Провадження № 2/331/140/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2019 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Антоненко М.В.

за участю секретаря Андрієнко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в особі Запорізької регіональної дирекції про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,-

ВСТАНОВИВ:

09.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 31.01.2018 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Nissan Note» державний номер НОМЕР_6 в'їхала на регульованому перехресті вул. Гоголя - вул. Дніпровська м. Запоріжжя на заборонений червоний сигнал світлофору, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем «Skoda Oktavia Tour», державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, який рухався по вул. Дніпровська на зелений сигнал світлофору.

Відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення від 31.01.2018 року, серія БР № 227784 за ст. 124 КУпАП.

Згідно з постановою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2019 року ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Власником автомобіля «Skoda Oktavia Tour», державний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_1

Цивільно правова відповідальність учасників ДТП була застрахована, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у встановленому законом порядку звернулися до ПАТ «СГ ТАС», де застрахована ОСОБА_2 та 2.02.2018 року повідомили про ДТП.

Згідно зі звітом про визначення вартості матеріального збитку від 6.02.2018 року оцінювача колісних транспортних засобів Берегового В.М., яка була здійснена оцінювачем на замовлення страховика Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача складає 40 795, 31 гривень, вартість матеріального збитку складає 26 518, 11 гривень.

Страховиком «Страхова група «ТАС» на підставі звіту берегового В.М. від 6.02.2018 року було здійснена виплата страхового відшкодування в розмірі 22098, 42 гривень.

Позивач не погодився із вказаними розрахунками, та на його замовлення було проведено автотоварознавче дослідження судовим експертом Булейко О.А..

Згідно з висновком з авто товарознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку №04/05 від 4.05.2018 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача складає 89301, 28 гривень, вартість матеріального збитку складає 61207, 31 гривень.

У зв'язку з тим, що страховиком було сплачено лише 22098, 42 гривні, а вартість матеріального збитку складає 61207,31 гривень, то згідно позовних вимог сума, яка підлягає стягненню зі страхової компанії на користь позивача становить 61207, 31 - 22098, 42 = 39108, 98 гривень.

Крім цього позивач, для повного відшкодування завданої шкоди ставить питання про виплату різниці між страховою виплатою та розміром фактично завданої шкоди 89301, 28-61207, 31 = 28093, 97 гривень, яку просить стягнути з ОСОБА_2

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 вересня 2018 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 11.10.2018 року на 15 год. 30 хв.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2018 року справу призначено до судового розгляду на 29.01.2019 року на 15 год. 00 хв.

В судовому засіданні позивач та його представник наполягали на задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 проти позову заперечували в повному обсязі, вказуючи не те, що ОСОБА_2 уклала договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС», страховий поліс АК №9214080, що на разі підтверджує позивач.

Згідно із полісом страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована договором. Згідно полісу ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну здоров'ю потерпілих під час ДТП складає 200 000 гривень, за шкоду, заподіяну майну - 100 000 гривень.

Згідно полісу забезпечений транспортний засіб автомобіль НОМЕР_2, поліс на момент ДТП діяв.

Таким чином, згідно доводів ОСОБА_2 саме страхова компанія в рамках ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 100 000 гривень повинна відшкодувати позивачу шкоду, завдану пошкодженням належного йому автомобіля НОМЕР_3.

Відповідач «Страхова група «ТАС» в судове засідання не з'явився, про дату та час судового розгляду був належним чином повідомлений, надав відзив на позовну заяву, згідно з яким проти позову заперечував в повному обсязі, та зазначив наступне.

Цивільно - правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована АТ «СГ «ТАС» згідно полісу АК №9214080 від 3.07.2017 року.

Далі, відповідач, посилаючись на вимоги Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N 1961-IV від 01.07.2004 року зазначив, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Якщо страховик відшкодовує оцінену шкоду, визначену авто товарознавчим дослідженням, як вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, на рахунок потерпілої особи, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Згідно доводами страховика матеріальний збиток позивачу, як власнику автомобіля «Skoda Oktavia Tour», державний номер НОМЕР_4 становить 22098, 42 гривень без ПДВ.

Щодо витрат на проведення експертизи, яка проводилась експертом Булейко О.А., то вони згідно доводів страховика не підлягають відшкодуванню страховиком на тих підставах, що згідно вимогам Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Однак, у зв'язку з тим, що огляд пошкодженого автомобіля позивача представником страховика було здійснено через 1 день після подання позивачем повідомлення про ДТП, то витрати на оплату звіту, виконаного експертом Булейко О.А. не підлягають відшкодуванню.

Відповідач АТ «СГ «ТАС» вважає, що здійснив виплату страхового відшкодування в повному обсязі у розмірі 22098, 42 гривень, вимоги позивача вважає безпідставними та необґрунтованими.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом установлено, що 31.01. 2018 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Nissan Note» державний номер НОМЕР_6 в'їхала на регульованому перехресті вул. Гоголя - вул. Дніпровська м. Запоріжжя на заборонений червоний сигнал світлофору, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем «Skoda Oktavia Tour», державний номер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1, який рухався по вул. Дніпровська на зелений сигнал світлофору.

Відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення від 31.01.2018 року серія БР № 227784 за ст. 124 КУпАП.

Згідно з постановою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2019 року ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Власником автомобіля «Skoda Oktavia Tour», державний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_1

Цивільно правова відповідальність учасників ДТП була застрахована, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у встановленому законом порядку звернулися до ПАТ «СГ ТАС», де за страхована ОСОБА_2 та 2.02.2018 року повідомили про ДТП.

Згідно зі звітом про визначення вартості матеріального збитку від 6.02.2018 року оцінювача колісних транспортних засобів Берегового В.М., яка була здійснена оцінювачем на замовлення страховика Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача складає 40 795, 31 гривень, вартість матеріального збитку складає 26 518, 11 гривень.

Страховиком «Страхова група «ТАС» на підставі звіту берегового В.М. від 6.02.2018 року було здійснена виплата страхового відшкодування в розмірі 22098, 42 гривень.

Позивач не погодився із вказаними розрахунками, та на його замовлення було проведено автотоварознавче дослідження судовим експертом Булейко О.А..

Згідно з висновком з авто товарознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку №04/05 від 4.05.2018 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача складає 89301, 28 гривень, вартість матеріального збитку складає 61207, 31 гривень.

У зв'язку з тим, що страховиком було сплачено лише 22098, 42 гривні, а вартість матеріального збитку складає 61207, 31 гривень, то згідно позовних вимог сума, яка підлягає стягненню зі страхової компанії на користь позивача становить 61207, 31 - 22098, 42 = 39108, 98 гривень.

Крім цього позивач, для повного відшкодування завданої шкоди ставить питання про виплату різниці між страховою виплатою та розміром фактично завданої шкоди 89301, 28-61207, 31 = 28093, 97 гривень, яку просить стягнути з ОСОБА_2

Згідно ч.1 ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). Згідно ч.2 ст. 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Згідно п. 2.1. ст. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N 1961-IV від 01.07.2004 року (далі Закон України «Про обов'язкове страхування») відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно ст.3 Закону України обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно п. 22.1 ст. 22 у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Згідно ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

В матеріалах справи містяться звіт про визначення вартості матеріального збитку від 6.02.2018 року оцінювача колісних транспортних засобів Берегового В.М. та висновок з авто товарознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку №04/05 від 4.05.2018 року судового експерта Булейко О.А.

Згідно ч. 1 ст. 72 ЦПК України експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з'ясування відповідних обставин справи.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про судову експертизу» судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань.

Згідно ч. 3 ст. 10 Закону України «Про судову експертизу» до проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.

Таким чином для визначення вартості матеріального збитку суд приймає саме висновок судового експерта Булейко О.А., який згідно з виконаним ним висновком обізнаний про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, при цьому суд не бере до уваги звіт оцінювача Берегового В.М., який не є експертом.

Згідно з висновком з автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку №04/05 від 4.05.2018 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача складає 89301, 28 гривень, вартість матеріального збитку складає 61207, 31 гривень.

Таким чином, страховик повинен відшкодувати позивачу саме витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, на підставі висновку з автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку №04/05 від 4.05.2018 року

У зв'язку з тим, що страховиком було сплачено лише 22098, 42 гривні, а вартість матеріального збитку складає 61207, 31 гривень, то сума, яка підлягає стягненню зі страхової компанії на користь позивача становить 61207, 31 - 22098, 42 = 39108, 98 гривень.

Вимоги позивача щодо стягнення з ОСОБА_2 різниці між страховою виплатою та розміром фактично завданої шкоди 89301, 28-61207, 31 = 28093, 97 гривень не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Згідно з Постановою Великої Палати Верховного Суду від 4.07.2018 року Справа № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176 цс 18 стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов'язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов'язаним суб'єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов'язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»

Таким чином, саме Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» повинна відшкодувати позивачу завдану шкоду в межах ліміту відповідальності - 100 000 гривень.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1, 2 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вказує ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Оцінюючи надані позивачем належні та допустимі докази, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позову.

Керуючись п. 3 ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 15, п. 8 ч. 2 ст. 16, ст. ст. 22, 979, 1187, п. 1 ч. 1 ст. 118, ч. 1 ст. 1190, ст. ст. 1192, 1194 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 81, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в особі Запорізької регіональної дирекції про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5, місце реєстрації: АДРЕСА_1) завдану матеріальну шкоду в сумі 39108 грн., витрати на проведення експертизи в сумі 2000 грн. та судовий збір в сумі 704,80 грн., а всього 41 812 (сорок одна тисяча вісімсот дванадцять) гривень 80 копійок

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Згідно п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХІII «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: М.В. Антоненко