Ухвала

Іменем України

01 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 461/2202/18

провадження № 61-5734ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 15 лютого 2019 року, постановлену у складі судді Копняк С. М., у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, Галицька адміністрація Львівської міської ради, про визнання частково недійсним та часткове скасування наказу і свідоцтва про право власності,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог та ухвалених судових рішень

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання частково недійсним та часткове скасування наказу і свідоцтва про право власності.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 23 серпня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, представник ОСОБА_4 - адвокат Бартків І. Б. подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 31 жовтня 2018 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для сплати судового збору за її подання у розмірі 2 114,40 грн. Одночасно було роз'яснено, що у разі не усунення недоліків у вказаний термін, апеляційну скаргу буде визнано неподаною та повернуто.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 15 лютого 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката Бартківа І. Б. на рішення Галицького районного суду м. Львова від 23 серпня 2018 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

Ухвала суду мотивована тим, що судом були вжиті всі заходи для вручення позивачу та її представнику копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, але представник позивача відмовився від отримання поштового відправлення, а позивач до поштового відділення для отримання рекомендованого листа з апеляційного суду не з'явилася. Рухом справи та результатом розгляду їх апеляційної скарги з жовтня 2018 року вони не цікавилися. Будь-яких документів (заяв) на виконання вимог ухвали від

31 жовтня 2018 року до апеляційного суду не надходило, а тому, керуючись частиною третьою статті 185 та частиною другою статті 357 ЦПК України, суд дійшов висновку про визнання неподаною та повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У березні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_4, в якій вона просила скасувати ухвалу Львівського апеляційного суду від 15 лютого 2019 року та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що постановлену ухвалу ні вона, ні її представник не отримували, а тому пропустили строк для усунення визначених ухвалою Львівського апеляційного суду від 31 жовтня 2018 року недоліків. В матеріалах справи взагалі відсутні як зворотне повідомлення про вручення, так і сам не вручений рекомендований лист з відміткою про причини його повернення, а наявний супровідний лист апеляційного суду про направлення копії ухвали для виконання не свідчить про отримання ними зазначеної копії ухвали. Зазначає, що повертаючи апеляційну скаргу, судом обмежено право заявника на доступ до правосуддя.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необгрунтованою.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необгрунтованою.

На підставі вимог частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необгрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необгрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.

Згідно пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до частини другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно з частиною п'ятою статті 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п'яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 31 жовтня 2018 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_4 - адвоката Бартківа І. Б. залишено без руху та надано строк для сплати судового збору.

Копія зазначеної ухвали суду направлена позивачу ОСОБА_4 та її представнику - адвокату Бартківу І. Б., але до апеляційного суду були повернуті конверти з відмітками відповідно, «інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення» та «адресат відмовився».

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 15 лютого 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката Бартківа І. Б. на рішення Галицького районного суду м. Львова від 23 серпня 2018 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

Повертаючи апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_4 - адвоката Бартківа І. Б., апеляційний суд вірно виходив із того, що у наданий судом строк недоліки апеляційної скарги, визначені ухвалою Львівського апеляційного суду від 31 жовтня 2018 року, заявником не усунуто, а саме не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги. З жовтня 2018 року станом розгляду апеляційної скарги заявник та її представник не цікавилися, рекомендовані повідомлення про вручення копії ухвали апеляційного суду не отримували.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов'язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно частини першої статті 131 ЦПК Україна учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

За змістом частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Частиною сьомою статті 272 ЦПК України встановлено, що якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

Ураховуючи, що позивачем та її представником не були усунуті недоліки апеляційної скарги у визначений судом строк, надходження до суду поштових повідомлень з відміткою про відмову представника позивача в отриманні копії судового рішення, апеляційний суд дійшов правильного висновку про повернення апеляційної скарги апелянту.

Відповідно до частини сьомої статті 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи наведене, ухвала Львівського апеляційного суду від 15 лютого

2019 року постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Зазначені у касаційній скарзі доводи щодо порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права зокрема статей 185, 356, 357 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необгрунтованість скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті

394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 15 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, Галицька адміністрація Львівської міської ради, про визнання частково недійсним та часткове скасування наказу і свідоцтва про право власності, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:Г. І. Усик В. О. Кузнєцов А. С. Олійник