Справа № 137/2166/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Желіховського В.М.
секретаря судових засідань ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Літин цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Літинського району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,-
Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому зазначила, що 09.10.2004 р. помер ОСОБА_4, якому за життя належав будинок розташований за адресою вул. Грушевського, 15, с. Пеньківка Літинського району Вінницької області. Разом зі спадкодавцем до дня смерті 09.10.2004 р. проживали та були зареєстровані: дружина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; онук ОСОБА_6; - ІНФОРМАЦІЯ_2; онука - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 За нормами 1268 ЦК України спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла його дружина - ОСОБА_5, але не оформила своїх спадкових прав. За життя ОСОБА_5 заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що матиме за законом право позивачу ОСОБА_2 ОСОБА_5 померла 18.10.2015 р., позивач вважає, що являється єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5 і звернулася до ОСОБА_8 державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 за законом, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю для того підстав і рекомендовано звернутися до суду за захистом її права на спадщину. В зв'язку з викладеним просить визнати за нею право власності на спадковий житловий будинок.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов підтримує повністю та просить його задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Літинського району Вінницької області до судового засідання не з'явився. Надали суду листа, відповідно до якого сільська рада просить розгляд справи проводити у відсутність їх представника, а рішення прийняти на розсуд суду.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.
Дослідивши письмові заяви сторін та матеріали справи, суд вважає що позов слід задовольнити з огляду на наступне.
Так, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 4) встановлено, що ОСОБА_4 помер 09.10.2004 року. Відповідно до довідки виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Літинського району Вінницької області за № 1049 від 14.06.2018 р. (а.с. 5) встановлено, що житловий будинок, який знаходиться в с. Пеньківка по вул. Грушевського, 15, Літинського району Вінницької області рахується за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер 09.10.2004 р. Відповідно до рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Літинського району Вінницької області за №9-а від 25.01.1994 р. (а.с. 6) встановлено, що ОСОБА_4 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,78 га, яка розташована в межах села, для ведення особистого підсобного господарства. Довідкою виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Літинського району Вінницької області за № 1050 від 14.06.2018 р. (а.с. 7) встановлено, що разом із ОСОБА_9, до дня смерті 09.10.2004 р. проживали та були зареєстровані: дружина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; онук ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2; онука - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 Державної нотаріальної контори за № 1680/02-14 від 13.11.2018 р. (а.с. 8) встанволено, що ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадковий житловий будинок по причині відсутності документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій. Відповідно до заповіту від 06.02.2009 р. (а.с. 9) судом встановлено, що ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що матиме за законом право, заповіла ОСОБА_2 Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 10) встановлено, що ОСОБА_5 померла 18.10.2015 р. Відповідно до довідки ОСОБА_8 державної нотаріальної контори за № 1681/02-14 від 13.11.2018 р. ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла 18.10. 2015 р., яка у свою чергу прийняла спадщину після померлого 09.10.2004 р. ОСОБА_4 Із копії технічного паспорту на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований по по вул. Грушевського, 15, в с. Пеньківка (а.с.12-14) встановлено, що відсутні відомості про наявність правовстановлюючих документів.
Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. (ОСОБА_8, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року"). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (ОСОБА_8, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів").
Згідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 23 Постанови пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
При прийняті рішення судом враховано, що відповідно до матеріалів спадкової справи до майна померлої 18.10.2015 р. ОСОБА_5 позивачу ОСОБА_2 видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 54). Одночасно враховано позицію ОСОБА_10 (а.с.57), яка своєю заявою зазначає, що після смерті батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на спадщину не претендує та відмовляється від її прийняття.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в зв'язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_5, яка померла 18.10.2015 р. та прийняла спадщину після ОСОБА_4, який помер 09.10.2004 року в нотаріальному порядку позивач ОСОБА_2 не може оформити спадщину, тому позов необхідно задовольнити та визнати за нею право власності на житловий будинок з по господарськими спорудами, які розташовані за адресою вул. Грушевського, 15, с. Пеньківка Літинського району Вінницької області, оскільки судом встановлено, що вона є спадкоємцем за заповітом і має право на оформлення спадщини.
На підставі ст.ст. 328, 392, 1218, 1225, 1261, 1268, 1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 48, 76, 81, 200, 206, 247, 259, 263-268 ЦПК України, ст.ст. 120,125 ЗК України Постановою пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" суд, -
Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 право приватної власності на житловий будинок з господарськими спорудами загальною площею 77,7 кв.м., житловою площею 39,9 кв.м., допоміжною площею 25,5 кв.м. літера «А», прибудову літера «а» прибудову «а1», гараж «Б», погріб з шиєю «п/Б, ш/п», літню кухню-сарай «В», сарай «В1», вбиральню «Г», сарай «Д», огорожу № 1, ворота з хвірткою № 2, криницю № 3, які розташовані за адресою вулиця Грушевського, 15 села Пеньківка Літинського району Вінницької області і належали ОСОБА_5, яка померла 18.10.2015 року.
Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.