Справа №: 398/1115/19
провадження №: 4-с/398/11/19
УХВАЛА

Іменем України

"08" квітня 2019 р. Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі головуючого судді Коліуш Г.В, розглянувши матеріали скарги Управління соціального захисту населення Крюківського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання неправомірними дій державного виконавця, скасування повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

УПСЗН Крюківського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області звернулося до суду з скаргою про визнання дій головного державного виконавця Олександрійського МРВ ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області Бевз Лариси Вікторівни щодо винесення повідомлення від 07.03.2019 про повернення виконавчого документа №398/4399/14-ц 2/398/1713/14 про стягнення з ОСОБА_1 відшкодування допомоги без прийняття до виконання неправомірними; скасування вищезазначеного повідомлення від 07.03.2019 року про повернення виконавчого документа №398/4399/14-ц 2/398/1713/14 виданого 18.03.2015 Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області без прийняття; зобов'язання головного державного виконавця Олександрійського МРВ ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області Бевз Л.В. прийняти до виконання виконавчий лист №398/4399/14-ц 2/398/1713/14 виданий 18.03.2015 Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 допомоги згідно заяви управління від 22.02.2019 вих. №02/1429.

Вважаю за необхідне зазначити, що з 08.04.2015 року по 30.04.2015 року суддя Коліуш Г.В. працювала інспектором з підготовки документації на запити для оформлення громадянам субсидії строком на 1 місяць на період виконання оплачуваних громадських робіт в Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Крюківської районної ради під безпосереднім керівництвом начальника Управління Ревеги Л.І. та переюуває у дружніх відносинах директором Департаменту Доценко М.М.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід. У відповідності ч. 1 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачено: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру…». Вимога «безсторонності» згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з'ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін. Відповідно до п. 2.5. другого показнику «Об'єктивність» Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, які враховані при прийняті Кодексу суддівської етики, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень у відношенні сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв'язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довір'ям не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв'язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довір'я до незалежної судової влади буде підірвано. Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з'їздом суддів України 22.02.2013 року, неупереджений розгляд є основним обов'язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об'єктивного рішення у справі.

Враховуючи викладене, з метою запобігання у подальшому сумнівів щодо об'єктивності та неупередженості головуючого, а також звинувачень у заінтересованості у результаті розгляду справи, суддя дійшов висновку про необхідність заявлення самовідводу в даній справі у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 39, 40, 41 ЦПК України, п.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити самовідвід судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Коліуш Галини Вадимівни по цивільній справі № 398/1115/19 (провадження №4-с/398/11/19) за скаргою Управління соціального захисту населення Крюківського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання неправомірними дій державного виконавця, скасування повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання та зобов'язання вчинити певні дії.

Матеріали цивільної справи № 398/1115/19 (провадження №4-с/398/11/19) передати до канцелярії Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області для здійснення автоматизованого розподілу для повторного визначення судді у порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню на підлягає.

Суддя Г.В. Коліуш