ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-693/11 Номер провадження 22-ц/814/767/19Головуючий у 1-й інстанції Куцин В.М. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Хіль Л.М.,

суддів: Карпушина Г.Л., Прядкіної О.В.,

Секретар: Григоришина М.В.,

За участі: представника позивача Берегун Т.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою Державної судової адміністрації України на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29 грудня 2018 року постановлену під головуванням судді Куцин В.М. ( дані про складення повного тексту судового рішення відсутні) за заявою Державної судової адміністрації України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до ОСОБА_3 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією для населення,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2011 року ПАТ «Полтаваобленерго» звернулось до суду з позовом про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією для населення.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02 листопада 2011 року стягнуто з ОСОБА_3 на корить ПАТ « Полтаваобленерго» 4162 грн. 73 коп. вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією для населення та 120 грн. витрат інформаціно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 51 грн. на відшкодування судового збору.

09.12.2011 року ПАТ « Полтаваобленерго» отримало виконавчий лист.

Згідно постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 20.12.2016 року виконавчий лист повернуто до Миргордського міськрайонного суду Полтавської області у зв`язку з відсутністю майна боржника.

В подальшому виконавчий лист був повторно направлений до Миргородського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області для виконання.

19.05.2017 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області направлено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

13.07.2017 року виконавчий лист № 2-693/2011 повторно направлено до Миргородського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області для виконання.

28.12.2017 року виконавчий документ повернуто стягувачу без виконання.

21 листопада 2018 року представник Державної судової адміністрації України звернувся до суду з заявою, в якій просив поновити строк пред'явлення виконавчого документу.

В обґрунтування заяви вказував, що постановою Миргородського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 28.12.2017 № 54829677 про повернення виконавчого документа стягувачу визначено строк повторного пред'явлення виконавчого документа до виконання, проте, вказана постанова надійшла до ДСА України лише 27.03.2018.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29 грудня 2018 року Державній судовій адміністрації України у задоволенні заяви про поновлення строку відмовлено.

Ухвалу оскаржила Державна судова адміністрація Україна, яка в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що виконавчий лист надійшов в останній день пред'явлення його до виконання, що фактично унеможливило його виконання.

Також зазначає, що пропуск строку пред'явлення виконавчого листа до виконання спричинено великою завантаженістю відділу претензійно-позовної роботи юридичного управління ДСА України.

Апеляційний суд, перевіривши справу в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02 листопада 2011 року стягнуто з ОСОБА_3 на корить ПАТ « Полтаваобленерго» 4162 грн. 73 коп. вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією для населення та 120 грн. витрат інформаціно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 51 грн. на відшкодування судового збору.

09.12.2011 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області було видано виконавчий лист № 2-693/11 про стягнення з ОСОБА_3 судового збору на користь держави у розмірі 51 грн.

У відповідності до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями про стягнення судового збору стягувачем є Державна судова адміністрація України.

Враховуючи вказане, ДСА України звернулася до районного суду із заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа № 2-693/11 від 21 листопада 2011 року.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що причини пропуску заявником строків пред'явлення виконавчого листа до виконання не є поважними.

Апеляційний суд вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 433 ЦПК у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Виконавчі документи повинні бути пред»явлені до виконання в строки, встановлені ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувача, який пропустив строк пред»явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред»явлення виконавчого документа до виконання, до суду.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об'єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущений та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

З матеріалів справи вбачається, що постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.12.2017 року була направлена 28.12.2017 року.

Посилання заявника на те, що ДСА України отримало вказану постанову лише 27.03.2018 року, за день до спливу строку повторного пред'явлення виконавчого документу до виконання, свідчить про неефективну взаємодію в роботі органів державної влади, що не може бути причиною пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

В силу ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності дотримання принципу правової (юридичної) визначеності, які є невід'ємною, органічною складовою принципу верховенства права (зокрема, рішення у справах «Єлоєв проти України», «Новік проти України»).

У широкому розумінні принцип правової визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення перш за все стабільного правового становища індивіда шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування.

Положення Закону України «Про виконавче провадження», що обмежують строк на пред'явлення виконавчих документів до примусового виконання, є законодавчим втіленням принципу правової визначеності та встановлюють строк, протягом якого боржник може очікувати примусового виконання рішення, ухваленого не на його користь.

Протягом цього строку позивач (стягувач), який бажає примусово виконати рішення суду, повинен вжити всіх залежних від нього заходів для отримання виконавчого документу та пред'явлення його до примусового виконання.

Доводи апеляційної скарги про поважність причин пропуску пред'явлення виконавчого листа до виконання на які посилається позивач є необґрунтованими.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в виконавчому листі Миргродського міськрайонного суду Полтавської області від 21.11.2011 року № 2-693/11 не зазначено реєстраційного номеру облікової картки платника податків або серію та номер паспорта боржника ОСОБА_3, що позбавляє ДСА України виконати судове рішення не беруться до уваги з огляду на наступне.

На момент винесення рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02 листопада 2011 року суд немав відомостей щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків або серію та номер паспорта боржника ОСОБА_3

Разом з тим, заявник має право оскаржити дії Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області по поверненню виконавчого документа.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ДСА України про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Керуючись ст.ст. 367, 374 п.1 ч.1, 375 ,381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної судової адміністрації України залишити без задоволення.

Ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.М. Хіль

Судді: Г.Л. Карпушин

О.В. Прядкіна