ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4363/19 Справа № 212/1752/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Тимошенко Т. І. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

12 квітня 2019 року м.Кривий Ріг

Справа № 212/1752/15-ц

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Зубакової В.П., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 та відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, їх представника ОСОБА_4 на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 16 вересня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариство «Банк Форум» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 16 вересня 2015 року задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариство «Банк Форум» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариство «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором у розмірі 97 923,01 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 06 вересня 2018 року замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» на Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 25 січня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_1 та відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 16 вересня 2015 року.

21 лютого 2019 року ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, їх представник ОСОБА_4 звернулися до суду із апеляційною скаргою на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 16 вересня 2015 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, їх представника ОСОБА_4 на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 16 вересня 2015 року залишити без руху для звернення ОСОБА_1 до апеляційного суду з заявою про поновлення пропущеного процесуального строку та надання доказів наявності у неї права на апеляційне оскарження рішення суду, а також для сплати відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 судового збору за подання апеляційної карги, для чого надати строк для усунення названих вище недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Попереджено ОСОБА_1, що на випадок невиконання даної ухвали в названий строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнанні неповажними, суд відмовить у відкритті апеляційного провадження, і апеляційна скарга буде повернута.

Попереджено ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що на випадок невиконання даної ухвали в названий строк апеляційна скарга буде повернута.

Ухвала суд отримана ОСОБА_4 12 березня 2019 року (а.с. 189).

15 березня 2019 року від ОСОБА_4, який є представником, як відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3, так і ОСОБА_1, надійшла копія квитанції про сплату судового збору у розмірі 1 468,85 грн.., тобто у розмірі визначеному ухвалою суду від 01 березня 2019 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 березня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представника ОСОБА_4 на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 16 вересня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариство «Банк Форум» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала Дніпровського апеляційного суду від 01 березня 2019 року в частині залишення без руху апеляційної скарги ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_4 на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 16 вересня 2015 року для звернення ОСОБА_1 до апеляційного суду із заявою про поновлення пропущеного процесуального строку та надання доказів наявності у неї права на апеляційне оскарження рішення суду, на теперішній час не виконана.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строк на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Зазначені обставини є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження по справі за поданою апеляційною скаргою ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_4 на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 16 вересня 2015 року.

Крім того, в апеляційній скарзі міститься посилання на те, що ОСОБА_1 є майновим поручителем за Кредитним договором, стягнення заборгованості за яким є предметом даного спору, однак матеріали справи не містять доказів на підтвердження викладеного і такі докази не були надані суду на виконання ухвали суду від 01 березня 2019 року, що взагалі перешкоджає суду апеляційної інстанції визначитися із тим, чи є остання особою, наділеною правом на апеляційне оскарження цього рішення у порядку ч. 1 ст. 352 ЦПК України.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, -

У X В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 та її представнику ОСОБА_4у відкритті апеляційного провадження по поданій ними апеляційній скарзі на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 16 вересня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариство «Банк Форум» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Апеляційну скаргу та додані до неї матеріали повернути особі, що її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя: