Провадження № 2/127/3133/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

17.04.2019 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Дернової В.В., за участю секретаря Тронт М.О., за участі представників відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_4 до Акціонерного товариства «ОТП ОСОБА_6», ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_5, про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу кредитного портфелю та договору про відступлення права вимоги, зустрічним позовом ОСОБА_5 до Акціонерного товариства «ОТП ОСОБА_6», ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_4, про припинення поруки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 листопада 2007 року між ОСОБА_4 та Закритим акціонерним товариством «ОТП ОСОБА_6», правонаступником якого є ПАТ «ОТП ОСОБА_6», був укладений Кредитний договір № МL-B00/090/2007, за умовами якого ОСОБА_6 надав ОСОБА_4 кредит у розмірі 80 085,07 доларів США на придбання нерухомого майна та оплату комісії банку, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3,99 % річних + FIDR, строком до 07 листопада 2022 року. 06.11.2007 року між ЗАТ «ОТП ОСОБА_6», правонаступником якого є ПАТ «ОТП ОСОБА_6», та відповідачем ОСОБА_5 був укладений Договір поруки № SR-B00/090/2007, відповідно до умов якого ОСОБА_5 взяв на себе зобов'язання нести повну солідарну відповідальність за невиконання ОСОБА_4 зобов'язань за Кредитним договором № МL-B00/090/2007 від 06.11.2007 року. 10 грудня 2010 року між ПАТ «ОТП ОСОБА_6» та TOB «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким ПАТ «ОТП ОСОБА_6» продало (відступило) TOB «ОТП Факторинг Україна» права на кредитний портфель на загальну суму заборгованості 388 171 467,48 грн., в тому числі щодо Кредитного договору № МL-B00/090/2007 від 06.11.2007 року, укладеного з відповідачем ОСОБА_4, та Договору поруки № SR-B00/090/2007 від 06.11.2007 року, укладеного з відповідачем ОСОБА_5. Відповідач ОСОБА_4 не виконувала належним чином зобов'язання за кредитним договором, у звязку з чим станом на 22.05.2018 року утворилась заборгованість за Кредитним договором № МL-B00/090/2007 від 06.11.2007 року у розмірі 90 019,32 доларів США, з яких: тіло кредиту 75 190,95 доларів США, проценти 14 828,37 доларів США. Позивач просив стягнути з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно на свою користь заборгованість за Кредитним договором № МL-B00/090/2007 від 06.11.2007 року у розмірі 90 019,32 доларів США, що еквівалентно 2 348 027,90 грн., з яких: тіло кредиту 75 190,95 доларів США, що еквівалентно 1 961 250,60 грн., проценти 14 828,37 доларів США, що еквівалентно 386 777,27 грн., а також судовий збір.

У подальшому відповідач ОСОБА_4 подала зустрічний позов до Акціонерного товариства «ОТП ОСОБА_6», ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_5, про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу кредитного портфелю та договору про відступлення права вимоги та просила визнати частково недійсним без застосування наслідків недійсності правочину Договір купівлі-продажу кредитного портфелю від 10 грудня 2011 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банком» та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у відношенні ОСОБА_4 за кредитним договором № МL-B00/090/2007 від 06.11.2007 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством «ОТП ОСОБА_6» та ОСОБА_4; визнати частково недійсним Договір про відступлення права вимоги від 10 грудня 2011 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банком» та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у відношенні ОСОБА_4 за договором іпотеки № РМL-B00/090/2007 від 06.11.2007 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством «ОТП ОСОБА_6» та ОСОБА_4; стягнути з відповідачів публічного акціонерного товариства «ОТП ОСОБА_6», товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на користь держави судові витрати у вигляді судового збору.

Відповідач ОСОБА_5 також подав зустрічний позов до Акціонерного товариства «ОТП ОСОБА_6», ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_4, про припинення поруки та просив припинити поруку відповідно до Договору поруки № SR-B00/090/2007, укладеного 06 листопада 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП ОСОБА_6» та ОСОБА_5, за яким поручитель зобовязався відповідати за виконання зобовязань ОСОБА_4 по кредитному договору № МL-B00/090/2007 від 06 листопада 2007 року; стягнути з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на користь ОСОБА_5 понесені судові витрати.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2018 року було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та обєднано в одне провадження з первісним позовом зустрічний позов ОСОБА_4 до Акціонерного товариства «ОТП ОСОБА_6», ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_5, про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу кредитного портфелю та договору про відступлення права вимоги і зустрічний позов ОСОБА_5 до Акціонерного товариства «ОТП ОСОБА_6», ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_4, про припинення поруки.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.03.2019 року (із занесенням до протоколу судового засідання, без винесення окремого процесуального документа) було відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_1 про залишення первісного позову без розгляду.

Представник ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та Акціонерного товариства «ОТП ОСОБА_6» за довіреностями ОСОБА_7 (була допущена до участі у справі до 1 січня 2019 року) у судове засідання 17.04.2019 року не зявилася, однак до суду було подано клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги первісної позовної заяви підтримала у повному обсязі, зустрічні позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у позовній заяві та відзивах на зустрічні позови від 30.11.2018 року № 155 (а.с.119-124) та від 30.11.2018 року № 156 (а.с.147-151).

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечував проти задоволення первісного позову та просив відмовити у його задоволенні, зустрічні позови ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просив задовольнити; також ОСОБА_4 було подано заяву про застосування строків позовної давності від 20 серпня 2018 року (а.с.70).

Представник відповідача ОСОБА_5 за довіреністю ОСОБА_2 (був допущений до участі у справі до 1 січня 2019 року) у судовому засіданні заперечував проти задоволення первісного позову та просив відмовити у його задоволенні, зустрічні позови ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просив задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази у їх сукупності, давши їм належну правову оцінку, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що 06 листопада 2007 року між ОСОБА_4 та Закритим акціонерним товариством «ОТП ОСОБА_6», правонаступником якого є ПАТ «ОТП ОСОБА_6», був укладений Кредитний договір № МL-B00/090/2007, за умовами якого ОСОБА_6 надав ОСОБА_4 кредит у розмірі 80 085,07 доларів США на придбання нерухомого майна та оплату комісії банку, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3,99 % річних + FIDR, строком до 07 листопада 2022 року (а.с. 8-15).

Кредитні кошти були отримані Позичальником ОСОБА_4 у повному обсязі, що підтверджується Кредитною заявкою від 06 листопада 2007 року (а.с.20).

06.11.2007 року між ЗАТ «ОТП ОСОБА_6», правонаступником якого є ПАТ «ОТП ОСОБА_6», та відповідачем ОСОБА_5 був укладений Договір поруки № SR-B00/090/2007, відповідно до умов якого ОСОБА_5 взяв на себе зобов'язання нести повну солідарну відповідальність за невиконання ОСОБА_4 зобов'язань за Кредитним договором № МL-B00/090/2007 від 06.11.2007 року.

Згідно ст. 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання; у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки; у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя (у редакції, чинній на момент укладення договору поруки та виникнення спірних правовідносин).

Згідно ч. 1 ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець повязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України).

З Договору поруки № SR-B00/090/2007 від 06 листопада 2007 року вбачається, що в ньому не встановлено строку, після закінчення якого порука припиняться, а умова договору поруки (пункт 4.1) про його дію до повного виконання боргових зобовязань за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Відповідно до умов Кредитного договору № МL-B00/090/2007 від 06.11.2007 року та Договору поруки № SR-B00/090/2007 від 06.11.2007 року, дата остаточного повернення кредиту 07 листопада 2022 року.

Однак, 09.10.2009 року за вих. № В00-10-11-1/1709/1 ПАТ «ОТП ОСОБА_6» було надіслано Позичальнику ОСОБА_4 досудову вимогу про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором № МL-B00/090/2007 від 06.11.2007 року, тобто було змінено строк виконання основного зобовязання (а.с. 91). При цьому, відкликання у майбутньому вказаної вимоги жодним чином не вливає на даний юридичний факт, з яким законом повязується виникнення, зміна або припинення відповідних правовідносин.

За таких обставин у кредитора виникло право предявити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобовязання боржника щодо повернення кредиту, після спливу встановлених тридцяти днів з 09.10.2009 року, протягом наступних шести місяців (тобто до листопада 2009 року). Позов до суду до поручителя ОСОБА_5 кредитор предявив лише 25.07.2018 року, а перша досудова вимога до поручителя датована 23.05.2018 року за вих.№ НОМЕР_1 (а.с. 38-39), тобто вже після спливу встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку (правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду України від 24.09.2014 року в справі № 6-106 цс14, від 17.09.2014 року в справі № 6-125 цс14, від 17.09.2014 року в справі № 6-170 цс13, від 21.05.2012 року в справі № 6-68 цс11).

При цьому, відповідно до правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 21 травня 2012 року у справі № 6-69цс11 та від 21 травня 2012 року у справі№ 6-88цс11, право поручителя підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору поруки.

Таким чином, позовні вимоги у частині стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_5 задоволенню не підлягають у звязку із припинення поруки відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України та задоволенням зустрічного позову ОСОБА_5 до Акціонерного товариства «ОТП ОСОБА_6», ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_4, про припинення поруки.

Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт; клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є субєктом підприємницької діяльності; фактором може бути банк або фінансова установа, а також фізична особа субєкт підприємницької діяльності, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

10 грудня 2010 року між ПАТ «ОТП ОСОБА_6» та TOB «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким ПАТ «ОТП ОСОБА_6» продало (відступило) TOB «ОТП Факторинг Україна» права на кредитний портфель на загальну суму заборгованості 388 171 467,48 грн., в тому числі щодо Кредитного договору № МL-B00/090/2007 від 06.11.2007 року, укладеного з відповідачем ОСОБА_4, та Договору поруки № SR-B00/090/2007 від 06.11.2007 року, укладеного з відповідачем ОСОБА_5 (а.с. 26-35).

Крім того, 10 грудня 2010 року між ПАТ «ОТП ОСОБА_6» та TOB «ОТП Факторинг Україна» було також укладено Договір про відступлення права вимоги, згідно якого Клієнт (ПАТ «ОТП ОСОБА_6») передав та відступив Фактору (TOB «ОТП Факторинг Україна») сукупність прав, належних клієнту за договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись, правом звертати стягнення на заставлене майно, в тому числі і за Кредитним договором № МL-B00/090/2007 від 06.11.2007 року та Договором іпотеки № РМL-B00/090/2007 від 06.11.2007 року, укладеними з відповідачем ОСОБА_4 (а.с. 76-78, 80-82).

При цьому, чинний Цивільний кодекс України не містить обмежень щодо правового статусу боржника, право грошової вимоги до якого передається за договором факторингу, а розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року № 231 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг» є підзаконним нормативно-правовим актом, який має нижчу юридичну силу.

Позичальник ОСОБА_4 була повідомлена про зміну кредитора, що, у тому числі, підтверджується укладеними нею з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» Угоди про порядок врегулювання відносин, що повязані з Кредитним договором від 06.11.2007 року № МL-B00/090/2007 від 21 лютого 2014 року, Угоди про порядок врегулювання відносин, що повязані з Кредитним договором від 06.11.2007 року № МL-B00/090/2007 від 18 червня 2015 року та Додаткового договору № 1 до Кредитного договору № МL-B00/090/2007 від 06.11.2007 року від 18 червня 2015 року (а.с.16-19).

Що стосується посилання ОСОБА_4 на наявність виконавчого напису нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 18 грудня 2009 року № 12384 як на підставу для відмови у первісному позову та задоволення зустрічного позову суд зазначає таке.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 червня 2013 року було замінено сторону, а саме стягувача - Публічне акціонерне товариство «ОТП ОСОБА_6» у виконавчому провадженні по виконавчому напису від 18 грудня 2009 року за реєстровим № 12384 на ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (а.с. 135).

Як вбачається з матеріалів справи, за заявою ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від 27.02.2014 року № 106 (а.с. 133), Постановою головного державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_6 виконавчий напис нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 18 грудня 2009 року № 12384 було повернуто стягувачеві (а.с. 134). На даний час строк предявлення вказаного виконавчого документа до виконання закінчився, а тому подвійне стягнення заборгованості та заборонена ст. 61 Конституції України подвійна відповідальність у спірних правовідносинах не мають місця.

Таким чином, суд доходить до висновку, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_4 за Кредитним договором № МL-B00/090/2007 від 06.11.2007 року, а підстави для задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 до Акціонерного товариства «ОТП ОСОБА_6», ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_5, про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу кредитного портфелю та договору про відступлення права вимоги відсутні.

Відповідач ОСОБА_4 не виконувала належним чином зобов'язання за кредитним договором (з додатковими угодами), у звязку з чим станом на 22.05.2018 року утворилась заборгованість за Кредитним договором № МL-B00/090/2007 від 06.11.2007 року у розмірі 90 019,32 доларів США, з яких: тіло кредиту 75 190,95 доларів США, проценти 14 828,37 доларів США (а.с. 40-41).

Однак, суд звертає увагу на таке.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Кредитором ПАТ «ОТП ОСОБА_6» Позичальнику ОСОБА_4 09.10.2009 року за вих. № В00-10-11-1/1709/1 було надіслано досудову вимогу про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором № МL-B00/090/2007 від 06.11.2007 року, а саме: суму кредиту в розмірі 75 190,95 доларів США, суму відсотків за користування кредитом в розмірі 2284,56 доларів США, суму пені за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 5676,19 грн., суму штрафів у розмір 75 грн. (а.с. 91).

Таким чином, кредитором було предявлено до позичальника вимогу згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду № 444/9519/12 від 28.03.2018 року, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється; права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Таким чином, після предявлення до позичальника вимоги від 09.10.2009 року за вих. № В00-10-11-1/1709/1 про дострокове стягнення заборгованості за Кредитним договором № МL-B00/090/2007 від 06.11.2007 року відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, припинилося право кредиторів (АТ «ОТП ОСОБА_6», ТОВ «ОТП Факторинг Україна) нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а тому наявні правові підстави для стягнення лише нарахованих станом на 09.10.2009 року процентів за користування кредитом в розмірі 2284,56 доларів США. При цьому, відкликання у майбутньому вказаної вимоги жодним чином не вливає на даний юридичний факт, з яким законом повязується виникнення, зміна або припинення відповідних правовідносин. Вимоги ж про стягнення санкцій, передбачених ст. 625 ЦК України, позивачем не заявлялися.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобовязань, а саме випливають з кредитного договору, встановив, що права позивача відповідачем ОСОБА_4 порушені, а тому вони підлягають захисту шляхом часткового задоволення позову.

Що стосується заяви ОСОБА_4 про застосування строків позовної давності, то суд зазначає таке.

Дійсно, відповідно до ст. 257 ЦПК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Проте згідно з положеннями ст. 264 ЦПК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново; час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

У даній справі позовна давність була перервана вчиненням ОСОБА_4 дій, що свідчили про визнання нею свого боргу, а саме здійсненням нею погашення заборгованості за Кредитним договором № МL-B00/090/2007 від 06.11.2007 року останній платіж мав місце 17.08.2018 року, що підтверджується довідкою № 706 від 14.11.2018 року (а.с. 144-145), тобто навіть вже після предявлення позову до суду, тому підстави для застосування наслідків спливу позовної давності відсутні.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з

ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» 30 289,63 грн. судового збору (пропорційно до задоволених на 86% позовних вимог), стягнути з Акціонерного товариства «ОТП ОСОБА_6» на користь ОСОБА_5 352,40 грн. судового збору, стягнути з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на користь ОСОБА_5 352,40 грн. судового збору.

Керуючись ст. 13, 81, 141, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, на підставі ст. 251, 252, 257, 264, 512, 514, 516, 526, 530, 536, 553-554, 559, 610-611, 625, 629, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055, 1077-1079 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за Кредитним договором № МL-B00/090/2007 від 06.11.2007 року (з додатковими угодами) у розмірі 77 475,51 доларів США, що еквівалентно 2 067 633,48 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 75 190,95 доларів США, що еквівалентно 2 006 664,12 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом 2 284, 56 доларів США, що еквівалентно 60 969,36 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до Акціонерного товариства «ОТП ОСОБА_6», ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_4, про припинення поруки задовольнити.

Припинити поруку відповідно до Договору поруки № SR-B00/090/2007, укладеного 06 листопада 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП ОСОБА_6» та ОСОБА_5

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до Акціонерного товариства «ОТП ОСОБА_6», ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_5, про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу кредитного портфелю та договору про відступлення права вимоги відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» 30 289,63 грн. судового збору.

Стягнути з Акціонерного товариства «ОТП ОСОБА_6» на користь ОСОБА_5 352,40 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на користь ОСОБА_5 352,40 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 28Д; )

ОСОБА_4 (АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_2)

ОСОБА_5 (АДРЕСА_2; РНОКПП НОМЕР_3)

Акціонерне товариство «ОТП ОСОБА_6» (м. Київ, вул. Жилянська, буд. 43; )

Повний текст судового рішення складено 25.04.2019 року.

Суддя