Справа № 185/6325/18
Провадження № 2/185/594/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

за участю позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" в особі Павлоградського центру обслуговування клієнтів про визнання нарахувань за електроенергію неправомірними,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», яке вподальшому було перейменовано на АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" в особі Павлоградського центру обслуговування клієнтів про визнання нарахувань за електроенергію неправомірними, в якій просить визнати неправомірно нарахований борг у розмірі 2002,93 грн за споживання електроенергії за адресою: АДРЕСА_1, з визнанням правильною суми заборгованості в розмірі 103,36 грн, посилаючись на те, що у періоди з 02.03.2016 року по 02.05.2016 року та з 26.05.2017 року по 26.08.2017 року він не споживав електроенергію, так як був відсутній за місцем проживання, а тому нарахована заборгованість є неправомірною.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.08.2018 року відкрито провадження по справі та справа призначена для розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

Не погодившись з позовом, в порядку ст. 178 ЦПК України, представником відповідача було подано відзив на позовну заяву до змісту якого, остання просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі посилаючись на те, що відповідач здійснює постачання електоенергїії за адресою: АДРЕСА_1, де проживає позивач, без укладення договору про користування електричною енергією для побутових споживачів. Сума заборгованості в сумі 2 363,30 грн утворилась за особистим рахунком № 5100681 за період з 01.01.2016 року по 01.10.2018 року, з урахуванням наданої пільги позивачу, як учаснику бойових дій, 75% пільги на оплату 100-200 кВт/год щомісяця із спожитої електроенергії за період з вересня 2015 року по жовтень 2018 року. Вважає, що нарахування здійснено за фактично спожиту електроенергію позивачем відповідно до діючого законодавства.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити, а представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне.

За вимогами ст.ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону,що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи,ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та споживає електричну енергію за вказаною адресою без укладення договору про користування електричною енергією для побутових споживачів.

Відповідно до Таблиці розрахунку заборгованості за спожиту електричну енергію за адресою споживача, особистий рахунок № 5100681, за період з 01.01.2016 року по 01.10.2018 року, з урахуванням наданої пільги позивачу, як учаснику бойових дій, 75% пільги на оплату 100-200 кВт/год щомісяця із спожитої електроенергії за період з вересня 2015 року по жовтень 2018 року, нарахована заборгованість в сумі 2 363,30 грн.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про електроенергетику», Законом України «Про захист прав споживачів», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення побутовими споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ від 04.05.2006 року № 562, нормами ЦК України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про електроенергетику» енергія - це електрична чи теплова енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продаж; споживачами енергії є суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією.

До правопорушень у сфері енергетики відносяться, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку (стаття 27 Закону України «Про електроенергетику»)

Споживач електричної енергії зобов'язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності (пункт 42 Правил користування електричною енергією для населення).

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України також встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Разом з тим, способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у частині статті 16 ЦК України, до яких належить: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Оскарження споживачем дій постачальника електричної енергії щодо нарахованої заборгованості за спожиту електричну електроенергію, не встановлюють для споживача будь-яких обов'язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, що є різновидом претензії та не передбачено чинним законодавством, як спосіб захисту порушеного права, оскільки вимога щодо сплати заборгованості за спожиту електроенергію носить рекомендаційний характер і сторони у разі необхідності можуть вжити заходів для досудового врегулювання спору.

Інші доводи позивача не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів зібраних по справі. Проте відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" в особі Павлоградського центру обслуговування клієнтів про визнання нарахувань за електроенергію не пред'явлено позову до позивача про стягнення грошових сум, що були нараховані, приходжу до висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки оскарження дій відповідача щодо нарахування заборгованості за електричну енергію не є належним способом захисту.

Як вбачається з посвідчення № 042377 Головного управління Національної гвардії України ОСОБА_1 є учасником бойових дій, який відповідно до п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 274, 279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" в особі Павлоградського центру обслуговування клієнтів про визнання нарахувань за електроенергію неправомірними, - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Бондаренко