Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/424/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді : Терентьєва Г.В.,

при секретарі: Довженко О.А.,

розглянувши 05 квітня 2019 року у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву головного державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Кушніра Руслана Вікторовича про звернення стягнення на майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,

встановив:

Головний державний виконавець Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Кушнір Руслан Вікторович звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з заявою про звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_2, а саме - житловий будинок АДРЕСА_1, право власності на який за боржником ОСОБА_2 не зареєстровано в установленому законом порядку.

В обґрунтування заяви, заявник вказував на те, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області знаходиться виконавчий лист № 480/498/14-ц, виданий 16 березня 2016 року Миколаївським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі територіального відокремленого безбалансового відділення № 10014/060 філії - Миколаївське обласне управління, заборгованості за договором про іпотечний кредит від 08 листопада 2007 року в загальній сумі 209100 грн. 14 коп.

В ході здійснення виконавчих дій, постановою від 24 лютого 2017 року проведено опис та арешт майна боржника ОСОБА_2, а саме опис та арешт житлового будинку АДРЕСА_1.

Заявник зазначив, що вказаний вище житловий будинок належить боржнику ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу житлового будинку від 08 листопада 2007 року, зареєстрованого в державному реєстрі іпотек на підставі іпотечного договору, укладеного між боржником і стягувачем 08 листопада 2007 року, при цьому в реєстрі права власності вказаний житловий будинок за боржником ОСОБА_2 не зареєстрований.

У зв'язку з вищевикладеним, заявник просить суд звернути стягнення на житловий будинок АДРЕСА_1, належний боржнику ОСОБА_2.

Відповідно ст. 440 ч.11 ЦПК України суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Головним державним виконавцем на адресу суду надано клопотання про підтримання заяви щодо вирішення питання про звернення стягнення на майно боржника, та просив суд розглядати справу за відсутності представника відділу.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов такого.

На примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області знаходиться виконавчий лист № 480/498/14-ц, виданий 16 березня 2016 року Миколаївським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі територіального відокремленого безбалансового відділення № 10014/060 філії - Миколаївське обласне управління, заборгованості за договором про іпотечний кредит від 08 листопада 2007 року в загальній сумі 209100 грн. 14 коп.

Постановою від 24 лютого 2017 року проведено опис та арешт майна боржника ОСОБА_2, а саме опис та арешт житлового будинку АДРЕСА_1.

Згідно з положеннями ч. 10 ст. 440 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта ОСОБА_2, сформованої 06 березня 2019 року, ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_1, іпотекодержатель даного майна є ВАТ "Державний ощадний банк України".

Згідно відповідей Пенсійного Фонду України, Державної фіскальної служби України та результатів аналітичного пошуку ТЗ по "НАІС ДДАІ" МВС України встановлено, що у боржника ОСОБА_2 грошових коштів на рахунках та/або рухомого майна, не знайдено.

При цьому, порядок звернення стягнення на майно боржника визначений Законом України "Про виконавче провадження". За змістом абз. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

У разі звернення стягнення на об'єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з'ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Як вбачається з матеріалів справи державний виконавець лише один раз провів перевірку щодо виявлення майнового стану та іншого майна, що не відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження".

Доказів на підтвердження того, що Головним державним виконавцем Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області вчинені всі необхідні дії щодо перевірки майнового стану боржника ОСОБА_2, заявник у заяві не зазначає та до заяви не додає.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області знаходиться виконавчий лист № 480/498/14-ц, виданий 16 березня 2016 року Миколаївським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі територіального відокремленого безбалансового відділення № 10014/060 філії - Миколаївське обласне управління, заборгованості за договором про іпотечний кредит від 08 листопада 2007 року в загальній сумі 209100 грн. 14 коп.

Державний виконавець просить суд вирішити питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1, при тому не надавши оцінку нерухомого майна, на яке він просить звернути стягнення, що у свою чергу позбавляє суд можливості обєктивно визначити співрозмірність між сумою заборгованості боржника та вартості майна, на яке він просить звернути стягнення.

Відповідно до ч. 1ст. 76 ЦПК Українидоказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогамистатті 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вище викладеного суд вважає що, правові підстави для задоволення подання Головного державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про звернення стягнення на майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку відсутні.

Керуючись ст. ст. 13, 81, ч. 1 ст. 260, ст. ст. 440 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви головного державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Кушніра Руслана Вікторовича про звернення стягнення на майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, - відмовити.

Відповідно до ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Г.В. Терентьєв

05.04.2019