н/п 2-о/490/31/2019 Справа № 490/3012/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Гуденко О.А.,

при секретарі Кваші С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Центральний районний у м. Миколаєві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про встановлення факту народження, -

ВСТАНОВИВ :

08.04.2019 року заявник звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва із заявою про встановлення факту народження дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження м. Севастополь АР Крим.

Заявник надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Заінтересована особа у судове засідання не з'явилася.

Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Згідно медичного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Севастополь народила дівчинку.

Відповідно до Свідоцтва про народження від 10.10.2018 р. серії НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася в м. Севастополь ОСОБА_2 (на російській мові вказано "ОСОБА_2").

Центральним районним у м. Миколаєві відділу ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини жіночої статі ОСОБА_2, народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1, оскільки заявником предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Оскільки Україна не визнає правосуб'єкності такої адміністративно - територіальної одиниці як Республіка Крим Російської Федерації, документи, видані як державними так і не державними установами не визнаються на території України.

Згідно з п.1 ч.1ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, судом встановлено, що видане свідоцтво про народження дитини є недійсним та не створює правових наслідків, а нездійснення реєстрації народження дитини позбавляє заявників, які є громадянами України, отримати відповідну соціальну допомогу при народженні дитини, зареєструвати місце її проживання та реалізувати інші права, пов'язані з народженням дитини.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно ч.1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, у разі мертвонародження.

Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Таким чином, відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану України не має можливості, без судового рішення, зареєструвати народження дитини заявників у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року.

Новонароджена дитина заявника є громадянином України як особа, що народилась на території України, та мати якої на момент її народження була і залишається громадянкою України, що відповідає положенням Закону України «Про громадянство України».

Відповідно до вимог ч.4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, суд доходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог щодо встановлення факту народження дитини ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Севастополь Автономної Республіки Крим.

Відповідно до п.1Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Виходячи з вказаних обставин та зазначених правових норм суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 18, 29,263-265, 315, 317 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву - задовольнити.

Встановити факт народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження м. Севастополь Автономної Республіки Крим, батьками якої є : мати - ОСОБА_1, батько - ОСОБА_3.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя О.А.Гуденко