МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
МІСТА ОДЕСИ ___________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 521/1139/19
Номер провадження №2/521/1903/19
2 квітня 2019 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
судді - Маркарової С.В.,
за участю секретаря судового засідання - Іськової В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ «Страхова компанія «Країна» до ОСОБА_1 про стягнення грошовий коштів,-
22.01.2019 року ПАТ «Страхова компанія «Країна» звернулось із вищезазначеним позовом до ОСОБА_1
В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 20.01.2016 року у м. Одесі відбулась дорожньо-транспортна пригода.
Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 29.02.2016 року винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнаний ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки «Деу», державний номер НОМЕР_1 .
В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль марки «Сузукі», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2
Згідно розрахунку від 28.01.2016 року №2801-16 сума страхового відшкодування, завданого власнику автомобіля марки «Сузукі», державний номерний знак НОМЕР_2 складає 3 335 грн.
На момент скоєння ДТП цивільно - правова відповідальність автомобіля марки «Сузукі», державний номерний знак НОМЕР_2 була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Країна».
ПАТ «Страхова компанія «Країна» здійснила виплату страхового відшкодування.
Оскільки ОСОБА_1 в добровільному порядку витрати завдані внаслідок ДТП не компенсовані, позивач просив присудити компенсацію, пов`язану із регламентною виплатою в розмірі 3 335 грн.
Окрім задоволення позовних вимог, позивач вважав можливим присудження на свою користь судових витрат на оплату судового збору в розмірі 1921,00 грн.
Позивач ПАТ «Страхова компанія «Країна» в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутністю позивача, наполягав на задоволенні позову, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи в порядку статей 128-130 ЦПК України, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав.
Дослідивши матеріали справи, наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
20.01.2016 року о 20 годині ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Деу», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Дальницькій в м.Одесі не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Сузукі», державний номерний знак НОМЕР_2 .
В результаті ДТП транспортні засоби отримали пошкодження механічного характеру.
Власником автомобілю марки «Сузукі», державний номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .
Характер пошкоджень визначений протоколом огляду транспортного засобу від 28.01.2016 року.
Вина ОСОБА_1 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди встановлена постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 29.02.2016 року, якою останній притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КпАП України.
Постанова суду набрала законної сили.

Згідно розрахунку від 28.01.2016 року №2801-16 сума страхового відшкодування, завданого власнику автомобіля марки «Сузукі», державний номерний знак НОМЕР_2 складає 3 335 грн.

На момент скоєння ДТП цивільно - правова відповідальність пошкодженого транспортного засобу була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Країна».

29.01.2016 року ОСОБА_2 звернулась до ПАТ «Страхова компанія «Країна» із заявою на виплату страхового відшкодування, згідно якої просила виплатити суму страхового відшкодування в рахунок погашення заборгованості за страховим платежем.

Несплачена частка страхових платежів ОСОБА_2 за договором страхування складає 1 744, 70 грн. (страховий акт №34/38559/2.1.5.1.)

13.04.2016 року ПАТ «Страхова компанія «Країна» в порядку п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за якою МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі, здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 як власнику автомобіля марки «Сузукі», державний номерний знак НОМЕР_2 в розмірі 1 590, 30 грн.

Здійснення такої виплати позивачем підтверджується платіжними дорученнями №3796 від 13.04.2016 року.

Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Так, відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Зазначене узгоджується із статтею 1191 ЦК України, за якою особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України).

При таких обставинах, враховуючи вчинені ПАТ «Страхова компанія «Країна» в порядку ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дії по виплаті регламентної виплати потерпілій особі за відповідача, який є винним у вчиненні ДТП та не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд вважає позовні вимоги позовом ПАТ «Страхова компанія «Країна» до ОСОБА_1 обґрунтованими.

Судові витрати на оплату судового збору - 1 921 грн., документально підтверджені позивачем підлягають присудженню на його користь в порядку ст. 141 ЦПК України.

Керуючись Главою 9 Розділу 3 ЦПК України, ст.ст. 352, 354 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

ПозовПАТ «Страхова компанія «Країна» до ОСОБА_1 про стягнення грошовий коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 ) на користь ПАТ «Страхова компанія «Країна» () в відшкодування майнової шкоди 3 335 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 ) на користь ПАТ «Страхова компанія «Країна» () судовий збір у розмірі 1 921 грн.

Рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, в порядку та строки визначені ст.284 ЦПК України:

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Малиновського районного суду м.Одеси. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки передбачені ст.ст.354, 355 ЦПК України:

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси.

Суддя С.В. Маркарова

Повний текс рішення виготовлений 16.04.2019 року