2015 року, оскільки визначений наведеними вище рішеннями спосіб спілкування позивачів з малолітньою дитиною, відповідає віку останнього та її інтересам, враховує графік навчального процесу дитини та її позашкільну зайнятість.

Одночасно суд першої інстанції виходив з того, що наведені вище рішення вказаних органів, на яких державою покладено обов'язок щодо захисту прав дитини, в частині визначення терміну проведення літнього відпочинку малолітнього, а саме протягом 14 днів разом з бабою та дідом і лише протягом 10 днів з батьком, є таким що фактично звужує та обмежує права останнього на спілкування з дитиною у порівнянні з його батьками, і тому суд визнав за необхідне з метою забезпечення інтересів дитини та створення умов для виконання батьком, який проживає окремо, а також бабусею та дідусем обов'язку по вихованню дитини та здійснення їхніх прав на особисте спілкування з нею, встановити саме такий порядок участі позивачів у вихованні малолітньої дитини, який викладений у резолютивній частині судового рішення.

Вирішуючи спір в частині усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, суд першої інстанції виходив з того, що позивачами не надано жодних доказів на підтвердження фактів вчинення відповідачем ОСОБА_4 перешкод у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні.

Позивачем ОСОБА_2 надано до суду: довідку ФОП ОСОБА_13 за вих. №0118 від 28 лютого 2018 року; рахунок на оплату ФОП ОСОБА_13 від 21 жовтня 2017 року; рахунок на оплату ФОП ОСОБА_13 від 01 листопада 2017 року; рахунок на оплату ФОП ОСОБА_13 від 02 листопада 2017 року; рахунок на оплату ФОП ОСОБА_13 від 03 листопада 2017 року; рахунок на оплату ФОП ОСОБА_13 від 04 листопада 2017 року; рахунок на оплату ФОП ОСОБА_13 від 09 листопада 2017 року; рахунок на оплату ФОП ОСОБА_13 від 16 листопада 2017 року; рахунок на оплату ФОП ОСОБА_13 від 01 грудня 2017 року; рахунок на оплату ФОП ОСОБА_13 від 11 листопада 2017 року (т.1 а.с. 155-165), що за висновком суду є підтвердженням участі ОСОБА_2 у вихованні та матеріальному забезпеченні сина та фактично спростовують доводи останнього щодо вчинення відповідачем дій, що свідчать про перешкоджання відповідачем у спілкуванні дитини з батьком, а навпаки свідчать про факт спілкування батька з дитиною, відвідування разом стоматолога та фітнес клубу «Спартак» протягом 2017 року.

За змістом повідомлення Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Виконкому Кременчуцької міської ради за вих. № 04-436 від 08 травня 2018 року, в період з 2015 року і по теперішній час заяв та скарг з питання визначення участі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 або неможливості такої участі у вихованні онука ОСОБА_8 не надходило (т.1 а.с. 68).

Як доказ в обґрунтування вимоги щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, позивачами надано до суду повідомлення Відділення поліції №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області за вих. №1677/115/108/03-18 від 29 січня 2018 року щодо підтвердження того факту, що 31 грудня 2017 року ОСОБА_4 не надала ОСОБА_2 можливості побачитися з сином ОСОБА_8 (т.1 а.с. 15), однак, це повідомлення підтверджує одиничний випадок, що стався, водночас інших доказів, які можуть свідчити про систематичне чинення відповідачем перешкод батьку ОСОБА_2, бабусі ОСОБА_6 та дідусю ОСОБА_7 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_8 до суду не надано.

Таким чином, з аналізу наданого сторонами письмового доказу у вигляді повідомлення за вих. №1677/115/108/03-18 від 29 січня 2018 року, змісту повідомлень служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконкому Кременчуцької міської ради за вих.№ 04-436 та за вих. №04-437 від 08 травня 2018 року, заявлений позивачами факт чинення їм перешкод у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні, не підтверджений жодними належними, достовірними та достатніми у розумінні статей 77, 79 та 80 ЦПК України, доказами, у зв'язку із чим суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 в цій частині.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки і піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки і піклування є обов'язковим до виконання.

Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Відповідно до частини четвертої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Згідно з частиною п'ятою статті 19 СК України орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Отже, виходячи з аналізу вказаних норм законодавства судам при розгляді позовних вимог про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо від них, порядку спілкування діда й баби з онуками, якщо батьки не підкоряються рішенню органів опіки і піклування з цих питань, спорів між батьками про місце проживання дітей, вимог про відібрання батьками дітей в інших осіб, про позбавлення або поновлення батьківських прав та інших спорів, пов'язаних із вихованням дітей, обов'язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні.

Суд першої інстанції повно та об'єктивно встановив фактичні обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких дійшов правильних висновків про часткове для задоволення позову.

Відмовляючи у задоволенні вимог позивачів ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2 в частині усунення перешкод у спілкуванні та участі у вихованні малолітнього ОСОБА_8, суд першої інстанції правильно виходив з того, що по справі позивачами не надано доказів на підтвердження факту вчинення відповідачем ОСОБА_4 перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні.

Також є правильним висновок суду першої інстанції в частині визначення способу участі позивачів у вихованні та спілкуванні з дитиною, оскільки він грунтується на відповідних рішеннях органів опіки та піклування і підстав для того, щоб відступити від цих висновків немає.

Виходячи з принципів статей 3, 9 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної ради України за номером 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, якими встановлено, що в усіх діях щодо дітей, зокрема, судами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; принцип поваги до права дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, тобто дотримуючись принципу забезпечення якнайкращих інтересів дитини, та виходячи також з фактичних обставин справи, а саме: з особи та віку дитини, яка є віком до 10 років, є учнем 3-го класу Кременчуцької спеціалізованої школи I-III ступеню № 10 з поглибленим вивченням англійської мови, дитина кожного дня тижня відвідує профільні заняття у кружках та секціях: програмування, англійська мова, робототехніка, логіка та експерименти, творчість, шахи, тобто має індивідуальний графік занять для свого розвитку та виховання, при цьому несе значне учбове навантаження, у дитини за час відвідування цих занять виникли стійкі соціальні зв»язки з однокласниками та вчителями, які є прийнятними та звичними для дитини, дитина тривалий час перебуває у нормальному для неї середовищі. У разі внесення змін у графік її позашкільної освіти та відвідування гуртків, можуть настати негативні наслідки для розвитку та виховання малолітньої дитини, призвести до втрати соціальних зв»язків, які у дитини склалися на протязі тривалого спілкування тощо.

Апеляційний суд у складі колегії суддів з вказаних вище мотивів не вбачає підстав для того, щоб відступити від відповідних рішеннях органів опіки та піклування, які надані ними у відповідності до діючого законодавства, щодо визначення способу участі позивачів у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Доводи позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 про те, що висновок органів опіка та піклування надавався станом на 2015 р. з урахуванням графіку відвідування дитиною гуртків та секцій, що на час розгляду справи у суді у дитини змінився цей графік і тому можливо відступити від висновку органу опіка та піклування, не заслуговують на увагу, оскільки позивачем ОСОБА_2 та його представником не надано належних та допустимих доказів про те, що дійсно графік дитини змінився, відповідач суду пояснила, що графік майже не змінився, що дитина кожного дня відвідує гуртки та секції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що він має гарантоване законом рівне право на спілкування зі своєю дитиною, що проживає в окремій двокімнатній квартирі, для дитини облаштовані необхідні умови, що він має достатньо часу для спілкування з дитиною та її виховання, має можливість повноцінно виконати свій обов»язок щодо виховання сина лише за умови безпосереднього спілкування з дитиною щотижня, на протязі декількох днів на тиждень, заслуговують на увагу, але з урахуванням фактичних обставин справи, а саме дитина є малолітньою, несе відповідне учбове навантаження за віком, має індивідуальний графік позашкільної освіти та занять у гуртках за інтересами, тобто на даний час її розвиток та виховання визначений певним графіком відвідувань гуртків та секцій, то вказані обставини також підлягають врахуванню при визначенні способу спілкування дитини з батьком, що і було враховано рішенням виконавчого комітету Крюківської районної ради міста Кременчука Полтавської області від 09 квітня 2015 року №72 «Про визначення способів участі ОСОБА_2 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_8».

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 відносно того, що у судовому рішенні не відображена думка представника третьої особи - органу опіки та піклування про те, що позивачі правильно звернулися до суду з позовом, оскільки офіційне звернення до органу опіки та піклування не вирішило б проблему невиконання відповідачем рішення про визначення способу участі у вихованні та спілкування з дитиною, що підтверджує наявність підстав для задоволення позовів у повному обсязі, не заслуговують на увагу, оскільки вказане є особистим тлумаченням позивача ОСОБА_2 пояснень представника третьої особи на свою користь.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 відносно участі у судовому засіданні представника третьої особи Думчикової Т.В., оскільки дійсно у судове засідання 2012.2018 р. представник третьої особи Думчикова Т.В. не з»явилася, 18.12.2018 р. по електронній пошті направила заяву на адресу суду з проханням провести засідання без участі представника. Крім цього, як зазначила у заяві, при винесенні рішення покладається на розсуд суду та просить врахувати висновки органу опіки та піклування, які наявні в матеріалах справи (т.2 а.с. 13).

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що у судовому рішення не відображено допит малолітнього ОСОБА_8, то у відповідності до вимог Сімейного кодексу України суд при ухваленні судового рішення не пов»язаний думкою малолітньої дитини у віці до 10 років, опитаної у суді. У мотивувальній частині судового рішення вказано про допит практичного психолога Кременчуцької спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №10 ОСОБА_12, яка суду показала, що за результатами проведених нею тестів з дитиною встановлено, що роль батька в житті малолітньої дитини дуже значною.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 з приводу маніпулювання відповідачем свідомістю дитини є припущеннями та особистим тлумаченням, на яких не може грунтуватися судове рішення, а також є особистим тлумачення щодо причин відсутності спілкування дитини з родичами із-за поведінки матері.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо проведення відпочинку протягом 10 календарних днів саме під час літньої відпустки, а не під час осінніх чи зимових канікул, оскільки саме цей період та час встановлений рішенням виконавчого комітету Крюківської районної ради міста Кременчука Полтавської області від 09 квітня 2015 року №72 «Про визначення способів участі ОСОБА_2 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_8».

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що з наступного року дитина буде навчатися у другу зміну, тобто не враховано судом графік навчального процесу на майбутнє при визначення способів участі у вихованні дитини, оскільки судом ухвалене судове рішення на підставі встановлених фактичних обставин справи, які мають місце на час його ухвалення, суд не володіє відомостями про навчальний процес дитини на майбутнє, такі вимоги позивачами не заявлялися, ці обставини судом не досліджувалися, тому виходять за межі предмету спору та не підлягають дослідженню у суді апеляційної інстанції.

Судом першої інстанції дана правова оцінка повідомленню Відділення поліції №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області за вих. №1677/115/108/03-18 від 29 січня 2018 року щодо підтвердження того факту, що 31 грудня 2017 року ОСОБА_4 не надала ОСОБА_2 можливості побачитися з сином ОСОБА_8, сам позивач ОСОБА_2 не заперечує, що він один раз звертався до поліції з вказаного приводу, що вказує на відсутність ознаки систематичного невиконання відповідачем рішення органу опіки та піклування.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що відповідач чинить перешкоди у їх спілкуванні з онуком, не заслуговують на увагу, оскільки позивачі не надали свої належні та допустимі докази в цій частині, їх посилання на звернення їх сина ОСОБА_2 31.12.2017 р. у поліцію з приводу невиконання відповідачем рішення органу опіки та піклування від 09.04.2015 р., яким встановлено саме для їх сина, а не для них, спосіб участі у вихованні дитини, не впливає на їх права та обов»язки. Лише 02.05.2018 року, тобто після надходження до суду їх позову, виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області складено висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про визначення способів участі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вихованні малолітнього онука ОСОБА_8

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що представник органу опіки та піклування на їх усне звернення порадила звернути з позовом до суду, не впливає на законність судового рішення, оскільки норми Сімейного кодексу України передбачають таке право особи на звернення до суду з даним позовом на захист порушених прав.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо участі у справі представника третьої особи Думчикової Т.В. є аналогічними з доводами апеляційної скарги ОСОБА_2, з вище наведених підстав вони не заслуговують на увагу.

Також є аналогічними доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з доводами апеляційної скарги ОСОБА_2 з приводу не відображення допиту малолітнього ОСОБА_8 у рішенні суду, з приводу маніпулювання відповідачем свідомістю дитини, з вище наведених підстав вони не заслуговують на увагу.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо співрозмірності участі батьків у спілкуванні та вихованні дитини, оскільки ці доводи стосуються саме прав та обов»язків відповідача ОСОБА_2, а не безпосередньо їх прав як баби та діда дитини.

Також є аналогічними доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з доводами апеляційної скарги ОСОБА_2 з приводупроведення відпочинку батька з сином протягом 10 календарних днів саме під час літньої відпустки, а не під час осінніх чи зимових канікул, з вище наведених підстав вони не заслуговують на увагу.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з приводу того, що судом прийнято до уваги рішеннявиконавчого комітету Крюківської районної ради міста Кременчука Полтавської області від 09 квітня 2015 року №72 «Про визначення способів участі ОСОБА_2 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_8», оскільки це рішення стосується прав та обов»язків саме ОСОБА_2, а не ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Також є аналогічними доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з доводами апеляційної скарги ОСОБА_2 з приводу того, що не враховано судом графік навчального процесу на майбутнє при визначення способів участі у вихованні дитини, звернення їх сина ОСОБА_2 31.12.2017 р. у поліцію з приводу невиконання відповідачем рішення органу опіки та піклування від 09.04.2015 р.,з вище наведених підстав вони не заслуговують на увагу.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційних скаргах.

Суд першої інстанції повно та об'єктивно встановив фактичні обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апелчяційний суд у складі колегії суддів не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, апеляційний суд у складі колегії суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 368, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 грудня 2018 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення

Повний текст постанови складено 22 квітня 2019 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов