Справа № 591/7012/18
РІШЕННЯ
19 квітня 2019 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Дашутіна І.В., за участю секретаря судового засідання Макошенець С.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми справу за заявою ОСОБА_1 (с.Н.Сироватка, вул.. Садова, 36, Сумського району), заінтересована особа ОСОБА_2 ( м.Суми, пр..ОСОБА_3, 7 кв. 137) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, оскільки його прізвище в паспорті громадянина України зазначено «Бєлан», а в свідоцтві про право власності на житло вказано прізвище «Білан». Просив підтвердити, що документ про право власності на житло належить йому ОСОБА_1
В судове засідання заявник не з*явився, від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, заяву підтримав.
Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з*явилась, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає повному задоволенню виходячи зі слідуючого.
В суді встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 04 квітня 1997 року позивачу ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить квартира в м.Суми, пр..ОСОБА_3АДРЕСА_1, яке видано на підставі наказу ВАТ «Сумихімпром» від 31.03.1997 року № 106 та зареєстроване Сумським БТІ в реєстровій книзі № 456, але прізвище власника записано «Білан». Дане свідоцтво видано на підставі розпорядження управління комунального майна та приватизації від 25.04.2000 р. № 1339. В паспорті громадянина України № 002419455, довідці про реєстрацію місця проживання особи, ордері на житлове приміщення від 25.03.1986 р. № 137 прізвище позивача вказано «Бєлан».
Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документ, який дає право власності на житло, а саме: свідоцтво про право власності на житло від 04.04.1997 року, яке видано на підставі наказу ВАТ «Сумихімпром» від 31.03.1997 року № 106, належить ОСОБА_1, а також, що у вказаному правовстановлюючому документі допущено помилку в написанні прізвища заявника, яка не може бути усунута іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджає заявнику в реалізації його права на володіння та користування житлом.
При цьому, суд вважає, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу.
Керуючись ст..ст. 12, 13, 18, 81, 89, 263 - 265, 315 319 ЦПК України, п. п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,
Заяву ОСОБА_1 (с.Н.Сироватка, вул.. Садова, 36, Сумського району), заінтересована особа ОСОБА_2 ( м.Суми, пр..ОСОБА_3, 7 кв. 137) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.
Встановити факт належності правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло від 04.04.1997 року, виданого на підставі наказу ВАТ «Сумихімпром» від 31.03.1997 року № 106 та зареєстрованого Сумським БТІ в реєстровій книзі № 456 - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.В.Дашутін