Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2019 Справа №607/24626/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого судді Братасюка В.М.

- за участі секретаря с/з Созанської Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру стягуваних аліментів ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільскої області перебуває позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частки заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно ідо досягнення дитиною повноліття, починаючи стягувати ще за минулий час з 08.07.2017 року.

На обґрунтування позову посилається на ту обставину, що рішенням суду було постановлено стягувати з відповідача на корить позивача аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частки заробітку.

Разом з тим із спливом часу змінилися обставини та законодавство.

Оскільки дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває під опікою позивача та перебуває на повному його утриманні, на думку позивача є усі підстави змінити розмір стягуваних аліментів привівши суму на вимог діючого законодавства.

В судові засідання позивач не зявився, на адресу суду направив заяву змістом котрої позов підтримував, просить розглядати вимогу за відсутності позивача.

Відповідач в судове засідання в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно був повідомлений про час і місце судового розгляду, заперечень на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив, а, відтак, за зазначених обставин, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення в порядку ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові докази, Суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 жовтня 2012 року у справі №1915/2789/12, ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав щодо доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Додатковим рішенням від 29.10.2012 року вирішено стягувати з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частки заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку.

Позивач зазначає, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває під опікою позивача та перебуває на повному його утриманні, на думку позивача є усі підстави змінити розмір стягуваних аліментів привівши суму на вимог діючого законодавства

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

За правилами ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на ту обставину, що з дати присудження аліментів пройшов тривалий проміжок часу, дитина, котра перебуває під опікою позивача, росте і потребує більших коштів на утримання, а також законодавчою зміною гарантованого розміру стягуваних аліментів, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в частині зміни стягуваних аліментів.

Водначас суд вважає безпідставною вимогу про стягнення аліментів в збільшеному розмірі за минулий час - з 2017 року, оскільки позивачем належними, допустимими та достатніми доказами не доведено ухиляння відповідача від сплати уже визначених рішенням суду аліментів, в розумінні ст.. 191 СК України.

Суд не бере до уваги приєднані до клопотання від 21.02.2019 року письмові документи - адже за правилами ст. 83 ЦПК України, позивачем докази подаються разом з позовною заявою, з котрою ОСОБА_2 звернулася ще в листопаді 2018 року.

Будь яких клопотань, в порядку ч.4 ст. 83 ЦПК України, про визначення судом додаткового строку на подання доказів, від позивача не надходило. Також відсутні докази скерування позивачем копій цих документів іншим учасникам справи. (ч. 9 ст.83 ЦПК України).

З огляду на наведене суд вважає подані ОСОБА_2 письмові докази з клопотанням від 22.01.2019 року, такими, що надані суду з порушенням процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 4, 12,13, 81, 263, 265,352,354 ЦПК України, ст.ст. 180, 182 - 184 Сімейного Кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частини його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 704, 80 гривень судового збору в дохід держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою

заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня складання повного тексту, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України , до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня з дня складання повного тексту, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач ОСОБА_2, АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_3, АДРЕСА_2.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк