Головуючий суду 1 інстанції - Максименко О.Ю.
Доповідач -Коновалова В.А.
Справа № 409/954/18
Провадження № 22-ц/810/172/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 квітня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Коротенка Є.В., Луганської В.М.,

за участю секретаря судового засідання Перишкіна Т.М.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 18 січня 2019 року, постановлене у складі судді Максименко О.Ю. в смт. Білокуракине Луганської області

за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що08 серпня 2008 року між публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 4070, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 50000 грн. на споживчі цілі зі сплатою 25 % річних за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені договором, строком на 10 років з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 08 серпня 2018 року.

Відповідно до умов вказаного кредитного договору з урахуванням додаткової угоди № 1 від 30 грудня 2009 року відповідач зобов'язався здійснювати погашення кредиту та сплачувати проценти щомісячно ануїтетними платежами в сумі 1137,46 грн. шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань.

В порушення вимог закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 05 травня 2018 року за відповідачем утворилася заборгованість у розмірі 89711,83 грн., яка складається з: 34574,40 грн. - борг за кредитом; 33228,66 грн. - відсотки за користування кредитом за період з 01.08.2014 року по 04.05.2018 року; 7612,15 грн. - інфляційні витрати з вересня 2014 року по березень 2018 року за прострочення сплати кредиту; 11045,07 грн. - інфляційні витрати з серпня 2014 року по березень 2018 року за прострочення сплати відсотків за користування кредитом; 1400,06 грн. - три проценти річних за прострочення сплати кредиту за період з 02.09.2014 року по 04.05.2018 року; 1851,49 грн. - три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 01.08.2014 року по 04.05.2018 року.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором № 4070 від 08 серпня 2008 року в розмірі 89711,83 грн. та судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 18 січня 2019 року позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» задоволено частково. Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором № 4070 від 08 серпня 2008 року станом на 05 травня 2018 року у розмірі 43586,61 грн., яка складається з: 34574,40 грн. - борг за кредитом; 7612,15 грн. - інфляційні витрати за прострочення сплати кредиту з вересня 2014 року по березень 2018 року; 1400,06 грн. - три проценти річних за прострочення сплати кредиту за період з 01.09.2014 року по 04.05.2018 року.

Суд відмовив у задоволенні позову публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 4070 від 08 серпня 2008 року станом на 05 травня 2018 року в загальному розмірі 46125,22 грн., з яких: 33228,66 грн. - відсотки за користування кредитом за період з 01.08.2014 року по 04.05.2018 року; 11045,07 грн. - інфляційні витрати за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з серпня 2014 року по березень 2018 року; 1851,49 грн. - три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 01.08.2014 року по 04.05.2018 року. Вирішено питання про судові витрати.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» просить заочне рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 18 січня 2019 року в частині відмови позову про стягнення процентів за користування кредитом, інфляційних витрат за прострочення процентів за користування кредитом, трьох процентів річних за прострочення процентів за користування кредитом в загальному розмірі 46125,22 грн.скасувати та в цій частині ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» зазначило, що на момент видачі кредиту відповідачу всі банківські операції, в тому числі операції щодо видачі кредитних коштів, сплати основної суми кредиту, процентів за користування кредитом та інших платежів відображались в автоматизованій банківській системі «Скарб-6», яку було запроваджено в усіх установах АТ Ощадбанк. Відповідно до наказу голови правління № 285 від 29.08.2011 року розпочато впровадження програмного забезпечення автоматизованої банківської системи «БАРС Millennium" у філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», у зв'язку з чим інформацію по кредитам перенесено з АБС «Скарб-6» до АБС «Барс». На момент перенесення інформації за відповідачем обліковувалась заборгованість в сумі 44820,36 грн., що підтверджується меморіальним ордером.

Додатково позивач зазначає, що внесення відомостей щодо умов кредитування клієнтів та всіх здійснених фінансових операцій до програмного комплексу банку є вимогою Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ № 254 від 18.06.2003 року, яка була чинною на момент звернення до суду.

Також, позивач посилається на те, що відповідно до ст. 41 Закону України «Про національний банк України», постанови Правління НБУ від 17.06.2004 року № 280 «Про затвердження Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України» та Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, інформація бухгалтерського обліку в банківських установах накопичується та зберігається на відповідних рахунках, повний перелік яких встановлений Планом рахунків бухгалтерського обліку банків України. Надані суду банком виписки отримано з АБС «Барс» та в цих виписках містяться всі обов'язкові реквізити та інформація про розмір процентної ставки.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 01 березня 2019 року відповідачу роз'яснювалося право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі, проте від ОСОБА_2 не надійшло відзиву на апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Представник позивача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України відповідно до ст. 1-1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції".

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Із матеріалів справи вбачається, що сторонами по справі рішення суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором № 4070 від 08 серпня 2008 року станом на 05 травня 2018 року у розмірі 43586,61 грн. не оскаржується, тому рішення суду в цій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції згідно положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" № 12 від 24.10.2008 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 4070 від 08 серпня 2008 року станом на 05 травня 2018 року в загальному розмірі 46125,22 грн., з яких: 33228,66 грн. - відсотки за користування кредитом за період з 01.08.2014 року по 04.05.2018 року; 11045,07 грн. - інфляційні витрати за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з серпня 2014 року по березень 2018 року; 1851,49 грн. - три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 01.08.2014 року по 04.05.2018 року, суд першої інстанції виходив з того, що в якості доказу позивачем надано розрахунок заборгованості від 05.05.2018 року, в якому зазначено процентну ставку 25%, проте позивач не надав суду письмових доказів, на підставі яких можливо було перевірити розмір процентної ставки по кредитному договору №4040 від 08 серпня 2008 року, порядок їх нарахування, строк та умови зарахування. Наданий позивачем розрахунок заборгованості від 05 травня 2018 року не може бути прийнятий судом в якості належного та допустимого доказу в частині визначення розміру нарахування та суми заборгованості за процентами, оскільки вказаний розрахунок не відноситься до первинних бухгалтерських документів.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає, що рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом, інфляційних витрат за прострочення сплати відсотків за користування кредитом; трьох процентів річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом, не відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 серпня 2008 року між публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 4070, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 50000 грн. на споживчі цілі.

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на становлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В ч. 1 статі 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Звертаючись до суду із позовом про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 08 серпня 2008 року між публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 4070, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 50000 грн. на споживчі цілі зі сплатою 25 % річних за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені договором, строком на 10 років з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 08 серпня 2018 року.

Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 05 травня 2018 року за ним утворилася заборгованість у розмірі 89711,83 грн.

На підтвердження заявлених позовних вимог публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» надано копії кредитних заявок позичальника та поручителів, копію додаткової угоди № 1 від 30 грудня 2009 року до кредитного договору, копію меморіального ордеру № 254496_1 від 24 вересня 2011 року, банківські виписки по рахунках позичальника, які отримані з автоматизованої банківської системи «Барс».

При цьому позивач зазначав, що позбавлений можливості надати суду оригінал кредитного договору, договорів поруки та договору застави, у зв'язку з тим, що відповідно до Указу Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 на території ОСОБА_3 та Донецької областей розпочато антитерористичну операцію. В листопаді 2014 року майно філії Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" захоплено невстановленими озброєними особами, в тому числі оригінал кредитної справи відповідача. Відповідно до листа Сватівського відділу поліції ГУНП України в Луганській області від 22.02.2016 року № 3053/111/42-2016 заява банку від 19.02.2015 року № 42-11/18 про захоплення вказаного майна долучена до матеріалів кримінального провадження № 0000125 від 13.02.2015 року, триває досудове розслідування.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях(стаття 81 ЦПК України).

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Внесення відомостей щодо умов кредитування клієнтів та всіх здійснених фінансових операцій до програмного комплексу банку є вимогою Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління Національного банку України № 254 від 18.06.2003 року із змінами, яка діяла на момент здійснення банком операцій.

Згідно п. 3.4 Положення про організацію операційної діяльності в банках України ідентифікація операції передбачає її докладний опис, який має містити потрібну інформацію для різних підрозділів банку та внутрішнього аудиту, а саме: тип операції (міжбанківські розрахунки, операції з клієнтами банку, розрахунки за власними операціями тощо); номер та дату договору; конкретні строки (початок та завершення) операції згідно з договором; дані про контрагента; зміст операції (кредит, депозит, тип процентної ставки тощо); первинні документи; відповідальних виконавців (у тому числі за ініціювання операції, за реєстрацію та контроль за її проведенням).

В п. 5.1 вказаного Положення зазначено, що інформація, що міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі.

Пунктом 5.5. Положення про організацію операційної діяльності в банках України передбачено, що форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов'язкові реквізити: номер особового рахунку, дату здійснення останньої (попередньої) операції, дату здійснення поточної операції, код банку, у якому відкрито рахунок, код валюти, суму вхідного залишку за рахунком, код банку-кореспондента, номер рахунка кореспондента, номер документа, суму операції (відповідно за дебетом або кредитом), суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку, суму вихідного залишку.

Відповідно до пункту 5.6 вказаного Положення, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

На підтвердження укладення договору про надання споживчого кредиту № 4070 від 08 серпня 2008 року позивачем надано копії кредитних заявок позичальника та поручителів, ксерокопію додаткової угоди № 1 від 30 грудня 2009 року до кредитного договору.

Із матеріалів справи вбачається, що 30 грудня 2009 року між публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 4070 від 08 серпня 2008 року, яка є невід'ємною частиною кредитного договору і набирає чинності з дня підписання її сторонами. Сторонами вказана угода підписана 30 грудня 2009 року. За умовами цієї додаткової угоди сторони домовились: «Позичальник зобов'язується здійснювати погашення кредиту та сплату процентів за користування ним щомісячно аннуїтетними платежами в сумі 1137,46 грн., згідно з додатком, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань, перший анїтетний платіж з вересня 2008 року, в подальшому - не пізніше останнього робочого дня кожного звітного місяця. Перша сплата відсотків на умовах цього договору має бути здійснена в строк до 31 серпня 2008 року. Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 08 серпня 2018 року».

Згідно графіку погашення кредиту (а.с. 11-12) ОСОБА_2 з 01 вересня 2008 року повинен щомісячно ануїтетними платежами погашати кредит в сумі 1137,46 грн., який складається із основної суми боргу та відсотків. В графіку погашення кредиту зазначено: сума кредиту - 50000 грн., річний відсоток 25 %, плановий платіж 1137,46 грн., кількість платежів 120.

Розрахунок заборгованості за відсотками здійснений позивачем виходячи із ставки 25 %.

Однак, суд першої інстанції належним чином не дослідив зазначені вище докази та не надав їм відповідної правової оцінки в сукупності і взаємозв'язку з іншими наявними у справі доказами, які надавалися позивачем на обґрунтування обставин справи щодо узгодженої сторонами процентної ставки за користування кредитними коштами.

Крім того, в наданих позивачем виписках по рахунках позичальника щодо нарахування відсотків (а.с. 23-38), які отримані з автоматизованої банківської системи «Барс» зазначено: номер особового рахунку НОМЕР_2, клієнт - ОСОБА_2, періоди з 23.09.2011-23.10.2017, з 23.10.2017-05.05.2018, кредитний договір від 08.08.2008 року, інформація про нараховані проценти, а саме: розмір процентної ставки - 25%, дату здійснення поточної операції, період нарахування процентів, сума. Також міститься інформація про суми прострочених процентів за кредитом із зазначенням дати перенесення на прострочку, сплачених прострочених процентів.

Згідно наданих позивачем виписок по рахунках позичальника за договором про надання споживчого кредиту № 4070 від 08.08.2008 року відповідачем з вересня 2011 року до липня 2014 року щомісячно здійснювалась оплата кредиту, нарахованих процентів із розрахунку 25 %. Після припинення оплати в виписці зазначаються дата здійснення операції, номер та дата договору, сума, яка перенесена на прострочку основного боргу.

Отже у виписках з карткового рахунку, що містяться в матеріалах справи, є всі обов'язкові реквізити, як це передбачено Положенням про організацію операційної діяльності в банках України.

Таким чином, зазначені вище виписки з карткового рахунку є належними та допустимими доказами надання відповідачу грошових коштів, встановлення розміру процентної ставки - 25%, та наявності заборгованості.

Розрахунок заборгованості, який наданий позивачем у вигляді роздруківки з автоматизованої банківської системи узгоджується із зазначеними виписками по рахунку відповідача.

В розрахунку заборгованості за договором позивачем зазначена заборгованість по кредиту за період з 23.09.2011 року по 04.05.2018 року в сумі 34574,40 грн., розмір заборгованості по процентам за період з 01.08.2014 року по 04.05.2018 року в сумі 33228,66 грн. із зазначенням процентної ставки 25% та наведенням помісячного розрахунку.

Отже, в наданому позивачем розрахунку заборгованості зазначена процентна ставка за відсотками - 25%, яка узгоджується із наданою позивачем роздруківкою з автоматизованої банківської системи, додатковою угодою № 1 від 30.12.2009 року, графіком погашення кредиту.

Зазначені обставини свідчать про те, що сторони доповнювали зміст прав та обов'язків за кредитним договором шляхом укладення додаткової угоди № 1 від 30.12.2009 року, ОСОБА_2 здійснював платежі згідно погодженого сторонами графіку погашення кредиту, та виходячи із встановленого розміру процентної ставки - 25%.

Тому враховуючи те, що договір у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним, відповідач частково здійснював погашення заборгованості за договором згідно погодженого сторонами графіку погашення кредиту, а з наданих суду позивачем відомостей з автоматизованої банківської системи вбачається факт укладення договору про надання споживчого кредиту між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2, отримання відповідачем коштів, часткової сплати відповідачем заборгованості за договором, тобто виконання умов договору, колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 зобов'язання за договором про надання споживчого кредиту належним чином не виконав, тому повинен відповідати за порушення кредитних зобов'язань.

Колегія суддів вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом за період з 01.08.2014 року по 04.05.2018 року в сумі 33228,66 грн., інфляційні витрати за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з серпня 2014 року по березень 2018 року в сумі 11045,07 грн., три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 01.08.2014 року по 04.05.2018 року в сумі 1851,49 грн.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Апеляційний суд вважає, що рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимогпро стягнення процентів за користування кредитом, інфляційних витрат за прострочення процентів за користування кредитом, трьох процентів річних за прострочення процентів за користування кредитом в загальному розмірі 46125,22 грн.слід скасувати відповідно до п.п.1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК Українита ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_2 про стягнення процентів за користування кредитом, інфляційних витрат за прострочення процентів за користування кредитом, трьох процентів річних за прострочення процентів за користування кредитом в загальному розмірі 46125,22 грн. задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" заборгованості за кредитним договором № 4070 від 08 серпня 2008 року станом на 05 травня 2018 року в загальному розмірі 46125,22 грн., з яких: 33228,66 грн. - відсотки за користування кредитом за період з 01.08.2014 року по 04.05.2018 року; 11045,07 грн. - інфляційні витрати за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з серпня 2014 року по березень 2018 року; 1851,49 грн. - три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 01.08.2014 року по 04.05.2018 року.

Щодо судових витрат

В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 1762 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с.1), а за подання апеляційної скарги позивачем сплачено судовий збір в сумі 2643 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 128).

Оскільки позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" підлягають задоволенню в повному обсязі, то судові витрати відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 4405 грн., тому рішення суду в частині стягнення судового збору підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" задовольнити.

Заочне рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 18 січня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимогпро стягнення процентів за користування кредитом, інфляційних витрат за прострочення процентів за користування кредитом, трьох процентів річних за прострочення процентів за користування кредитом в загальному розмірі 46125,22 грн.та стягнення судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_2 про стягнення процентів за користування кредитом, інфляційних витрат за прострочення процентів за користування кредитом, трьох процентів річних за прострочення процентів за користування кредитом задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" () заборгованості за кредитним договором № 4070 від 08 серпня 2008 року станом на 05 травня 2018 року в розмірі 46125 (сорок шість тисяч сто двадцять п'ять гривень) грн. 22 коп., з яких: 33228 (тридцять три тисячі двісті двадцять вісім) грн. 66 коп. - відсотки за користування кредитом за період з 01.08.2014 року по 04.05.2018 року; 11045 (одинадцять тисяч сорок п'ять) грн. 07 коп. - інфляційні витрати за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з серпня 2014 року по березень 2018 року; 1851 (одна тисяча вісімсот п'ятдесят одна) грн. 49 коп. - три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 01.08.2014 року по 04.05.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" () судовий збір в сумі 4405 (чотири тисячі чотириста п'ять) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 09 квітня 2019 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Є.В. Коротенко

В.М. Луганська