Справа № 441/1712/17 Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І.
Провадження № 22-ц/811/366/19 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколота Т.І.

за участі секретаря: Фейір К.О.

без участі сторін, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 27 листопада 2018 року у справі за позовом Моторного ( транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з регламентною виплатою, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2017 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних з регламентною виплатою в розмірі 17713 грн.13 коп., витрат на правову допомогу у сумі 2000,00 грн. та витрат на послуги аварійного комісара в сумі 690,00 грн., які були понесені ними на відшкодування потерпілій ОСОБА_4 внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка сталася 05 серпня 2014 р. з вини відповідача.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 27 листопада 2018 року позов Моторного ( транспортного) страхового бюро України (МТСБУ)задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ)

- 17 713 грн. 13 коп. страхового відшкодування;

- 690 грн. 00 коп. за послуги аварійного комісара;

- 1600 грн. 00 коп. судового збору.

Всього стягнуто - 20 003 грн. 13 коп. (двадцять тисяч три) грн. 13 коп.

В решті позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3

В апеляційній скарзі посилався на те, що автомобіль МАН з державним номерним знаком НОМЕР_2 з причіпом НОМЕР_3 належить його рідному брату - ОСОБА_5, який є ветераном війни - учасником бойових дій і відповідно до норм чинного законодавства має ряд пільг встановлених для громадян України з таким статусом.

Зазначає, що його брат як учасник бойових дій звільняється від обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Вважає, що позов Моторного ( транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до нього є безпідставним, оскільки і учасники бойових дій, і особи, що керують транспортним засобом, належним учасникам бойових дій, у його присутності, як і особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю 1 групи, у її присутності, звільняються від обов»язкового страхування цивільно - правової відповідальності на території України.

Стверджує, що він у момент ДТП особисто керував належним ОСОБА_5 транспортним засобом, у його присутності, що підтверджується постановою Святошинського районного суду міста Києва від 9 вересня 2014 року та іншими доказами.

Просить рішення Городоцького районного суду Львівської області від 27 листопада 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Судові витрати просить покласти на позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні враховуючи таке.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) та стягуючи в з ОСОБА_2 17713,13 грн. суму страхового відшкодування, 690 грн. за послуги аварійного комісара та 1600 грн. судового збору, суд виходив з тих обставин, що позивач має право зворотньої вимоги (регресу) до ОСОБА_2 в розмірі виплаченого відшкодування.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Судом встановлено, що 05 серпня 2014 р. в м. Києві на вул. Зодчих ОСОБА_2 керував автомобілем МАН з державними номерними знаками НОМЕР_2 з причіпом НОМЕР_3, під час руху був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_6, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 09 вересня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідач Постанову не оскаржив і така набрала законної сили.

Відповідно до ч.6 ст.82 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу склала 21255.75 грн., що підтверджується звітом №10035/2014 про оцінку колісного транспортного засобу марки «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_4 (а.с.6-8)

Зазначена шкода відповідачем не була відшкодована потерпілій особі, у зв»язку із чим остання 25 листопада 2014 року звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою здійснити відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо - транспортної пригоди та додала до неї поліс НОМЕР_5 обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 28 травня 2014 року, з терміном дії з 04 липня 2014 року до 03 липня 2015 року (а.с.5)

Як вбачається з платіжного доручення №8585 від 08 грудня 2014 р. Моторного (транспортного) страхового бюро України за послуги аварійного комісара виплачено 690 грн., та платіжного доручення № 1/24785 від 13 лютого 2015 року, ОСОБА_4, яка є власником автомобіля марки Хюндай» д.н.з. НОМЕР_4 виплачено 17713.13 грн. страхового відшкодування (а.с.10)

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП.

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Системний аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що право регресної вимоги до винної особи має в тому числі і позивач по справі Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Дані правовідносини регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до пп. а п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходиться в такому транспортному засобі.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 покликається на те, що він не є власником автомобіля МАН д/н НОМЕР_2, а лише керував таким в момент ДТП, а сам власник ОСОБА_5, є учасником бойових дій та має відповідний статус ветерана війни і звільняється від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності у зв'язку з чим відсутні підстави до задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, в момент вчинення ОСОБА_2 ДТП, власником автомобіля марки МАН, модель TGX 18.440 BLS, д.н.з. НОМЕР_2 був ОСОБА_5, який має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Відповідно до пп. г п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону.

Згідно п. 13.1. ст. 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу скаржнику на те, що згідно норм передбачених п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», від обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України звільняються:

учасники бойових дій;

особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності.

В даному випадку відповідач - ОСОБА_2, який є винним у вчиненні ДТП, в момент його вчинення, не був учасником бойових та не мав права на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Окрім цього, матеріали справи не містять будь яких доказів в підтвердження того, що в момент вчинення ОСОБА_2, власник автомобіля - ОСОБА_5 був особою з інвалідністю першої групи і, що ДТП трапилося при керуванні автомобілем у його присутності.

Дані обставини виключають можливість відшкодування збитків завданих ОСОБА_2 в результаті вчиненого ДТП з його вини за рахунок коштів фонду МТСБУ, в зв»язку з чим, МТСБУ здійснивши відшкодування шкоди потерпілій особі за послуги аварійного комісара в розмірі 690 грн. та страхове відшкодування в розмірі 17713,13 грн., набуло права звернутися з вимогою до відповідача про відшкодування в порядку регресу таких витрат, пов»язаних з регламентною виплатою.

В матеріалах справи містяться належні та допустимі докази в підтвердження заявленої ціни позову, яка відповідає вартості відновлювального ремонту автомобіля Хюндай» д.н.з. НОМЕР_4, після ДТП 5 серпня 2014 року, яке сталося з вини відповідача, яка становить 17713,13 грн.. і які були виплачені власнику пошкодженого автомобіля -, а також вартості послуг аварійного комісара - 690 грн., які виплачені ТОВ «ЕАК «Довіра» за надані послуги.

Оскільки суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для часткового задоволення заявлених позовних вимог, суд правильно на підставі ст. 141 ЦПК України стягнув з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати за подачу позовної заяви в розмірі 1600 грн.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, щорозглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, оскаржуване рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим, апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Згідно ч.5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 27 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 02 травня 2019 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.