ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2019 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Соляник А.В.,
за участю секретаря судового засідання Барсукової В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2018 року АТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу спадкодавця на користь АТ КБ «Приват Банк» у розмірі 9 804,46 грн. 84 коп. за кредитним договором № б/н від 23.04.2012, яка складається з наступного: 8 554,36 грн. тіло кредиту; 1 250,11 грн. відсотки за користування кредитом, а також судові витрати у розмірі 1 762,00 грн., посилаючись на те, що ОСОБА_3 відповідно до договору № б/н від 23.04.2012 року отримав кредит у розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. АТ КБ «Приват Банк» свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав ОСОБА_3 кредит у розмірі, встановленому договором. 14.09.2016 року позичальник ОСОБА_3 помер.
Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є ОСОБА_1, ОСОБА_2
У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором, на день смерті у боржника ОСОБА_3 утворилась заборгованість у розмірі 9 804,46 грн.
Позивач вважає, що відповідачі по справі прийняли спадщину, до складу якої входить, у тому числі, кредитні зобовязання померлого позичальника, оскільки на день смерті ОСОБА_3, проживали разом та не відмовилися від спадщини протягом 6 місяців.
06.06.2018 року позивачем було направлено лист-претензію ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про виплату заборгованості у розмірі 8 893,88 грн., однак вказані вимоги не виконані.
Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника АТ КБ «ПриватБанк», позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Неявка позивача не перешкоджає розгляду справи по суті.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2., будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не зявилися, заяв про відкладення судового розгляду справи чи повідомлення про причини неявки від них, чи відзив на позов, до суду не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України.
У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов АТ КБ «Приватбанк» не підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
23.04.2012 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено договір б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 8,000,00 грн. у вигляді встановленого кредитно ліміту на картковий рахунок.
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія І-ЖС № 367812 яке видане Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_3 помер 14.09.2016 року.
Станом на день смерті позичальника утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 9 804,46 грн., яка складається з наступного: 8 554,35 грн. тіло кредиту; 1 250,11 грн. відсотки за користування кредитом, що підтверджується долученим до справи розрахунком заборгованості.
11.11.2017 року АТ КБ «ПриватБанк» подав претензію до Третьої Запорізької державної нотаріальної контори про включення кредиторської вимоги в спадкову масу та повідомлення спадкоємців померлого про наявність боргу у сумі 9 347,79 грн.
Як вбачається із відповіді державного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 від 05.01.2018 року № 03/02-14, претензію позивача було зареєстровано в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 01 від 05.01.2018 року, заведено спадкову справу № 1/208.
Із змісту вказаної вище відповіді неможливо встановити коло спадкоємців та спадкове майно після смерті ОСОБА_3, померлого 14.09.2016 року.
Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спадкодавцю за життя належало будь-яке рухоме чи нерухоме майно а також право на нього, не встановлено коло спадкоємців та не доведено, що відповідачі у справі є єдиними спадкоємцями та отримали у спадщину будь-яке майно спадкодавця, у звязку з чим може задовольнити вимоги кредитора в межах його вартості.
За змістом статей 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.
Положеннями ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Відповідно до ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Письмові докази подаються в оригіналах або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку встановленому чинним законодавством.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобовязання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За змістом ст. 1218, ч. 3 ст. 1231 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов'язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця.
Оскільки боржник помер, то відповідати перед АТ КБ «ПриватБанк» на підставі ст.ст. 1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Аналогічні розяснення надані в абз. 2 пункту 32 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк», як позивач, зобовязаний довести, що саме відповідачі є спадкоємцями померлого та прийняли після нього спадщину.
Позивач зазначає, що спадкоємцями у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 На підтвердження даної обставини позивач посилається лише на копію паспорта позичальника та відповідачів, де зазначено одну й ту саму адресу зареєстрованого місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Суд зазначає, що сам факт реєстрації місця проживання відповідачів за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме вони є спадкоємцями та прийняли після померлого спадщину.
Таким чином, позивачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів наявності спадкового майна та його вартості, одержаного відповідачами у спадщину після смерті ОСОБА_3
Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.
На підставі ст.ст. 526, 608, 1216, 1218, 1231, 1282 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 77, 81, 89, 95, 258, 259, 263-265, 279, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А.В. Соляник