Справа № 697/318/19
Провадження № 2/697/239/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Льон О.М.

за участю секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Канів, Черкаської області цивільну справу за позовом акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

АТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 07.07.2017 між ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №0. Підписавши цей договір, відповідач погодився з викладеними у договорі та у Правилах споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» (далі Правил), які розміщені (оприлюднені) на сайті банку. Згідно умов договору банк надав відповідачу кредит в сумі 45144,14 грн., з яких 45000,00 грн. на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на поточний рахунок відповідача, 45,14 грн. на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування, 99,00 грн. на оплату разової комісії за надання послуг по управлінню кредитом. Відповідач зобов'язався повертати кредит та сплачувати відсотки шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 2855,00 грн. до 7-го числа щомісячно. Кінцевий строк повернення кредиту в повному обсязі не пізніше 07.01.2020. За користування кредитними коштами ОСОБА_2 зобов'язався сплатити 28% річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк у розмірі 35%. У випадку порушення термінів погашення будь-яких грошових зобов'язань позичальник повинен сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні, про що зазначено у п.4.1 Правил. У зв'язку з тим, що відповідач не виконує свої зобов'язання по договору про надання кредиту виникла прострочена заборгованість, яка станом на 30.01.2019 становить 45323,66 грн., з яких: 30410,31 грн. - заборгованість за кредитом; 4381,01 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 9109,93 грн. заборгованість по комісії; 594,82 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту; 296,74 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам; 530,85 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії.

15.11.2018 відповідачу було направлено вимогу про усунення порушень кредитного договору та дострокове повернення кредиту, нарахованих процентів, однак відповідач вимогу банку не виконав, заборгованість не погасив у повному обсязі. Просять суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за договором №0 від 07.07.2017 про надання споживчого кредиту у розмірі 45323,66 грн., судовий збір у розмірі 1921 грн., а також витрати повязані з розглядом справи.

В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії:

01.03.2019 ухвалою судді було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження на 18.03.2019.

18.03.2019 розгляд справи не відбувся у звязку з перебуванням головуючого у відпустці.

Відзив на позовну заяву відповідачем ОСОБА_2 до суду не надано.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду від 09.04.2019 у задоволенні клопотання про витребування доказів по справі відмовлено.

У судове засідання представник позивача АТ «УкрСиббанк» ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності від 03.01.2019 (а.с.49) не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі (а.с.52,53), позовні вимоги визнав частково, просить суд визнати недійсним п.3.11 кредитного договору та додаток №1 до договору в частині встановлення щомісячної комісії за управління кредитом, а також звільнити його від сплати судового збору на підставі ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, на яких гуртуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 07.07.2017 між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений договір №0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку (з Правилами) в розмірі 45144,14 грн. шляхом перерахування коштів в безготівковій формі на картковий рахунок позичальника (а.с.17-19).

Згідно п.п. 3.4, 3.5, 3.6 Договору відповідач ОСОБА_2 зобов'язався повертати кредит та сплачувати відсотки шляхом сплати ануїтетних платежів в розмірі 2855,00 грн. 7-го числа кожного місяця та повернути кредит у повному обсязі не пізніше 07.01.2020.

Відповідно п.п. 3.8, 3.9 кредитного договору за користування кредитними коштами відповідач зобов'язався сплатити проценти у розмірі 28% річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін - в розмірі 35% річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення.

Пунктом 3.11. договору передбачено, що позичальник сплачує банку комісії відповідно до умов договору та додатку № 1 до договору, який є його невідємною частиною.

З додатку №1 до договору №0 від 07.07.2017 (а.с.20,21) вбачається, що щомісячна комісію за управління кредитом нараховується у розмірі 1,55 % від суми кредиту (включається до суми ануїтетного платежу), у разі дотримання умов договору або у розмірі 3,15 % від суми кредиту, яка включається до суми ануїтетного платежу, у разі якщо хоча б одна з умов договору не дотримується.

З графіку платежів, визначення сукупної вартості кредиту, що викладений в додатку № 1 до договору, вбачається, що щомісячний ануїтетний платіж складається з основної суми кредиту, процентів за користування кредитом, щомісячної комісії за управління кредитом (699,73 грн. або 1422,04 грн.) та платежу за надані супутні послуги на користь третіх осіб, повязані із страхуванням.

Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором відповідач ОСОБА_2 виконував не належним чином, в зв'язку з чим станом 30.01.2019 заборгованість становить 45323,66 грн., з яких: 30410,31 грн. - заборгованість за кредитом; 4381,01 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 9109,93 грн. заборгованість по комісії; 594,82 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту; 296,74 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам; 530,85 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії, що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.29-31).

15.11.2018 за №23-1-02/1504 АТ «УкрСиббанк» надіслано відповідачу вимогу про усунення порушень кредитного договору та про дострокове повернення кредиту, нарахованих процентів у зв'язку з неналежним виконанням умов договору про надання споживчого кредиту, в якій вказано про добровільне погашення протягом 31 календарного дня з дати одержання даної вимоги прострочених сум заборгованості, відсотків та комісії. У випадку не усунення порушень на 32 день з дня отримання цієї вимоги, банк вимагає виконання відповідачем зобовязань за договором про надання споживчого кредиту №0 від 07.07.2017, а саме сплатити банку заборгованість по поверненню суми кредиту в повному обсязі, сплаті нарахованих процентів, що разом становлять 39061,97 грн. (а.с.23).

З копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.24) вбачається, що ОСОБА_2 вище зазначену вимогу вручено 20.11.2018, а тому строк зазначений у вимозі про дострокове повернення кредиту у відповідача настав 23.12.2018. Однак станом на 23.12.2018 відповідач вимогу банку не виконав.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свої зобов'язання і на підставі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Нормами ст.1050 ЦК України також передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України.

При вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2М належним чином у встановлений договором строк та на умовах, визначених в договорі, не виконав свої зобовязання щодо повернення кредиту, а тому суд дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за простроченим кредитом у розмірі 30410,31 грн. та заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 4381,01 грн.

Щодо встановлення у кредитному договорі обовязку зі сплати комісії з управління кредитом слід зазначити наступне.

Відповідно до умов договору №0 від 07.07.2017, що укладений між сторонами, банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі, а тому особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5, 7 ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів», до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.

Відповідно до ч.8 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.

Вказана позиція викладена Верховним Судом в постанові у справі № 444/484/15-ц від 12.12.2018.

Як зазначалося вище, з тексту договору про надання споживчого кредиту від 07.07.2017 вбачається обовязок відповідача щомісячно сплачувати комісію за управління кредитом, проте банк не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позичальнику.

Відсутність позову про визнання кредитного договору недійсним як оспорюваного правочину, або окремих положень Договору не може бути перешкодою для неврахування інтересів позичальника при вирішенні справи за позовом банку до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором.

З графіку платежів, визначення сукупної вартості кредиту, що викладений в додатку № 1 до договору, вбачається, що розмір щомісячного платежу становить 2855,00 грн., з яких: 2110,12 грн. це погашення основної суми кредиту та процентів за користування кредитом, а 699,73 грн. або 1422,04 грн. це щомісячна комісія за управління кредитом.

Отже, має місце істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача, що свідчить про несправедливість умови договору про встановлення щомісячної комісії за управління кредитом.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача заборгованості по комісії у сумі 9109,93 грн., у звязку з чим є підстави для визнання незаконним кредитного договору в частині встановлення оплати щомісячної комісії за управління кредитом.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Щодо вимог позивача до відповідача про обовязок сплачувати пеню, то суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктами п. п. 1.1. та 1.2. договору №0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 07.07.2017 передбачено, що підписуючи цей договір, позичальник погоджується з викладеною у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» пропозицією надати позичальнику споживчий кредит, на умовах, встановлених у договорі та правилах.

Правила після підписання сторонами договору стають його невідємною частиною. Підписуючи договір, сторони підтверджують, що досягли згоди за усіма істотними умовами договору, які викладенні у цьому договорі та правилах. Підписи сторін під цим договором вважаються одночасно підписами під правилами, при цьому після підписання сторонами договору, правила не підлягають додатковому підписанню сторонами і вступають в силу для сторін одночасно з підписанням цього договору.

У п. 5.3. вищевказаного договору зазначено, що позичальник підписанням договору засвідчує, що він особисто ознайомлений з правилами та тарифами, які розміщені для ознайомлення на сайті банку.

За змістом положень ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені законом або договором, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 4.1 Правил споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» передбачено, що за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань, передбачених договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем ОСОБА_2 не дотримано строки сплати чергових платежів згідно з графіком, що викладений в додатку № 1, за договором № 0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 07.057.2017, а тому позичальник повинен сплатити банку пеню за несвоєчасне виконання зобовязання за кредитним договором.

При укладенні кредитного договору відповідач знав про вищезазначені договірні умови і свідомо погоджувався з ними, а отже був ознайомлений з умовами кредитування у повному обсязі. Договір був підписаний сторонами без будь-яких зауважень чи застережень щодо його умов.

За встановлених обставин справи та вимог закону, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» підлягає стягненню заборгованість з пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентами, але з розрахунку станом до 23.12.2018, оскільки після направлення відповідачу вимоги про дострокове повернення кредиту, кредитодавець позбавлений можливості продовжувати нараховувати пеню на заборгованість по кредиту та за процентами, що узгоджується з правовою позицією ОСОБА_4 Верховного Суду від 28.03.2018 по справі №444/9519/12 та знайшло своє підтвердження у постанові Верховного Суду №2017/1987/2012 від 05.03.2019, відповідно до якої після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с.29-31), сума пені, що підлягає до стягнення з відповідача становить: 428,37 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту; 214,42 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам (за виключенням нарахованих розмірі пені за період з 08.01.2019 по 30.012019).

Підстав для стягнення пені за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії суд не вбачає, оскільки нарахування відповідачу комісії визнано судом безпідставним, тому в даній частині вимог позивачу необхідно відмовити.

Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем ОСОБА_2 не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ним зобов'язань та спростування суми заборгованості перед позивачем.

Оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги АТ УкрСиббанк підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: заборгованість за кредитним договором 30410,31 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 4381,01 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 428,37 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами 214,42 грн., а всього 35434,11 грн.; пункт 3.11 Договору №0 від 07.07.2017 про надання споживчого кредиту, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк» необхідно визнати недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Оскільки позов у даній справі подано АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, зустрічні позовні вимоги ним особисто не предявлено, а тому у суду відсутні підстави для звільнення його від сплати судового збору.

Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 1921,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № від 30.01.2019 (а.с.1), оскільки вимоги позивача задоволено частково, а саме на 78,18% (35434,11х100:45323,66), тому з відповідача ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» підлягає стягненню судовий збір в сумі 1501,84 грн. (1921х78,18:100).

Щодо стосується позовних вимог про стягнення інших судових витрат повязаних з розглядом справи витрат на правничу допомогу, то в цій частині позову необхідно відмовити, оскільки представником позивача не надано доказів на підтвердження їх понесення.

Керуючись ст.ст.12, 13, 77, 81, 141, 259, 265,268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст.203,215, 216, 509, 526, 527, 528, 530, 549, 625, 626, 628, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 18,22 ЗУ Про захист прав споживачів суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, на користь АТ «УкрСиббанк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12, , МФО 351005, р/р 0113) заборгованість за договором №0 від 07.07.2017 про надання споживчого кредиту у розмірі 35434,11 (тридцять пять тисяч чотириста тридцять чотири гривень 11 коп.) грн.

Стягнути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, на користь АТ «УкрСиббанк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12, , МФО 351005, р/р 0113) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1501 (одну тисячу пятсот одну) грн. 84 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Визнати недійсним з моменту укладення договору пункт 3.11 Договору №0 від 07.07.2017 про надання споживчого кредиту, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк», яким передбачено сплату позичальником комісії відповідно до умов Договору та Додатку №1 до Договору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 12 квітня 2019 року.

Головуючий О . М . Льон