Справа № 177/2314/18
Провадження № 2/177/316/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 квітня 2019 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кривому Розі матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку, в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, уточнивши який, просила суд визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 4,640 га, яка розташована на території Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер НОМЕР_2.

В обґрунтування позову вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько ОСОБА_2, якому за життя належала земельна ділянка площею 4,640 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, про що було видано рішення 13 сесії ХХІІІ скликання Новопільської сільської ради народних депутатів від 17.09.2000 року. Однак, у зв'язку з тривалим процесом виготовлення документації на спірну земельну ділянку, батько помер до моменту видачі державного акту на право власності на земельну ділянку.

У зв'язку з тим, що державний акт про право власності на землю видано на ім'я батька - ОСОБА_2, вже після його смерті, нотаріус Третьої криворізької державної нотаріальної контори прийняла постанову про відмову їй у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, на вище вказану земельну ділянку.

Тому позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с. 56).

Відповідач - Новопільська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи участь свого представника у розгляду справи на забезпечила, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника (а.с. 35). Відзиву не подано.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 (а.с. 7), у зв'язку з чим заведено спадкову справу 1967201 (а.с. 42-43).

ОСОБА_2 був батьком ОСОБА_1, дошлюбне прізвище якої «ОСОБА_1», що підтверджується копією її свідоцтва про народження та одруження, а також копією рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 17.04.2001 року, яким ОСОБА_2 визнаний батьком ОСОБА_1 (а.с. 4, 13-14, 15, 48).

Рішенням 13 сесії ХХІІІ скликання Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 211 від 17.09.2000, ухвалено виготовити державні акти на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок орних земель колективної власності колишнього КСП ім. К. Лібкнехта, громадянам згідно додатку, серед яких ОСОБА_2 (а.с. 8).

На підставі вказаного рішення, після виготовлення відповідної документації на земельну ділянку, 01.03.2001 видано державний акт про право приватної власності на землю НОМЕР_3, згідно якого ОСОБА_2 (пай № НОМЕР_4), передано у приватну власність земельну ділянку площею 4,640 га, розташовану на території Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.5).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 4,6400 га, зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с. 9-11). Вказаний кадастровий номер земельної ділянки вписано до державного акту на право приватної власності на землю, виданого на його ім'я (а.с. 5).

При зверненні ОСОБА_1 до Третьої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, у вигляді вказаної земельної ділянки, постановою нотаріуса від 08.08.2018 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що державний акт про право власності на землю видано на ім'я ОСОБА_2 вже після його смерті (а.с. 6).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, при цьому ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті батька та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, що підтверджується матеріалами спадкової справи після смерті ОСОБА_2 (а.с. 44-52 зворот). Матеріали спадкової справи не містять даних про інших спадкоємців.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності 01.01.2004, Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки ОСОБА_2 помер до набрання чинності ЦК України, спадкоємець ОСОБА_1 прияла спадщину після смерті батька та отримала свідоцтва про право на частину спадкового майна, суд приходить до висновку, що спірні правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР від 18.07.1963 року, зі змінами станом на дату смерті спадкодавця.

Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Зі змісту ст. 548 ЦК УРСР слідує, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Оскільки за життя ОСОБА_2 мав право на земельну ділянку площею 4,640 га, кадастровий номер НОМЕР_2, його право на земельної ділянку зареєстровано в державному земельному кадастрі, але правовстановлюючий документ на його ім'я виготовлено лише після його смерті, що перешкоджає позивачу реалізувати право на спадкування цієї земельної ділянки, досудовий порядок захисту порушеного права позивача вичерпано, тому суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити, визнавши за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2, загальною площею 4,6400 га, яка розташована на території Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 4-5, 13, 76, 258-265, 315-319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку, в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2, загальною площею 4,6400 га, яка розташована на території Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя С.А. Суботіна