Справа № 442/2252/17 Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків Л.І.
Провадження № 22-ц/811/2671/18 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства « Українська інноваційна компанія», третя особа приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Легеда Микола Миколайович, ОСОБА_4 про скасування свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, виданого 08 вересня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ПАТ «Український інноваційний банк», у якому просила скасувати свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, видане 08 вересня 2015 року власнику Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк».

У вересні 2018 року ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення позову, у якій просила накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1

Заяву мотивувала тим, що на даний час проводиться ліквідація відповідача шляхом продажу майна Банку, та відчуження всіх його активів і зобов»язань.

Під час судового розгляду відповідач або інші особи можуть відчужити спірне нерухоме майно, який на даний час фактично перебуває у власності відповідача, що в подальшому може затруднити виконання позитивного рішення у даній справі. Просить накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 жовтня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного Акціонерного Товариства «Українська інноваційна компанія», третя особа приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Легеда Микола Миколайович, ОСОБА_4 про скасування свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, виданого 08.09.2015 року - відмовлено.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те, що у зв'язку з тим, що під час судового розгляду як відповідач або інші особи можуть відчужити нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_1, який на даний час фактично перебуває у власності відповідача ПАТ «Українська інноваційна компанія», що в подальшому може затрудняти виконання позитивного рішення суду.

Вказує, що суд, розглянувши її заяву про забезпечення позову дійшов помилкового висновку, що невжиття заходів по забезпеченню позову у даній справі не може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду на ефективний захист. поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача, і що даний захід забезпечення не відповідає суті спору і не співвідносні з ним.

Просить ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 жовтня 2018 року скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, в березні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом до Публічного акціонерного товариства « Українська інноваційна компанія», третя особа приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Легеда М. М., ОСОБА_4 про скасування свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, виданого 08.09.2015 року.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заява ОСОБА_2 є недостатньо обґрунтованою та заходи забезпечення позову, які заявник просив застосувати не відповідають суті спору та не співвідносяться з ним.

З таким висновком суду колегія суддів не може погодитись виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Метою забезпечення позову є негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання шкоди позивачу.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК).

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій по вжиттю судом, на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених законом заходів, які гарантують в майбутньому реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника). Інститут забезпечення позову в цивільному процесі дозволяє гарантувати дійсне і ефективне виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.

Згідно із роз'ясненням, яке міститься в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою до застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Встановлено, що на даний час проводиться ліквідація відповідача, шляхом продажу майна банку ПАТ «Українська інноваційний банк», шляхом продажу майна банку ПАТ «УКРІНБАНК» та відчуження всіх або частини активів і зобов'язань.

За вказаних обставин, суддів вважає, що суд невжиття заходів щодо забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, відчуження під час судового розгляду нерухомого майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_1, який на даний час фактично перебуває у власності відповідача ПАТ « Українська інноваційна компанія»на користь третіх осіб, зумовить реальну загрозу невиконання чи значно утруднить виконання можливого рішення суду.

Колегія суддів враховує, що між сторонами дійсно виник спір, предметом якого є нерухомість і вжиття заходів до забезпечення позову є вмотивованим, співмірним із заявленими позивачем вимогами, та не порушує прав відповідача щодо володіння та користування спірним майном.

За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 жовтня 2018 року та задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст., 367, 368, п. ч. 1 ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 жовтня 2018 року- скасувати.

Заяву ОСОБА_2 - задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті та вступу рішення суду в законну силу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 16 квітня 2019 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.