Провадження № 2/234/729/19
07 травня 2019 року м. Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді- Демидової В.К.,
при секретарі -Літвінова А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Краматорську
цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Вугілля України» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні,-
Обставини справи:
30 листопада 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Державного підприємства «Вугілля України» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні яке мотивує тим, що він з 01 вересня 2010 року працював на посаді провідного інженера з комп`ютерних систем відділу системного та програмного забезпечення у відокремленому підрозділі «Галузевий інформаційно - розрахунковий центр» Державного підприємства «Вугілля України», куди йог було переведено з державного підприємства «Галузевий інформаційно - розрахунковий центр».
На виконання наказу Підрозділу від 31 травня 2015 року № 23/к його було звільнено у зв`язку з ліквідацією Підрозділу, про що свідчить запис у трудовій книжці за № 10.
У день звільнення, 31 травня 2015 року він не отримав заборгованість по заробітній платі за період починаючи з 01 листопада 2014 року , з ним не було проведено остаточного розрахунку у зв`язку з відсутністю грошових коштів на поточних рахунках підприємства.
Згідно судового наказу Краматорського міського суду Донецької області від 03 червня 2016 року стягнуто з Державного підприємства «Вугілля України» на його користь нараховану, але не виплачену суму заробітної плати за період з 01.11.2014 року по 31.05.2015 року в розмірі 32 489,03 грн., без урахування податків та інших обов`язкових платежів.
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 03 грудня 2018 року відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Вугілля України» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні, в порядку загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання на 11 січня 2019 року.
Ухвалою суду від 11 січня 2019 року підготовче судове засідання по вказаній цивільній справі відкладеного до 15 лютого 2019 року.
Ухвалою суду від 15 лютого 2019 року підготовче судове засідання по вказаній цивільній справі відкладеного до 12 березня 2019 року.
Ухвалою суду від 12 березня 2019 року підготовче судове засідання по вказаній цивільній справа закрито та справа призначена до судового розгляду на 8 квітня 2019 року.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог, проти винесення заочного рішення суду не заперечував.
Представник відповідача - Державного підприємства «Вугілля України»в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав та про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Приймаючи до уваги думку позивача, який не заперечував проти заочного вирішення справи, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив:
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_1 , він з 01 вересня 2010 року по 31 травня 2015 року працював на посаді провідного інженера з комп`ютерних систем в ВП «Галузевий інформаційно - розрахунковий центр» ДП «Вугілля України». 31 травня 2015 року ОСОБА_1 був звільнений з підприємства у зв`язку із ліквідацією підприємства на підставі п.1 ст. 40 КЗоТ України на підставі наказу № 23/к від 31 травня 2015 року.
В день звільнення позивача відповідачем не було здійснено позивачеві виплати всіх сум, що належать йому від підприємства в день його звільнення, а також позивачеві не виплачено його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Згідно судового наказу Краматорського міського суду Донецької області від 03 червня 2016 року стягнуто з Державного підприємства «Вугілля України» на його користь нараховану, але не виплачену суму заробітної плати за період з 01.11.2014 року по 31.05.2015 року в розмірі 32 489,03 грн., без урахування податків та інших обов`язкових платежів.
Відповідно до ч. 1ст. 117 КЗпП України,- в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.
За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку.
Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості сум, належних при звільненні, роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.
Обчислюючи розмір середньої заробітної плати, яка підлягає стягненню, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України,- в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачеві сум в день звільнення.
Відповідно до п. 21 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 р.,- при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995 р.
Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку №100,- середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.
Згідно п.8 Порядку, - нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Відповідно до довідки ВП «Галузевий інформаційно - розрахунковий центр» ДП «Вугілля України» № 140-2/15 від 09 червня 2015 року, середньоденна заробітна плата за період з 01 березня 2015 року по 30 квітня 2015 року, обрахована відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затв. Постановою КМУ №100, складає 220 грн.42 коп.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з Державного підприємства «Вугілля України» необхідно стягнути 704,80 грн. судового збору в дохід держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.43, 55, 124 Конституції України, ст.ст. 3, 10, 11, 76 - 81, 89, 133, 141, 209, 229, 258-259, 263-265, 273, 274, 279, п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України, ст.117 КЗпП України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Вугілля України» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні- задовольнити .
Стягнути з Державного підприємства «Вугілля України» на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд (Перехідні положення п.п. 15.5, 15), протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя В.К.Демидова