Справа № 333/5240/15-ц
Провадження №2/333/909/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

судді Круглікової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1, 69118, м. Запоріжжя, вул. 40-річчя ПеремогиАДРЕСА_1

до відповідача: ОСОБА_2, 69104, АДРЕСА_2

про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

24.07.2015 року ОСОБА_1 звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.08.2015 року у цивільній справі №333/5240/15-ц позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позову до суду і до досягнення повноліття дитини.

Ухвалою суду від 22.01.2019 року заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.08.2015 року у цивільній справі №333/5240/15-ц скасовано, призначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

08.02.2019 року на адресу суду від ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідач у справі позовні вимоги ОСОБА_1 визнає частково, просить суд стягнути з нього на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн.

В підготовчому засіданні 12.04.2019 року позивачем ОСОБА_1 подано позовну заяву про стягнення аліментів (змінену), яку судом прийнято до розгляду.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала з ОСОБА_2 у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання сторони у справі мають неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. ОСОБА_2 самоусунувся від виховання дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в житті дитини, її вихованні та розвитку участі не приймає. З цих підстав, ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

29.03.2019 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на змінену позовну заяву, в якому відповідач просить суд стягнути з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини за період з 24.07.2015 року по 03.07.2018 року у розмірі 500 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період з 03.07.2018 року до повноліття дитини 1 000 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засідання позивач ОСОБА_1 позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково, просив суд стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі, зазначеному у відзиві на змінену позовну заяву від 29.03.2019 року.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сторони у справі є батьками малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 07.07.2011 року серії І-ЖС №176471, актовий запис № 636 (а.с. 4).

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В судовому засіданні встановлено, що малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40-річчя ПеремогиАДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З роз'яснень, викладених у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Встановлюючи розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову

Згідно з ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 року №1-рп/99 розяснено, що положення ч. 1 ст. 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. До події, факту застосовується той закон або інший нормативно правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності. Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - 24.07.2015 року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», у 2015 році прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, дітей віком від до 6 років з 1 січня 2015 року складає 1 032 гривень.

Частиною 2 ст. 182 СК України в редакції, яка діяла до 08.07.2017 року, визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

17.05.2017 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №2037-VIII, які набули законної вили 08.07.2017 року внесено зміни, зокрема в ч. 2 ст. 182 СК України.

Так, частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З цих підстав, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., щомісячно, за період з 24.07.2015 року по 07.07.2017 року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, дітей віком від 6 років до 18 років з 1 січня 2019 року складає 2 027 гривень.

За змістом ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів.

При визначені розміру аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, починаючи з 08.07.2017 року, судом враховано, що ОСОБА_2 є батьком ще однієї малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження від 06.11.2018 року серії І-ЖС №373280 (а.с. 78).

Крім того, 07.12.2018 року Орджонікідзевським районним судом Запорізької області у цивільній справі №335/13943/18 видано судовий наказ, яким задоволено заяву ОСОБА_6 про видачу судового наказу про стягнення з аліментів, стягнуто з ОСОБА_2 на користь заявника аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 79).

При цьому, з матеріалів справи слідує, що відповідач має нормальний стан здоров'я та є працездатною особою, доказів того, що його матеріальний стан не дозволяє виконати рішення суду, останнім надано не було.

Також, при визначенні розміру аліментів, суд виходить з того, що сторони в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання.

З огляду на викладене, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя, повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника та одержувача аліментів, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,у твердій грошовій сумі у розмірі 1 013,50 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 08.07.2017 року. У задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення аліментів судом відмовляється.

Відповіднодо п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 382,48 грн. покладається судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, 69104, АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, 69118, м. Запоріжжя, вул. 40-річчя ПеремогиАДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., щомісячно, за період з 24.07.2015 року по 07.07.2017 року, та 1 013,50 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 08.07.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, 69104, АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в розмірі 121 (сто двадцять одну) грн. 80 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному обов'язковому виконанню.

Повне рішення складено 23.04.2019 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова