Справа № 681/1508/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді - Горщар А.Г.

за участю секретаря судового засідання Салюк Т.М.

представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звільнення частини земельної ділянки, відшкодування майнової шкоди, -

встановив:

У жовтні 2018 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом в якому просила зобовязати ОСОБА_5, ОСОБА_6 звільнити належну їй земельну ділянку площею 9 кв. м, розташовану в м. Полонне по вул. Низькій, 23, шляхом знесення фундаменту та огорожі, привести цю частину земельної ділянки до стану, придатного для використання за цільовим призначенням, а також стягнути з відповідачів на її користь матеріальні збитки в сумі 1540 грн. та судовий збір.

31.01.2019 року в ході підготовчого розгляду справи позивач збільшила позовні вимоги та просила суд зобовязати відповідачів звільнити вищевказану земельну ділянку, шляхом знесення фундаменту та огорожі по межі, яка пролягає згідно координат кадастрового плану земельної ділянки ОСОБА_5 від точки № 3 до точки № 7, привести частину земельної ділянки площею 9 кв. м. до стану, придатного для використання за цільовим призначенням, а також стягнути з відповідачів на її користь матеріальні збитки в сумі 7707 грн., та судовий збір 1409,60 грн. (а.с. 98-100).

Позов мотивований тим, що ОСОБА_5 є суміжним з позивачем землекористувачем, та в серпні 2018 року без згоди останньої вона та ОСОБА_6 самовільно знесли частину паркану та збудували на належній для ОСОБА_4 земельній ділянці нову огорожу, і в такий спосіб відповідачі захопила частину її земельної ділянки площею 9 кв. м, а також заподіяли для ОСОБА_4 матеріальні збитки, повязані з відновленням паркану в сумі 7707 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявлений її довірителем позов підтримав і просив задовольнити його вимоги в повному обсязі.

В поданому відзиві представник відповідача ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_2 позов не визнав за його безпідставності (а.с.46-51), однак в ході судового розгляду він, а також відповідач ОСОБА_6 позовні вимоги визнали частково, зазначивши, що дійсно відповідачі збудували нову огорожу, частина якої, за згодою позивача, пролягає по її земельній ділянці, внаслідок чого пригородили до земельної ділянки ОСОБА_5 9 кв. м, а тому вони погоджуються знести збудовану огорожу саме із цієї частини земельної ділянки, а не по всій її межі, як про це заявлено у збільшених позовних вимогах. Також названі особи заперечили щодо стягнення з відповідачів матеріальних збитків, вказавши, що паркан який зняв ОСОБА_6 на пригородженій частині земельної ділянки, був старим, ніякої цінності не представляє, та він залишив його у позивача, в той час як остання вимагає сплатити їй вартість нової огорожі, що не відповідає закону.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази суд зазначає про таке.

Встановлено, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки, розташованої в м. Полонне по вул. Низькій,23 площею 0,144 га, про що свідчать дані Державного акту про її право власності на землю серії ХМ № 1969 від 28.11.1997 року (а.с. 8).

ОСОБА_5 також являється власником суміжної земельної ділянки, розташованої в м. Полонне по вул. Низькій,25 площею 0,1000 га, кадастровий номер :02:005:1000 що підтверджується даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.52).

У серпні 2018 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розпочали будівництво огорожі зі сторони межі земельної ділянки належної ОСОБА_4.

Під час будівництва такої огорожі ОСОБА_6 зняв частину паркану належного позивачу, яку залишив для останнього, встановивши на цьому місці нову огорожу, однак вийшов за межі земельної ділянки ОСОБА_5, зокрема в місці яке знаходиться біля точки 5, позначеній на схемі розташування земельних ділянок ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.18), захопивши частину земельної ділянки позивача площею 9 кв. м.

Наведені обставини визнаються учасниками справи, а також обєктивно підтверджуються даними листа директора ТОВ «Геобуд-Проект» від 12.09.2018 року (а.с.17) та вищевказаної схеми.

Відповідно до ч.1 ст. 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Згідно до ч.2, 3 ст. 152 названого Кодексу власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, а також відшкодування заподіяних збитків.

За положеннями ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Приймаючи до уваги, що відповідачі при спорудженні нової огорожі самовільно захопили частину земельної ділянки ОСОБА_4, а тому вони на підставі вищезазначених норм Земельного Кодексу зобовязані усунути таке порушення, а саме звільнити земельну ділянку належну для позивача шляхом знесення частини побудованої ними огорожі в місці такого захоплення, що знаходиться біля точки 5, позначеній на вищезгаданій схемі, та становить площу 9 кв. м.

При цьому суд не вбачає підстав задовольнити вимогу ОСОБА_4 щодо знесення спірної огорожі по межі, яка пролягає згідно координат кадастрового плану земельної ділянки ОСОБА_5 від точки № 3 до точки № 7, оскільки надані сторонами докази не вказують на те, що відповідачі при спорудженні нової огорожі порушили межі земельної ділянки позивача ще й в інших місцях, крім тих які зазначені на вищеназваному листі та схемі.

Вирішуючи позовну вимогу з приводу відшкодування матеріальних збитків суд виходить із такого.

Відповідно до частин 1,2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

За положеннями ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ході судового розгляду доведено, що відповідачі при будівництві нової огорожі демонтували бувший в користуванні деревяний паркан на незначній частині спільної межі земельних ділянока ОСОБА_5 та ОСОБА_4, однак остання не надала будь-яких доказів, що спірний паркан є тільки її особистою власністю.

Крім цього, позивачка на підтвердження розміру збитків, які вона бажає стягнути з відповідачів, надала як доказ локальний кошторис на встановлення штахетної огорожі (а.с. 101-102) який визначає улаштування нового паркану висотою 1,5 м довжиною 21 м. п.

При цьому в кошторисі не враховано, що паркан, який був демонтований відповідачами не являвся новим, та що він залишався перебувати у позивача, а відтак міг бути відновлений.

Висновком Полонського відділення поліції № 1061 від 09.08.2018 року по результатах розгляду повідомлення ОСОБА_7 встановлено, що 04.08.2018 року ОСОБА_6 без будь-якої згоди демонтував одне пресло деревяного забору, чим пошкодив дві лати на преслі забору довжиною по три метри, що обєктивно підтверджується протоколом огляду від 04.08.2018 року та фототаблицями до нього.

Працівники поліції у названому висновку вказали, що вартість двох лат бувших у використанні станом на серпень 2018 року становить 220 грн., зіславшись на довідку Полонського районного споживчого товариства.

Проте, дані вказаної довідки не містять інформації, що вартість латів визначена як бувших в користуванні, а тому суд не може її прийняти за належний доказ.

Зазначені обставини спростовують позицію позивача, що для неї заподіяні збитки на суму 7707 грн., яку необхідно затратити на відновлення демонтованої відповідачами частини огорожі.

Також, суд зазначає, що у звязку з спорудженням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 нової огорожі на межі земельної ділянки ОСОБА_4, у останньої відсутня необхідність відновлювати старий паркан у цьому ж самому місці.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідачів збитків, повязаних з пошкодженням паркану є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Керуючись наведеним та ст. ст. 81, 141, 259, 263-265, 352,354,355 ЦПК України суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_5, ОСОБА_8 звільнити земельну ділянку, розташовану в м. Полонне по вул. Низькій, 23, належну на праві власності для ОСОБА_4, шляхом знесення частини побудованої відповідачами огорожі, яка знаходиться біля точки 5, позначеній на схемі розташування земельних ділянок ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.18), та проходить по земельній ділянці позивача і площа захоплення якої становить 9 кв. м.

В решті вимог позову відмовити .

Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 по 354 грн. 40 коп. понесених позивачем нею витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Полонський районний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, яке буде складено 04.04.2019 року.

Позивач: ОСОБА_4, місце проживання 30500, м. Полонне, вул. Низька,23, Хмельницької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідачі: ОСОБА_5, місце проживання 30500, м. Полонне, вул. Низька,25, Хмельницької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

ОСОБА_8, місце проживання 30500, м. Полонне, вул. Низька,25, Хмельницької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3.

Суддя: