Справа № 692/213/18
Провадження № 2/692/215/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року Драбівський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді - Чепурного О.П., при секретарі Бубир В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Драбів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача орган опіки і піклування Драбівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою в інтересах онуків до відповідачів про позбавлення батьківських прав. В позові вказала, що відповідачі перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.07.2007 по 20.11.2013 року. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. До 2011 року відповідачі разом з своїми дітьми проживали в м. Києві. З 2011 року ОСОБА_5 разом з дітьми проживала в будинку свого дідуся ОСОБА_8 в с. Білоусівка по провул.Котляревського, 8. Відповідач ОСОБА_6 проживає окремо в с.Мироцьке Києво-Святошинського району Київської області. З 2013 року ОСОБА_5 час від часу залишала дітей, і позивачу приходилось переїжджати та опікуватися дітьми. Поведінка доньки ОСОБА_5 вимусила позивачку переїхати до с. Білоусівка і проживати з онуками. З 2015 року мати дітей покинула і перестала взагалі з ними спілкуватися. Відповідач ОСОБА_6 не виявляє батьківської турботи вже з 2011 року. З цього часу він зрідка телефонував дітям, але не відвідував їх, не брав участі в їх вихованні та утриманні. Вже протягом більш як чотирьох років він взагалі не телефонує і не цікавиться життям дітей. Про дітей піклуються фактично тільки баба та дід, вони всім забезпечені.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги частково, просили суд позбавити відповідачів батьківських прав, оскільки вони протягом тривалого часу ухилились від виховання та утримання дітей, у позивача виникають труднощі при вихованні дітей, оскільки без дозволу батьків неможливо вирішити ряд питань, зокрема і щодо виїзду дітей для відпочинку за кордон. Від позовних вимог в частині стягнення аліментів відмовились.

Відповідачі в судове засідання не зявились. Відповідач ОСОБА_6 подав суду відзив на позов, в якому провис суд відмовити в позові до нього, оскільки він не приймає участі в вихованні дітей з поважних причин, так, як перебуває у відпустці по догляду за іншою спільною дитиною від відповідачки, яка ухилилась від її виховання і утримання, має заборгованість перед ним по сплаті аліментів 32000 грн. Через значну відстань не можливість працювати через догляд дитини він не має змоги часто навідуватися до дітей. Дочку ОСОБА_9 відповідач не визнає, оскільки не підтримував стосунків з дружиною на час її зачаття, і не був проінформованим про те, що дитина записна на нього.

Представник третьої особи вважає позов обґрунтованим, надала суду висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, його представника, представника третьої особи, свідків, суд дійшов до наступного.

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що відповідачі по справі перебували у шлюбі з 12.07.2007 року по 20.11.2014 рік. Під час шлюбу у них народились троє дітей, що підтверджується копіями їх свідоцтв про народження, а саме ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Позивач по справі є матір?ю ОСОБА_5 і бабусею її дітей, дідом дітей є чоловік позивачки ОСОБА_10 Згідно актів обстеження умов проживання від 21.11.2017 року та від 13.02.2018 року діти відповідачів проживають разом з дідом та бабою з 2011 року, а ОСОБА_4 з народження, всім необхідним для розвитку діти забезпечені, мати з листопада 2015 року з дітьми не проживає, батько дітей не відвідує, допомоги у вихованні не надає. Лікаря діти відвідують в супроводі баби, про що свідчить відповідна довідка. Допитана свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона є завідувачем ДНЗ «Волошка» де виховується ОСОБА_4, матір дитини вона не бачила з 2015 року, дитину водить до садка її бабуся і дід. Свідок ОСОБА_12 пояснили суду, що вона є викладачем в школі де навчаються ОСОБА_2, ОСОБА_12, близько 4 років вона не бачила батьків дітей, спілкується лиши з дідом та бабою дітей. Свідок ОСОБА_13 пояснила суду, що вона є сусідкою позивачки, вона часто спілкується як з позивачем та її онуками, батьків дітей вона не бачила близько 4 років. Згідно висновку органу опіки та піклування Драбівської РДА від 05.03.2019 року №56/01-20 орган опіки і піклування вважає за доцільним позбавити батьківських прав відповідачів щодо їх дітей.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, однією з підстав позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання батьками своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ч. 3 даної статті, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Суд вважає, що досліджені докази свідчать про ухилення батьками від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, характер дій свідчить про необхідність позбавлення їх батьківських прав. Суд відхиляє заперечення відповідача ОСОБА_6 як необґрунтовані. Так, твердження що він не є фізіологічним батьком дочки ОСОБА_9 ніяким чином не впливає на його обов?язок щодо виховання та утримання дитини, оскільки він є батьком дитини по походженню з відносин подружжя, які перебували у шлюбі, і на цьому ґрунтуються його права та обов?язки по відношенню до дитини, про вказують норми ст.121, 122 Сімейного кодексу України. Виховання іншої дитини, та відсутність можливості працювати не може бути поважною причиною для не викання своїх обов?язків щодо інших дітей, незалежно від місця їх проживання та відстані. Суд вважає можливим прийняти відмову позивача від позову в частині сплати аліментів, з огляду на періодичність цих виплат позивач не буде позбавлена по можливості повторно звернутися до суду, тим самим права дітей порушені не будуть.

На підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, ст.258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав стосовно її малолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позбавити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, батьківських прав стосовно його малолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Прийняти відмову від позову в частині стягнення аліментів на дітей.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Драбівський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий

Повний текст рішення виготовлено 02.05.2019 року.