Справа № 487/7255/15-ц
Провадження № 2/487/6/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2019 року м. Миколаїв Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:головуючого судді Павлової Ж.П.,за участю секретаря судового засідання Ігнатьєва А.О., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 ., відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 . розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про поділ майна подружжя, визнання договору купівлі-продажу недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

10.09.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

У своєму позові позивач зазначила, що в період перебування у шлюбі у червні 2013 року вони придбаний автомобіль марки RENAULT модель TRAFIK, 2007 року випуску, шасі НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 26.06.2013 року зареєстрований на відповідача. Оскільки, відповідач прав позивача на спірний автомобіль не визнає, заявляє що він є одноосібним його власником і добровільно поділити це майно відмовляється, позивач просила суд визнати за нею право власності на вищезазначений автомобіль, припинивши право власності відповідача на 1/2 його частку ,з виплатою грошовою компенсації за це майно.

14.09.2015 року ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва відкрито провадження за даним позовом.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.09.2015 року накладено арешт на автомобіль марки RENAULT модель TRAFIK, 2007 року випуску, шасі НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .

28.10.2015 року представник позивача ОСОБА_2 надав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки RENAULT модель TRAFIK, 2007 року випуску, шасі НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , укладений 05.09.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , посилаючись на те,що відповідача самостійно, без згоди дружини розпорядився майном, а саме уклав договір купівлі продажу автомобіля. Крім того, представник позивача надав до суду заяву про залучення співвідповідача ОСОБА_5

28.10.2015 року ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва залучено до участі у справі в якості співвідповідача - ОСОБА_5

07.12.2015 року відповідач надав до суду заперечення проти позову та зустрічний позов, в якому просив визнати частку квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя та поділити майно, що є об`єктом спільної сумісної власності, наступним чином:

ОСОБА_1 . виділити:

-телевізор Samsung, модель LE32P550R1W, серійний номер 161034GB500425;вартістю 5000 грн.

-телевізор Samsung LE 32S81B; вартістю 4000 грн.

-телевізор DIGITAL (екран 19 дюймів); вартістю 1500 грн.

-пилосос Samsung SC 9150, серійний номер 207581GP800044W ; вартістю 2100 грн.

-комп`ютер PHENOM 8650; вартістю 5000 грн.

-принтер HP DJ Ink Advantage 3525 with; вартістю 797,50 грн.

-швейна машинка JENOME Decor Excel II 5024; вартістю 1925 грн.

-письмовий стіл; вартістю 2260 грн.

-комп`ютерний стіл та полки; вартістю 950 грн.

-шафа-купе; вартістю 3020 грн.

-комод; вартістю 800 грн.

-офісне крісло (шкірозамінник); вартістю 1100 грн.

-канапе «Орфей»; вартістю 4244 грн.

-шуба з мутона; вартістю 6800 грн.

-бойлер ATLANTIC 10С; вартістю 900 грн.

-бойлер VM80N4; вартістю 1800 грн.

-м`ясорубка Zelmer; вартістю 900 грн.

-мультиварка Polaris; вартістю 1500 грн.

-домофон Slinex; вартістю 2770 грн.

-фотоапарат Canon EOS 600D Kit 18-135; вартістю 8181 грн.

-кондиціонер Samsung AQ 12 FAX; вартістю 3200 грн.

-планшет Dell Venue 8 16GB Black; вартістю 3378,96 грн.

-парова праска ТОВІ; вартістю 465 грн.

-плита електрична 60 CM Hotpoint-Ariston СЕ 6V М3; вартістю 5324,17 грн.

-монітор Filips (19 дюймів); вартістю 1200 грн.

-джерело безперебійного живлення Logic Power; вартістю 600 грн.

-овочесушка Zelmer; вартістю 550 грн.

-офісне крісло (тканина) вартістю 760 грн.

-мобільний телефон PRESTIGIO вартістю 1800 грн.

-частку квартири АДРЕСА_1

ОСОБА_3 . виділити:

-140 ООО грн., отриманих від реалізації автомобіля RENAULT модель TRAFIK, 2007 року випуску, шасі НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 ;

-ноутбук Lenovo IdealPad G,; вартістю 5599,74 грн.

-зовнішній жорсткий диск ASUS AN200 2,5 EXT HDD/320G/BK, серійний номер В1ВННВА02815. вартістю 500 грн.

-А також, посилаючись на те,що його колишній дружині ОСОБА_1 на праві власності належить 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло , виданого Миколаївською міською радою 3.11.2004 року, і під час спільного проживання із ОСОБА_1 він власними силами виконував будівельні роботи у вказаній квартирі, то частка вищезазначеної квартири, що належить його колишній дружині є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

03.02.2016 року представник ОСОБА_1 . ОСОБА_2 надав до суду заперечення на прийняття зустрічного позову.

Ухвалою суду від 03.02.2016 року зустрічний позов ОСОБА_3 прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1

16.02.2016 року у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, а провадження у справі на час її проведення - зупинено.

21.03.2016 року провадження у справі поновлено.

12.04.2016 року у справі знову призначено судову автотоварознавчу експертизу, а провадження у справі на час її проведення - зупинено.

12.08.2016 року провадження у справі поновлено.

28.11.2016 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 надав до суду заперечення на зустрічну позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні зустрічного позову в повному обсязі в силу його безпідставності та необґрунтованості.

22.12.2016 року ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва призначено комплексну товарознавчу, будівельно-технічну експертизу.

24.04.2017 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 29.05.2017 року прийнято від ОСОБА_1 на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області грошові кошти у сумі 69029,44 грн в рахунок компенсації вартості 1/2 частини автомобілю марки RENAULT TRAFIK, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 .

Згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 07.07.2017 року визначено нового суддю в даній справі - Біцюк А.В.

Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 28.07.2017 року заяву судді Біцюка А.В. про самовідвід задоволено.

Згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 01.08.2017 року визначено нового суддю в даній справі - Павлову Ж.П.

Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 02.08.2017 року дану справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду.

Ухвалою від 06.02.2018 року в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 про призначення по справі комплексної товарознавчої і будівельно-технічної експертизи відмовлено.

Ухвалою від 06.02.2018 року підготовче провадження у справі закрито, цивільну справу призначено до судового розгляду по суті в загальному порядку у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги, з урахуванням їх збільшення, підтримали в повному обсязі. Проти задоволення зустрічного позову заперечували, просили відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення первісного позову. Зустрічну позовну заяву підтримали та просили задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали цивільної справи суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 60, 70 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а їх частки у спільному майні рівними, незалежно від того, що один з них не мав самостійного заробітку,якщо інше не визначено домовленістю між ними чи шлюбним договором.

Майно, на яке розповсюджується правовий режим особистої приватної власності, встановлений статтею 57 СК, до складу об`єктів права спільної сумісної власності подружжя не входить та поділу, в порядку визначеному ст.ст. 69, 71 СК, не підлягає.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом України вперше в постанові №6-79 цс-13 від 02.10.2013 р. придбання майна у період шлюбу, але за власні кошти одного з подружжя не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

І за таких обставин треба враховувати не тільки час придбання майна, а й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти подружжя.

Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України). Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України(ч.4 ст. 71 СК України)

Так, присудження судом грошової компенсації одному з подружжя замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку допускається лише за наявності згоди цієї особи на таке присудження, крім випадків, передбачених статтею 365 ЦК України.

Положеннями цієї статті передбачено підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов співвласника про припинення права особи на частку у спільному майні, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу, частиною другою якої передбачено, що якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Згідно із частиною п`ятою статті 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої, п`ятої статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Якщо жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Отже, в разі, коли неподільні речі не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток, оскільки сторони не досягли згоди щодо такого поділу ,суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Саме таку правову позицію навів Верховний Суд України в постанові № 62565 цс 16 від 18.01.2017 р. у справі щодо вирішення спору про поділ спільного сумісного майна подружжя, коли сторонами не досягнуто згоди про порядок його поділу.

Конституцією України, ст. 49 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній особі, як фізичній так і юридичній, а також державі гарантовано судовий захист їх інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України і обраний позивачем.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

При цьому, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, для чого роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і допомагає здійсненню їхніх прав.

Судовий розгляд, яким цивільна справа вирішується по суті, закінчується ухваленням рішення суду.

В силу статей 12, 78, 81, 263 ЦПК України та постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року Про судове рішення у цивільній справі рішення суду у цивільні справі, як найважливіший акт правосуддя, покликаний забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини і наповнити реальністю принцип верховенства права, повинен ухвалюватися за неухильного додержання вимог чинного процесуального законодавства про його законність і обґрунтованість.

Рішення визнається законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд бере до уваги, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при рівності прав щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду цивільних справ, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Суд оцінює докази відповідно до вимог статей 77-78, ч. ч. 3-4 ст. 82, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

При цьому, згідно із статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача.

Судом встановлено, що 02.06.2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який було зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №284.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.09.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. В період перебування в шлюбі сторони придбали наступне майно: комп`ютер PHENOM 8650; вартістю 5000 грн.,принтер HP DJ Ink Advantage 3525 with; вартістю 797,50 грн.,швейна машинка JENOME Decor Excel II 5024; вартістю 1925 грн.,письмовий стіл; вартістю 2260 грн.,шафа-купе; вартістю 3020 грн.,комод; вартістю 800 грн.,офісне крісло (шкірозамінник); вартістю 1100 грн.,канапе «Орфей»; вартістю 4244 грн.,домофон Slinex; вартістю 2770 грн.,бойлер ATLANTIC 10С; вартістю 900 грн.,плита електрична 60 CM Hotpoint-Ariston СЕ 6V М3; вартістю 5324,17 грн.,планшет Dell Venue 8 16GB Black; вартістю 3378,96 грн., телевізор Samsung LE 32S81B; вартістю 4000 грн.,ноутбук Lenovo IdealPad G,; вартістю 5599,74 грн.,зовнішній жорсткий диск ASUS AN200 2,5 EXT HDD/320G/BK, серійний номер В1ВННВА02815. вартістю 500 грн.,фотоапарат Canon EOS 600D Kit 18-135; вартістю 8181 грн.,бойлер VM80N4; вартістю 1800 грн.,письмовий стіл; вартістю 2260 грн.,мультиварка Polaris; вартістю 500 грн.,кондиціонер Samsung AQ 12 FAX; вартістю 3200 грн.,парова праска ТОВІ; вартістю 465 грн.,комп`ютерний стіл та полки; вартістю 950 грн.

Враховуючи доводи сторін та їх думку , а також з`ясувавши обставини справи ,суд вважає за можливим провести такий розподіл майна між сторанами, а саме виділити ОСОБА_1 наступне майно: комп`ютер PHENOM 8650; вартістю 5000 грн.,принтер HP DJ Ink Advantage 3525 with; вартістю 797,50 грн.,швейна машинка JENOME Decor Excel II 5024; вартістю 1925 грн.,письмовий стіл; вартістю 2260 грн.,шафа-купе; вартістю 3020 грн.,комод; вартістю 800 грн.,офісне крісло (шкірозамінник); вартістю 1100 грн.,канапе «Орфей»; вартістю 4244 грн.,домофон Slinex; вартістю 2770 грн.,бойлер ATLANTIC 10С; вартістю 900 грн.,плита електрична 60 CM Hotpoint-Ariston СЕ 6V М3; вартістю 5324,17 грн.,планшет Dell Venue 8 16GB Black; вартістю 3378,96 грн., а всього на суму :27359,63грн.

Виділити ОСОБА_3 наступне майно: телевізор Samsung LE 32S81B; вартістю 4000 грн.,ноутбук Lenovo IdealPad G,; вартістю 5599,74 грн.,зовнішній жорсткий диск ASUS AN200 2,5 EXT HDD/320G/BK, серійний номер В1ВННВА02815. вартістю 500 грн.,фотоапарат Canon EOS 600D Kit 18-135; вартістю 8181 грн.,бойлер VM80N4; вартістю 1800 грн.,письмовий стіл; вартістю 2260 грн.,мультиварка Polaris; вартістю 500 грн.,кондиціонер Samsung AQ 12 FAX; вартістю 3200 грн.,парова праска ТОВІ; вартістю 465 грн.,комп`ютерний стіл та полки; вартістю 950 грн., а всього на суму 27455,74грн.

Крім того , як встановлено судом ,в період перебування у шлюбі подружжям у червні 2013 року придбаний автомобіль марки RENAULT модель TRAFIK, 2007 року випуску, шасі НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 та зареєстрований 26.06.2013 року в органах ДАІ на ім`я відповідача, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 .

05 вересня 2015 року позивач продав спірний транспортний засіб своїй матері ОСОБА_5. Остання зареєструвала автомобіль за собою (видані державні номери НОМЕР_6 ).

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Отже, для укладення одним із подружжя договору щодо цінного майна має бути письмова згода іншого з подружжя (ч. 3 ст. 65 СК України).Таким чином судом встановлено, що договір купівлі-продажу автомобіля марки RENAULT модель TRAFIK, 2007 року випуску, шасі НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , укладений 05.09.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на підставі довідки рахунку серії НОМЕР_8 є не дійсним , оскільки укладений без згоди ОСОБА_1

Відповідно до роз`яснень, викладених в абз. 2 п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Відповідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Таким чином суд приходить до переконання, що транспортний засіб не може бути передано у власність одному із подружжя, а тому він є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу, оскільки сторони не погодили порядок поділу автомобіля, а частки в цьому об`єкті права спільної сумісної власності подружжя є рівними та не можуть бути визнані незначними, згоди на присудження відповідачу грошової компенсації, відповідно до приписів ч.4 ст. 71 СК України відповідач не давав, то слід визнати за кожним з подружжя по 1/2 частці у праві власності на автомобіль без його реального поділу.

При цьому, як позивачка та і відповідач не втратили права на поділ автомобіля, який є неподільним майном, таким способом, який передбачає передачу автомобіля марки RENAULT модель TRAFIK, 2007 року випуску, шасі НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 у власність виключно одному з подружжя.

Не підлягають задоволенню і зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 відносно визнання частки квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло , виданого Миколаївською міською радою 3.11.2004р.

Підстав для визнання цієї частки спільною сумісною власністю подружжя відповідачем та його представником суду не надано. Проведення будівельних та ремонтних робіт в цій спірній квартирі під час спільного проживання сторін не є підставою для визначення цієї частки майна спільним майном.

За таких підстав позовні вимоги позивача та зустрічні позовні вимоги відповідача підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя та визнання недійсним договору купівлі продажу та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Поділити спільне майно подружжя між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , виділивши ОСОБА_1 наступне майно:

-комп`ютер PHENOM 8650; вартістю 5000 грн.

-принтер HP DJ Ink Advantage 3525 with; вартістю 797,50 грн.

-швейна машинка JENOME Decor Excel II 5024; вартістю 1925 грн.

-письмовий стіл; вартістю 2260 грн.

-шафа-купе; вартістю 3020 грн.

-комод; вартістю 800 грн.

-офісне крісло (шкірозамінник); вартістю 1100 грн.

-канапе «Орфей»; вартістю 4244 грн.

-домофон Slinex; вартістю 2770 грн.

-бойлер ATLANTIC 10С; вартістю 900 грн.

-плита електрична 60 CM Hotpoint-Ariston СЕ 6V М3; вартістю 5324,17 грн.

-планшет Dell Venue 8 16GB Black; вартістю 3378,96 грн.

Всього на суму :27359,63грн.

Виділити ОСОБА_3 наступне майно: -

-телевізор Samsung LE 32S81B; вартістю 4000 грн.

-ноутбук Lenovo IdealPad G,; вартістю 5599,74 грн.

-зовнішній жорсткий диск ASUS AN200 2,5 EXT HDD/320G/BK, серійний номер В1ВННВА02815. вартістю 500 грн.

-фотоапарат Canon EOS 600D Kit 18-135; вартістю 8181 грн.

-бойлер VM80N4; вартістю 1800 грн.

-письмовий стіл; вартістю 2260 грн.

-мультиварка Polaris; вартістю 500 грн.

-кондиціонер Samsung AQ 12 FAX; вартістю 3200 грн.

-парова праска ТОВІ; вартістю 465 грн.

-комп`ютерний стіл та полки; вартістю 950 грн.

Всього на суму 27455,74грн.

Визнати не дійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки RENAULT модель TRAFIK, 2007 року випуску, шасі НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , укладений 05.09.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на підставі довідки рахунку серії НОМЕР_8 .

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності по 1/2 частці за кожним на автомобіль марки RENAULT модель TRAFIK, 2007 року випуску, шасі НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .

Повернути ОСОБА_1 грошову суму 69029грн.44 коп., які знаходяться на депозитному рахунку ТУ ДСА в Миколаївській області (квитанція № 432 від 07.06.2017року).

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя в частині поділу наступного майна : шуби із мутону , телевізору DIGITAL (екран 19 дюймів); пилососу Samsung SC 9150, комоду; офісного крісла (шкірозамінник); м`ясорубки Zelmer; монітору Filips (19 дюймів);джерела безперебійного живлення Logic Power; овочесушки Zelmer ,офісного крісла (тканина),мобільного телефону PRESTIGIO відмовити.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя в частині визнання частки квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю відмовити.

Рішення набуває законної сили через 30 днів з дня його проголошення, якщо не буде подана апеляційна скарга.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: Ж.П. ПАВЛОВА