УХВАЛА

22 квітня 2019 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Тимощука О.Я.,

при секретарі Рибачик О.А.,

за участю представника позивача адвоката ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «ВТБ Банк» про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває з 27.11.2017 року цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «ВТБ Банк» про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору.

В судовому засіданні представником ПАТ «ВТБ Банк» ОСОБА_2 заявлено усне клопотання про відвід судді Тимощука О.Я. на підставі ч. 1 ст. 37 ЦПК України, оскільки винесена ним ухвала 29.10.2018 року була в подальшому скасована Постановою Рівненського апеляційного суду від 23.01.2019 року.

Представник позивача адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні вирішення вказаного клопотання поклала на розсуд суду.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію представника відповідача ПАТ «ВТБ Банк» про відвід судді, суд, вважає, що відсутні об»єктивні підстави, які б свідчили про упередженість судді Тимощука О.Я. при розгляді даної справи.

Натомість, викладені представником відповідача ПАТ «ВТБ Банк» - ОСОБА_2 обставини, на думку суду підпадають під визначення ч. 1 ст. 37 ЦПК України, і є підставою в такому разі для самовідводу судді.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачає наступне:

"Кожен має право на справедливий... розгляд його справи... незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру...".

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» ( № 3477- IV від 23.02.2006 року із змінами до доповненнями), суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Рішенням Європейського суду у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02) від 09.11.2006 року встановлено, що відповідно до установленої практики Європейсього Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Таких доказів суду у даній справі не надано.

Стосовно об'єктивного критерію це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими. Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "ОСОБА_4 проти Iспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

При вирішенні питання про самовідвід враховується, що у провадженні судді Тимощука О.Я. перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «ВТБ Банк» про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 29.10.2018 року позовна заява ОСОБА_3 залишена без розгляду на підставі ст. 257 ЦПК України.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 23.01.2019 року скасовано ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 29.10.2018 року та направлено справу для продовження розгляду до цього ж суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Крім того, ч. 3 ст. 39 ЦПК України передбачає, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 37, 39 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику ПАТ «ВТБ Банк» ОСОБА_2 у задоволенні заяви про відвід судді Тимощука О.Я.

Заяву судді Тимощука О.Я. про самовідвід - задоволити.

Справу передати для визначення судді автоматизованою системою документообігу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Тимощук О.Я.