Провадження № 2/344/2174/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

10 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме домолодінням АДРЕСА_1 та зняття з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме домолодінням АДРЕСА_1 та зняття з реєстраційного обліку. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є власником домолодінням АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за вказаною адресою, однак не має родинного відношення до жодного члена її сім»ї, фактично є сторонньою особою. Відповідач був товарешем дідуся позивачки, через відсутність прописки в м. Івано-Франківську не міг влаштуватись на роботу. Жодного дня у даному помешканні відповідач не проживав, особистих речей відповідача в будинку немає, витрати на утримання будинку не несе. Просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - домолодінням АДРЕСА_1.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, 10.04.2019 року подала до суду заяву, відповідно до якої вимоги заявленого позову підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Просила позов задоволити в повному обсязі та проводити розгляд справи без її участі. Не заперечила щодо винесення заочного рішення (а.с. 38).

Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 42).

З урахуванням думки позивачки та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого ОСОБА_1 позивається про його відновлення, шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.11.2012 року, виданого державним нотаріусом Івано-Франківського МНО Антонюк Л.І., зареєстровано в реєстрі за №2-1712 та Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі 14.09.2012 року №31683649, від 16.11.2012 року №32408068 ОСОБА_1 успадкувала домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с. 15-17).

Згідно копії витягу про державну реєстрацію прав ОСОБА_1 є власником домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину /2-1712/ 16.11.2012/Перша Івано-Франківська ДНК(а.с.18).

Як вбачається з копії Домової книги для прописки громадян, довідки № 02-02/595 КП "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія" від 25.03.2019 року, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6-14, 39).

Відповідно до заяв від 06.03.2019 року свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтверджують той факт, що ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 близько восьми років(а.с. 28, 29, 40).

Позивачка ОСОБА_1, вказує, що реєстрація громадянина ОСОБА_2 у її житловому будинку, який насправді там не проживає, перешкоджає здійсненню нею права на вільне користування і розпоряджання майном. Крім цього, нарахування сум по оплаті житлово-комунальних послуг проводиться виходячи із кількості зареєстрованих в квартирі осіб.

Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК Україн на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що реєстрація ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1, який належить позиваці, створює перешкоди у здійсненні нею права вільного користування і розпорядження вказаним будинком, а тому його слід поновити.

Оскільки, відповідач не проживає у вищевказаному будинку, понад строки встановлені законодавством, не несе витрати по його утриманню, а тому ОСОБА_2 слід визнати таким, що втратив право на користування приміщенням - домоволодінням АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, аналізуючи норми даних статей, суд вбачає, що прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням вже є підставою для зняття цієї особи з реєстрації, а тому додатково зобов'язувати уповноважений на це орган знімати особу з реєстрації немає потреби. З даною вимогою сторона вправі звертатись до суду в разі відмови в знятті з реєстраційного обліку особи, яка визнана за рішенням суду такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає до часткового задоволення обсязі.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 150 ЖК України, ст.ст. 242, 317, 391 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 77-80 ЦПК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, домолодінням АДРЕСА_1 та зняття з реєстраційного обліку - задоволити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - домолодінням АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 22.04.2019 року.

Суддя Пастернак І.А.