Єдиний унікальний номер 725/6969/18
Номер провадження 2/725/1138/18
27.03.2019 року м. Чернівці
Першотравневий районний суд м. Чернівці у складі:
головуючого судді- О.І. Галичанського,
при секретарі - І.М. Симик,
Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що між АТ "СК "АХА Страхування" та відповідачем (страхувальником) укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9933304 , згідно якого АТ "СК "АХА Страхування" взяло на себе зобов'язання компенсувати заподіяну шкоду третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка станеться за участю транспортного засобу « Мазда 6 », д/н НОМЕР_1, і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП постановою Першотравневого районного суду міста Чернівці визнано ОСОБА_2 , під керуванням якого перебував автомобіль « Мазда 6» д/н НОМЕР_1.
В зв'язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування АТ "СК "АХА Страхування" відшкодувало ОСОБА_5 витрати на ремонт автомобіля в сумі 11 060,14 грн., що була перерахована позивачем на рахунок потерпілої особи.
Отже, у зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, була застрахована, на виконання умов Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( ЗУ «Про ОСЦПВ»), позивач на підставі страхового акту виплатив розмір завданого відповідачем збитку в сумі 11 060,14 (одинадцять тисяч шістдесят гривень 14 копійок).
Стверджує, що самовільне залишення місця ДТП відповідачем підтверджується постановою Першотравневого районного суду міста Чернівців, відповідно до якої, після зіткнення з іншим транспортним засобом, ОСОБА_2 залишив місце події. Отже, на підставі вищезазначеного, у зв'язку самовільним залишенням місця пригоди, АТ "СК "АХА Страхування" має право зворотної вимоги (регресу) до ОСОБА_2 на суму 11 060,14 грн.
Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача звернувся до суду із письмовим клопотанням, у якому просить суд розглянути дану справу за його відсутності, повідомивши суд про підтриманням ним заявленого позову у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з' явився, хоча інформувався судом про дату, час і місце судового розгляду. Про причини своєї неявки до суду не повідомив. Крім того, його виклик було здійснено через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Відповідно до ч.ч. 11, 12 ст. 128 ЦПК України - відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Порядок публікації оголошень на веб-порталі судової влади України визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України -у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до вимог п.п 1,2,4, ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки позивач не заперечував проти розгляду даної справи за відсутності відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення.
Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до статті 129 Конституції України -основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов'язковість рішень суду.
Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.
Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 10 ЦПК).
Згідно частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як передбачено частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як вбачається із наданих позивачем доказів, між ПАТ "СК "АХА Страхування" та відповідачем (страхувальником) укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9933304 , згідно якого АТ "СК "АХА Страхування" взяло на себе зобов'язання компенсувати заподіяну шкоду третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка станеться за участю транспортного засобу « Мазда 6», д.н.з. НОМЕР_1.
ОСОБА_2 в подальшому зник з місця ДТП.
Згідно постанови ОСОБА_2 своїми діями порушив п 2.10. а ПДР, у зв"язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 122-4 КУпАП, тобто виключно за залишення місця ДТП . Дана постанова набрала законної сили 25.11.2016 року ( а.с.25) .
В силу частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
ОСОБА_2 звертався із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку по договору ОСЦПВВНТЗ. ( а.с. 14-15).
З аналогічною по змісту заявою звернувся і власник транспортного засобу , яким керувала ОСОБА_3 - ОСОБА_6 ( а.с. 16-17).
Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про страхування»).
Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).
Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
В силу підпункту «в» пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він, зокрема, після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.
Отже, законом передбачено обов'язок щодо виплати страхового відшкодування саме особою, яка визнана винною у настанні дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки, як вбачається із матеріалів справи , відповідач не визнаний винними у настанні страхової події, відсутнє судове рішення про визнання його таким, суд вважає, що правові підстави для стягнення страхового відшкодування в порядку регресу із відповідача ОСОБА_2 відсутні.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
За таких обставин, оцінюючи надані сторонами та досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню .
Ураховуючи наведене та керуючись статтями 1, 2, 4, 8, 10, 11, 12, 13, 76, 77, 78, 81, 82, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці О. І. Галичанський