Справа № 490/2574/19
н/п 2-з/490/23/2019
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

08 квітня 2019 року о 14.00 год. Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Черенкової Н.П.,

при секретарі - Янкевич В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Димов Олександр Сергійович,-

В С Т А Н О В И В:

25.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 26.02.2019 року, укладений між ОСОБА_1 , від імені якого діяв ОСОБА_3 на підставі довіреності від 30.03.2018 року, за №595, та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Димовим О.С. за реєстраційним номером №495.

08.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, та викликати і допитати ОСОБА_3 , для підтвердження обставин, викладених у заяві про забезпечення позову. В обґрунтування вимог заяви посилався на те, що довіреністю від 30.03.2018 року він уповноважував ОСОБА_3 лише на оформлення документів щодо приватизації квартири, оскільки квартира не була оформленою належним чином, та документів щодо оренди квартири, жодних інших повноважень щодо розпорядження квартирою шляхом її продажу не надавав та не мав жодного наміру надати, оскільки квартира є його єдиним житлом. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру довіреностей №38821540, довіреність №595 від 30.03.2018 року ним скасована, про що 20.03.2019 року зроблено відповідний запис. Окрім того вказав, що ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.03.2019 року за місцем проживання ОСОБА_3 проведено обшук з цього приводу. Таким чином, є підстави вважати, що дана квартира, яка є предметом спору, без згоди позивача шляхом обману продана та може бути в подальшому відчуджена на користь третіх осіб, та у разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, , оскільки до суду подається позовна заява про визнання договору купівлі-продажу недійсним та повернення майна позивачу як власнику.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У пп.1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Однак, рішення суду за таким позовом не потребує виконання, тому у справі за таким позовом не може бути ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Окрім того, предметом судового розгляду є визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, позаяк суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому. Твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед, тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

При цьому, матеріали справи не містять доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Тому обраний позивачем спосіб забезпечення позову не є розмірним із предметом спору (Постанова Верховного Суду від 21.11.2018 року №752/6255/18).

За такого, позивачем не доведено того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, яке не потребує виконання, не є реальним захистом порушеного права та не може бути застосовано як міра захисту прав на майбутнє.

Враховуючи, що вжиті заходи забезпечення позову не повинні порушувати права інших осіб, суд приходить до висновку, що з урахуванням сукупності вищевказаних обставин, відсутні належні правові підстави для забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 259-260, 353-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Димов Олександр Сергійович- відмовити

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Н.П. Черенкова