РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 року

м. Рівне

Справа № 559/3280/14

Провадження № 22-ц/4815/518/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Боймиструка С. В., Шимківа С. С.,

секретар судового засідання - Ковальчук Л. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (до зміни назви - Відкрите акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»);

відповідачі - ОСОБА_1;

ОСОБА_2(змінила прізвище на ОСОБА_2);

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 27 листопада 2014 року в складі судді Федорової Л. П., ухвалене о 13 годині 03 хвилин, дата складання повного тексту невідома,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2014 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором № 107/08/К-Ф від 25 червня 2008 року, укладеним Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» з ОСОБА_1

В обґрунтування вимог Банк вказував, що відповідно до зазначеного договору позичальник ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 150 000 доларів США до 23 червня 2028 року зі сплатою 14,8 % річних. Кредитний договір забезпечений договором поруки від 25 червня 2008 року № 107/08/П-Ф, що укладений між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» та ОСОБА_2 Відповідачі умов кредитного Договору щодо його повернення не виконали, станом на 04.09.2014 року утворилась заборгованість в сумі 112 903,89 дол. США та 89 601,37 грн .

Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 27 листопада 2014 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість по кредитному договору в розмірі 112903,89 доларів США та 38446,37 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» штраф в розмірі 51155,00 грн. за невиконання умов договору іпотеки. Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 3775 гривень 80 коп.

Вважаючи рішення суду незаконним, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Вказує, що розглядаючи справу, суд проігнорував вимоги ст.212-215 ЦПК України, що були чинні на час ухвалення рішення. Суд в своєму рішенні зазначив, що 14.08.2014 року банк направив відповідачу-2 письмову вимогу про усунення порушень та виконання зобов»язань за кредитним договором. Однак, суд не дослідив вимоги даної претензій, не перевірив, що претензія була направлена виключно позичальнику, а не поручителю. Жодної вимоги до поручителя дана претензія не містить. В матеріалах справи відсутні будь-які поштові підтвердження про прийняття поручителем від кредитора відправлень. Висновки суду про наявність підстав для стягнення з поручителя кредитної заборгованості передчасні. За п.п. 5.1, 5.2 Договору поруки даний договір набуває законної сили з моменті підписання сторонами і діє до припинення забезпеченого ним зобов»язання позичальника за кредитним договором. Порука також припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання зобов»язання позичальника за кредитним договором не пред»явить вимоги до поручителя. В п. 6.6. Договору поруки зазначено, що необхідним та достатнім доказом надіслання кредитором письмового повідомлення поручителю є поштова квитанція про прийняття поручителем поштових відправлень від кредитора. Умови кредитного Договору передбачали виконання зобов»язань боржника по поверненню коштів шляхом внесення періодичних платежів в сумі 625 дол. США щомісячно, тому строк пред»явлення кредитором вимог до поручителя повинен обчислюватись з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Отже з часу прострочення несплаченої заборгованості після шестимісячного терміну кредитор не може пред»явити вимогу до поручителя. Зазначає, що згідно рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 12.12. 2013 року вона розірвала шлюб з відповідачем-1 ОСОБА_1 і з того часу проживає в м.Рівне. Про те, що розглядається справи за позовом Банку до неї як поручителя вона взагалі нічого не знала. Про це свідчать матеріали справи. З наведених підстав просить скасувати рішення в частині задоволення позову до ОСОБА_2 і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вимог банку до ОСОБА_2

До суду надійшов відзив від ПАТ АБ «Укргазбанк» на апеляційну скаргу, де банк вказує, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга безпідставна, тому просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду в частині позовних вимогПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 не оскаржене, а тому, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України, апеляційним судом не переглядається.

Відповідно до пункту 1) частини 2 статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки.

Аргументи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не було відомо про розгляд справи судом, підтверджено матеріалами справи. Встановлено, що ОСОБА_2 після розлучення проживає у АДРЕСА_1. Матеріали справи містять рекомендовані повідомлення про вручення ОСОБА_2 поштового відправлення Дубенським міськрайонним судом за адресою АДРЕСА_2 з яких вбачається, що відправлення вручено іншій, а не ОСОБА_2, особі.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що, в силу вимог ст.554 ЦК України, ОСОБА_2, як поручитель, за порушення позичальником зобов"язання, забезпеченого порукою, відповідає перед кредитором як солідарний боржник в повному обсязі.

З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується, виходячи із слідуючого.

Судом встановлено: 25 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Акціонерним банком "Укргазбанк" та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №107/08/К-Ф, відповідно до якого позивач надав позичальнику кредит для споживчих потреб у сумі 150000 доларів США з 25.06.2008 року по 23.06.2028 року із сплатою процентів за користування кредитом виходячи з 14,8 % річних (далі кредитний Договір).

Пунктом 3.3.3 кредитного Договору передбачено порядок та строки повернення кредитних коштів позичальником, який зобов»язаний щомісячного з 1-го по 10-те число кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, вносити платіж в розмірі не менше 1/240 від суми отриманого кредиту, що становить 625 доларів США.

Позичальник ОСОБА_1 останній платіж по поверненню кредиту вніс 11 жовтня 2012 року. З жовтня 2010 року платежі позичальником не вносились.

Отже, відповідач порушив зобов"язання за кредитним договором щодо повернення кредиту.

14 серпня 2014 року ПАТ АБ «Укргазбанк» позичальнику ОСОБА_1 направило претензію про повернення заборгованості по кредиту. Копія претензії для позичальника направлена поручителю ОСОБА_2

25 червня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2, в забезпечення виконання зобов"язання за кредитним Договором, укладено договір поруки №107/08К-Ф за яким поручитель зобов"язується відповідати перед кредитором за виконання зобов"язань по кредитному договору( далі Договір поруки).

Відповідно до п.1.3 Договору поруки поручитель відповідає за повернення заборгованності за кредитним договором в тому ж об"ємі що і позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пеня) за невиконання або неналежне виконання зобов"язань у повному обсязі.

Згідно з п. 2.1 умов Договору поруки у випадку невиконання позичальником зобов"язань по кредитному договору, Кредитор звертається з письмовою вимогою про виконання зобов"язань по кредитному договору до Позичальника та Поручителя.

Суд першої інстанції зазначив у своєму рішенні, що 14.08.2014 року поручителю ОСОБА_2 Банком було направлено письмову вимогу про усунення порушення та виконання зобов"язання по кредитному договору.

Разом з тим, матеріали справи такої вимоги не містять. Встановлено, що 14.08.2014 року поручителю ОСОБА_2 ПАТ АБ «Укргазбанк» направило копію вимоги претензії про повернення кредиту, яка направлялась позичальнику ОСОБА_1

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 1 та 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 554 ЦК України встановлює, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлено договором чи законом строк її дії, його сплив припиняє відповідне право кредитора.

Як видно з умов п. 2.1 умов Договору поруки у зв»язку з невиконанням ОСОБА_1 зобов"язань по поверненню кредитних коштів, ПАТ АБ «Укргазбанк» мав звернутись з письмовою вимогою про виконання зобов"язань по кредитному договору безпосередньо до поручителя, яку останній зобов'язаний не пізніше двох днів з дати письмової вимоги перерахувати суму заборгованості позичальника за кредитним договором на рахунок кредитора.

Згідно п.п. 5.1, 5.2 Договору поруки сторони договору передбачили, що договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення забезпеченого ним зобов'язання позичальника за кредитним договором. Порука також припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, то відповідальність поручителя перед кредитором припиняється, після закінчення одного року з дня укладення цього договору.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Натомість, календарна дата або вказівка на подію, яка має неминуче настати, є терміном (частина друга статті 252 ЦК України).

Отже, за умовами Договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором або до виконання поручителем зобов'язань боржника за основним договором, тобто до настання першої з цих подій, не встановлюєся строк припинення поруки у розумінні статті 251 ЦК України. А тому, до правовідносин, що виникли між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2, застосовуванню підлягає припис частини четвертої статті 559 цього кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Такі висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 24 вересня 2014 року у справі № 6-106цс14, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15, від 22 червня 2016 року у справі № 6-368цс16, від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16, від 29 березня 2017 року у справі № 6-3087цс16, від 14 червня 2017 року у справі № 644/6558/15-ц.

Строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, є преклюзивним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові в позові у разі звернення до суду. Цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобов'язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений вказаним приписом, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін. Якщо поручитель поза межами строку помилково виконає уже фактично неіснуючий обов'язок, він може за своїм вибором вимагати повернення виконаного як безпідставно набутого кредитором (висновок Верховного Суду України, викладений, зокрема, у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15).

З огляду на преклюзивний характер строку поруки та зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію забезпеченого порукою зобов'язання застосоване у другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Це твердження не позбавляє кредитора можливості пред'явити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду лише протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання (висновок Верховного Суду України, викладений, зокрема, у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15).

Такий позов слід пред'явити протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем) (висновок Верховного Суду України, викладений, зокрема, у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15).

Зазначені висновки Велика Палата Верховного Суду виклала в постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 2-1169/11.

Враховуючи, що ПАТ "Укргазбанк" не надав доказів про звернення з письмовою вимогою про виконання зобов'язань за кредитним договором до поручителя, а позичальник останній платіж по погашенню кредиту вніс у жовтні 2012 року, то, в силу припису частини четвертої статті 559 ЦК України, ПАТ "Укргазбанк" мав право подати позов до поручителя у межах шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Оскільки початок такого строку пов»язується з датою останнього погашення тіла кредиту позикодавцем - 11 жовтня 2012 року, то порука припинена після спливу шести місяців, тобто 11 квітня 2012 року.

До суду з даним позовом ПАТ "Укргазбанк" звернулось після припинення поруки - 13 жовтня 2014 року.

З огляду на зазначене, позовні вимоги ПАТ "Укргазбанк" до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, за невиконання якого вона несла відповідальність відповідно до Договору поруки, є безпідставними, а тому рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні вимог банку до поручителя.

Окрім цього, слід зазначити, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Якщо банк пред'явить вимоги до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання, то згідно з частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення коштів поза межами цього строку (висновок Верховного Суду України, викладений, зокрема, у постановах від 27 січня 2016 року у справі № 6-990цс15, від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16, від 29 березня 2017 року у справі № 6-3087цс16, від 14 червня 2017 року у справі № 644/6558/15-ц).

Відповідно до кредитного Договору ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 150 000 доларів зі сплатою 14,8 % річних США до 23 червня 2028 року.

Разом з тим, судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання позичальником умов кредитного договору, а саме недодержання ним графіку погашення як тіла кредиту, так і процентів за користування кредитними коштами, 14 серпня 2012 року позивач направив позичальникові претензію, в якій повідомив про те, що строк повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредитну заборгованість потрібно погасити протягом 10 днів від дати отримання даної претензії.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Оскільки ПАТ "Укргазбанк" відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України пред'явив 14 серпня 2012 року позичальникові претензію про погашення заборгованості за кредитним договором і вказав, що заборгованість має бути погашена протягом 10 днів від дати отримання даної претензії, кредитор змінив строк виконання основного зобов'язання, яке згідно з цим договором мало виконуватися за графіком погашення кредиту.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були не правильно та не повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між поручителем та банком та не застосовано правові норми, які підлягали застосуванню, в зв'язку із чим рішення підлягає скасуванню в цій частині, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні вимог банку до ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 27 листопада 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором № 107/08/К-Ф від 25 червня 2008 року та в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» судових витрат скасувати.

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 107/08/К-Ф від 25 червня 2008 року відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 5663 гривні 70 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 квітня 2019 року.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н. М.

Судді: підпис Боймиструк С. В. підпис Шимків С. С.

Копія вірна: суддя-доповідач Ковальчук Н. М.