Справа № 588/203/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2019 року м.Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючої судді Линник О.С., з участю секретаря судових засідань Лободи Т.С., з участю заявника ОСОБА_1 , представника заінтересованої особи Авершиної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні залу суду, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Тростянецький районний сектор Управління державної міграційної служби України в Сумській області про встановлення факту проживання на території України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із указаною заявою, у якій просив встановити факт, що він постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року включно.

Свою заяву ОСОБА_1 мотивував тим, що у 1978 році він закінчив Боромлянську середню школу Тростянецького району Сумської області, після закінчення якої пішов працювати на фабрику «Боромлянська лозомеблева фабрика». Паралельно із роботою він навчався у радіотехнічній школі у м.Суми.

У листопаді 1979-1988 він проходив службу в армії, після чого повернувся у с.Боромля Тростянецького району, де працював у колгоспі «Гігант». У 1991 році ходив на вибори.

Після повернення із армії він постійно проживав у с.Боромля без реєстрації та без документів, оскільки втратив паспорт радянського зразка та своєчасно не оформив паспорт громадянина України.

Із цього приводу він звернувся до заінтересованої особи та отримав усну відповідь про те, що неможливо встановити його особу.

У свою чергу, Тростянецький РВ ДРАЦС ГТУЮ у Сумській області відмовив йому у видачі свідоцтва про народження, так як не залишилося родичів, які б могли підтвердити його особу.

У зв`язку із викладеним, рішення суду про встановлення факту його постійного проживання на території України необхідне заявнику для отримання паспорта громадянина України.

У судовому засіданні заявник свою вимогу підтримав, просив задовольнити заяву.

Представник заінтересованої особи у судовому засіданні вказала, що заявник паспорт колишнього громадянина СРСР, який був йому виготовлений у 1978 р. не отримав, у заявника відсутні докази для встановлення факту проживання на Україні станом на 24.08.91р.

Суд, заслухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши подані докази, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року.

Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України за №215 від 27.03.2001, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Пунктом 3 частини 2 статті 9 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» за № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

На підставі запису акта про народження №92 від 06.10.961, судом установлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Боромля Тростянецького району Сумської області, його батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.35).

Згідно довідки Боромлянської НВК загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ДНЗ Боромлянської сільської ради встановлено, що ОСОБА_1 у 1978 році навчався у школі та закінчив Боромлянську середню школу Тростянецького району Сумської області (а.с.6).

Відповідно до заяви про видачу паспорта від 01.07.1978, яка була прийнята заінтересованою особою на підставі свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданого 13.05.1966 Боромлянською сільською радою на ім`я ОСОБА_1 було оформлено паспорт громадянина СРСР серії НОМЕР_2 від 01.07.1978, який знищений, як не витребуваний (а.с.14).

За довідкою виконкому Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області у погосподарських книгах Боромлянської сільської ради маються записи про те, що у період з 24.09.1961 (дня народження) по 1976 рік ОСОБА_1 проживав на території Боромлянської сільської ради у с.Першотравневе, Тростянецький район, а у період з 1977 року по 15.11.1979 року (до вибуття на службу в Збройних Силах) проживав по АДРЕСА_4 . У період з 24.09.1961 по 01.01.1966 мав прізвище матері- ОСОБА_1 (а.с.36).

Станом на теперішній час ОСОБА_1 на військовому обліку у Тростянецькому РВК не перебуває, але 15.11.1979 у він дійсно був призваний Тростянецьким РВК на сторокову військову службу (а.с.32).

За відомостями комунальної установи Боромлянської сільської ради "Трудовий архів" у період із березня по листопад 1991 року (включно) ОСОБА_1 постійно працював у колгоспі "Гігант", КСП "Гігант", де отримував заробітку плату (а.с.41-43).

У даний час ОСОБА_1 проживає без реєстрації на території Боромлянської сільської ради за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.7).

Свідок ОСОБА_7 у суді показав, що працював разом із ОСОБА_1 у колгоспі Гігант у 1990 році біля роздатчика у МТФ, заявник жив разом із матір`ю у с.Боромля.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні повідомила, що знає заявника із1967 року, коли вони переїхали із батьками у АДРЕСА_5. Батьками заявника були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Заявник ходив у школу у с.Боромля, після - пішов служити до армії, служив у Росії. А приблизно у 1990-х роках приїхав знову у с.Боромля, працював у колгоспі Гігант у стройбригаді, на фермі робив фуражиром, свідок його постійно бачила.

Отже, як встановлено вказаними доказами, факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на час набрання чинності Законом України "Про громадянство України" від 8 жовтня 1991 року N 1636-XII з 13 листопада 1991 року підтверджується вищеуказаними доказами, так як заявник у вказаний період працював у колгоспі "Гігант", проживав постійно на території Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області.

За таких обставин, вимоги заявника є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Боромля Тростянецького району Сумської області, постійно проживав на території України на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року та набрання чинності Законом України "Про громадянство України" від 8 жовтня 1991 року N 1636-XII з 13 листопада 1991 року.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складене 23.04.2019.

Суддя О.С. Линник