рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

08 квітня 2019 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді Заверюха В.О.,

при секретарі - Червинській І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Білгород-Дністровська районна державна адміністрація про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

08.11.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до міського управління у Білгород-Дністровському районі та м.Білгород-Дністровському Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 , масив НОМЕР_2 , площею 0,26 га., яка розташована на території Краснокосянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, кадастровий номер НОМЕР_3 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації №1530/2004 року від 06.12.2004 року позивачу було передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,26 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель, переданих у колективну власність колишньому РАЗАТ «Красний рибак», на виконання вказаного розпорядження 30.03.2005 року позивачу було видано держаний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 у відповідності до якого позивач набула право власності на земельну ділянку площею 0,26 га., яка розташована на території Краснокосянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив НОМЕР_2, ділянка НОМЕР_1 , акт зареєстровано за № 50 кадастровий номер НОМЕР_6 . Але, отримавши витяг з ДЗК про вказану земельну ділянку виявилось, що земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_6 належить іншій особі - ОСОБА_2 масив НОМЕР_10, ділянка НОМЕР_7 , площею 0,5209 га.. З листа Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області вбачається, що за позивачем зареєстрована земельна ділянка площею 0,26 га., яка розташована на території Краснокосянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив НОМЕР_2, ділянка НОМЕР_1 , акт зареєстровано за № 50 та присвоєний кадастровий номер НОМЕР_3 , проте при роздрукуванні державного акту помилково вказаний кадастровий номер НОМЕР_6 . В зв`язку з чим позивач не може зареєструвати та реалізувати своє право власності на земельну ділянку, на підставі чого звернулась до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.11.2018 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.02.2019 року неналежний відповідач Міське управління у Білгород-Дністровському районі та м.Білгород-Дністровському Головного управління Держгеокадастру в Одеській області замінений належним відповідачем Головне Управління Держгеокадастру в Одеській області.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.03.2019 року Білгород-Дністровська районна державна адміністрація залучена в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.04.2019 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, був повідомлений. 08.04.2019 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив задовольнити.

Представник Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Білгород-Дністровська районна державна адміністрація у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Вивчивши матеріали справи, докази, суд встановив.

На підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації №1530/2004 року від 06.12.2004 року позивачу ОСОБА_1 було передано безоплатно у власність земельну ділянку в розмірі земельної частки (пай) в натурі із земель колективної власності колишнього РАЗАТ «Красний рибак», площею 0,26 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель, переданих у колективну власність колишньому РАЗАТ «Красний рибак» та затверджена технічна документація із землеустрою щодо виділення позивачу ОСОБА_1 земельної частки (пай).

На виконання вказаного розпорядження 30.03.2005 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією позивачу ОСОБА_1 був виданий держаний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 у відповідності до якого позивач набула право власності на земельну ділянку площею 0,26 га. у межах згідно з планом, яка розташована на території Краснокосянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив НОМЕР_2, ділянка НОМЕР_1 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №50, кадастровий номер НОМЕР_6 .

У 2018 році позивач звернулась до ТОВ «Красний рибак» з пропозицією щодо укладання договору оренди земельної ділянки, в звязку з чим позивач звернулась до Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області для отримання витягу з ДЗК про земельну ділянку.

Але, отримавши витяг з ДЗК про вказану земельну ділянку виявилось, що земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_6 належить іншій особі - ОСОБА_2 масив НОМЕР_10, ділянка НОМЕР_7 , площею 0,5209 га..

З листа Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області від 30.05.2018 року №С-144/0-1084/6-18 вбачається, що згідно книги записів реєстрації станом на 31.12.2012 року за позивачем ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,26 га., яка розташована на території Краснокосянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив НОМЕР_2, ділянка НОМЕР_1 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 , акт зареєстровано за №50 від 30.03.2005 року. Вказаній земельній ділянці визначений та присвоєний кадастровий номер НОМЕР_3 , проте при роздрукуванні зазначеного державного акту помилково вказаний кадастровий номер НОМЕР_6 .

Відповідно до Закону України «Про Держаний земельний кадастр» відомості про вказану земельну ділянку перенесено з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку з кадастровим номером НОМЕР_3 , отже земельна ділянка, що належить позивачу ОСОБА_1 у державному земельному кадастрі вважається зареєстрованою з кадастровим номером НОМЕР_3 .

Відповідно до ч.2 ст.90 Земельного кодексу України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Зазначені обставини, вказують на порушення права позивача на користування земельною ділянкою, а тому порушене право, в зв`язку з не врегулюванням спору в добровільному порядку, підлягає захисту у суді.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Частиною 4 статті 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 1 ст.81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільноправовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ч.1 ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку та право постійного користування нею виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно ч.1 ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Частинами 1, 2 ст.116 ЗК України встановлено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру установлює Закон України "Про Державний земельний кадастр" від 07 липня 2011 року N 3613-VI. Процедуру та вимоги щодо ведення ДЗК визначає Порядок ведення Державного земельного кадастру, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року N 1051.

Частиною 1 ст.1 Закон України "Про Державний земельний кадастр" визначено, що Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами;державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно ст.3 Закону України "Про Державний земельний кадастр", Державний земельний кадастр базується на таких основних принципах: обов`язковості внесення до ДЗК відомостей про всі його об`єкти; об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі; внесення відомостей до ДЗК виключно на підставі та відповідно до цього Закону; тощо.

Статус відомостей ДЗК встановлений ст.20 Закону, згідно з якою відомості ДЗК є офіційними; внесення до ДЗК передбачених цим Законом відомостей про об`єкти ДЗК є обов`язковим.

Таким чином, відомості ДЗК є офіційними, а тому мають відповідати таким критеріям як повнота, об`єктивність і достовірність.

Судом встановлено, що за позивачем ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,26 га., яка розташована на території Краснокосянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив НОМЕР_2, ділянка НОМЕР_1 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 , акт зареєстровано за №50 від 30.03.2005 року. Вказаній земельній ділянці визначений та присвоєний кадастровий номер НОМЕР_3 , проте при роздрукуванні зазначеного державного акту помилково вказаний кадастровий номер НОМЕР_6 .

Встановивши невідповідність кадастрового номеру земельної ділянки відображеного в ДЗК та Державному акті, врахувавши вимоги вищенаведених норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.15, 16, 321, 392 ЦК України, ст.ст.4, 12-13, 258, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Білгород-Дністровська районна державна адміністрація про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_8 , виданий Ленінським РВ УМВС України в Одеській області 17.03.2000 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_9 , місце мешкання: АДРЕСА_2 , право власності на земельну ділянку площею 0,26 га. у межах з гідно з планом, яка розташована на території Краснокосянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив НОМЕР_2, ділянка НОМЕР_1 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 , виданий Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 30.03.2005 року, на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 06.12.2004 року №1530/2004, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №50, кадастровий номер НОМЕР_3 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В.О.Заверюха