Провадження №2-зз/523/45/19
У Х В А Л А

"22" квітня 2019 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Малиновський О.М. розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в якій просить зняти арешт з її майна в тому числі з квартири АДРЕСА_1 , який був накладений постановами державного виконавця № В-9/158 від 06.02.2014року та №В-9/706 від 31.07.2013року. В обґрунтування заяви, посилається на ті обставини, що в неї відсутня заборгованість по виконавчим провадженням за судовим наказом від 07.03.2013р., та за судовим наказом від 19.09.2007 року. При зверненні до виконавчої служби з вимогою зняття арешту з майна нею було отримано відповідь №6866 про неможливість зняти арешт у зв`язку з тим, що термін зберігання виконавчих провадження закінчився. Дані обставини стали підставою для звернення до суду з вимогою захисту своїх прав.

Вивчивши внесену заяву та матеріали справи, суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016р. № 5 роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Тобто, визначено дві форми захисту майнових прав: позовне провадження, яке здійснюється за вимогами Розділу III ЦПК України та оскарження дій або бездіяльності державного виконавця, скарга на дії якого розглядається відповідно до вимог Розділ VII ЦПК України.

У п. 2 Постанови зазначено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Згідно пункту 5 Постанови у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК.

На підставі викладеного заявнику необхідно уточнити форму захисту своїх майнових прав та звернутись до суду з відповідною скаргою або позовною заявою, відповідно до вимог ЦПК України.

При цьому, слід звернути увагу заявника, що скарга (позовна заява) повинні відповідати за формою та змістом вимогам ст. ст.175, 447-450 ЦПК України. Внесена до суду заява не відповідає вимогам зазначених вище статей.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ

Заяву ОСОБА_1 про зняття арешту з майна,- залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки заяви в п`ятиденний строк з дня вручення копії ухвали. Роз`яснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала може бути оскаржена в частині визначення розміру судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали суду шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд міста Одеси.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повну ухвалу суду складено та підписано 22 квітня 2019 р.

Суддя