Справа № 712/2570/19
Провадження № 2/712/1247/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Пироженко В.Д.

при секретарі Жук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби міста Черкаси про усунення перешкод користування майном шляхом звільнення майна з під арешту,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась з позовом до відповідача про зняття арешту з майна, посилаючись на те, що 24.03.2018 року помер ОСОБА_3, який був її чоловіком. Після його смерті відкрилась спадщина.

Позивач звернулась до третьої Черкаської державної нотаріальної контори, але не змогла отримати свідоцтво про право власності та видано 05.11.2018 року відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв»язку з тим, що на майно померлого в 2012 року накладено арешт ОСОБА_2 відділом ДВС на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.12.2018 року скасовано постанову ОСОБА_2 відділу ДВС ЧМУЮ про арешт майна від 20.01.2012 року, якою накладено арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 відносно ОСОБА_3 та виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна запис від 20.01.2012 року № 12077546 щодо накладення арешту на майно ОСОБА_3.

Однак, виявилось, арешт накладено не тільки на 1/3 квартири, а й на все рухоме та нерухоме майно померлого ОСОБА_3 У звязку з цим у неї існують перешкоди у користуванні майном яке вона успадкує, тому звернулась за захистом своїх прав до суду.

Просить усунути їй перешкоди у користуванні майном шляхом скасування арешту з усього майна померлого ОСОБА_3, який накладено в рамках виконавчого провадження 30472607 за № 20.01.2012 року в єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.02.2019 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з?явилася, від її представника ОСОБА_4 до суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 відділу ДВС міста Черкасидо судового засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, хоч належним чином повідомлені про час та місце слухання справи. Своїм правом надати відзив на позовну заяву не скористався.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства та Законом України «Про виконавче провадження».

Як встановлено в судовому засіданні, 24.03.2018 року помер ОСОБА_3, який був чоловіком позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-СР №326213. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частини квартири АДРЕСА_2.

Позивач звернулась до третьої Черкаської державної нотаріальної контори з заявою на прийняття спадщини. 05.11.2018 року державним нотаріусом видано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв»язку з тим, що на майно померлого в 2012 року накладено арешт ОСОБА_2 відділом ДВС на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.12.2018 року скасовано постанову ОСОБА_2 відділу ДВС ЧМУЮ про арешт майна від 20.01.2012 року, якою накладено арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 відносно ОСОБА_3 та виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна запис від 20.01.2012 року № 12077546 щодо накладення арешту на майно ОСОБА_3.

Зазначеним рішенням встановлено, що на виконанні в ОСОБА_2 відділі ДВС Черкаського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 14.12.2011 року №30472607 відносно ОСОБА_3 про стягнення на користь УПФУ в ОСОБА_2 районі м. Черкаси боргу 1738,80 грн. Під час виконання державним виконавцем було винесено постанову № 12077546 від 20.01.2012 року про накладення арешту на майно останнього.

Дане виконавче провадження було завершено 15.02.2012 року, а згідно п. 9.9, 9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби та акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення, у звязку з закінченням передбаченого чинним законодавством терміну зберігання, виконавчі провадження, які завершені до 01 січня 2014 року, знищено, що підтверджується листом ОСОБА_2 відділу ДВС від 26 жовтня 2018 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, арешт на майно ОСОБА_3, який помер 24.03.2018 року накладений постановою державного виконавця № 12077546 від 20.01.2012 року про накладення арешту на майно ОСОБА_3, який помер 24.03.2018 року перешкоджає позивачу в повному обсязі реалізувати свої права щодо успадкування майна та отримання свідоцтва на право власності після смерті свого чоловіка.

Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до вимог ст. 16 ЦК України, захист права позивача необхідно вчинити шляхом припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто звільнити майно з-під арешту.

За таких обставин, суд вважає, що вказаний арешт перешкоджає позивачу в повному обсязі реалізувати свої права щодо отримання свідоцтва та право власності за законом, а томупозовні вимоги є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволенню.

Постільки позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір суд вважає віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 81, 83, 89, 142, 264-268, 274,279 ЦПК України, ст.ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні майном шляхом скасування арешту на все майно померлого ОСОБА_3, який накладено в рамках виконавчого провадження 30472607 за № 12077546 від 20.01.2012 року в єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст.354, 355 ЦПК України). Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст рішення складено 05.04.2019 року.