Постанова

Іменем України

24 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 451/1515/16-ц

провадження № 61-33880св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - фермерське господарство «Бурки Віталія Володимировича»,

відповідачі: Сокальський районний суд Львівської області, держава Україна в особі Державної казначейської служби України,

представник позивача - Бурка ВалерійВолодимирович,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу фермерського господарство «Бурки Віталія Володимировича» на ухвалу Радехівського районного суду Львівської області від 23 січня 2017 року у складі судді Семенишин О. З. та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 21 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Шеремети Н. О., Ванівського О. М., Цяцяка Р. П.,

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року фермерське господарство «Бурки Віталія Володимировича» (далі - ФГ «Бурки Віталія Володимировича»; фермерське господарство) звернулося до суду з позовом до Сокальського районного суду Львівської області, держави Україна в особі Державної казначейської служби України (далі - ДКС України) про відшкодування моральної шкоди.

Позивач обґрунтовував вимоги тим, що ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 15 квітня 2016 року відмовлено у відкритті провадження у справі № 454/1102/16-ц за його позовом до прокуратури Львівської області та держави Україна в особі ДКС України про відшкодування моральної шкоди, яка ухвалою апеляційного суду Львівської області від 25 липня 2016 року була скасована.

Посилаючись на незаконність указаної ухвали Сокальського районного суду, фермерське господарство просило стягнути з ДКС України компенсацію моральної шкоди в розмірі 1 000 000 грн.

Короткий зміст ухвал судів попередніх інстанцій

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 23 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 21 серпня 2017 року, закрито провадження у справі за позовом ФГ «Бурки Віталія Володимировича» до Сокальського районного суду Львівської області про відшкодування моральної шкоди.

Суди зробили висновки про те, що оскарження процесуальних дій судді (суду), пов'язаних із розглядом справи, чинним законодавством не передбачено, тому даний позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Короткий зміст касаційної скарги

У вересні 2017 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ФГ «Бурки Віталія Володимировича», у якій його представник, посилаючись порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвали судів попередніх інстанцій про закриття провадження у справі за позовом ФГ «Бурки Віталія Володимировича» до Сокальського районного суду Львівської області про відшкодування моральної шкоди та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

Справу № 451/1515/16-ц передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 20 березня 2019 року справу призначено до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п'яти суддів.

Аргументи учасників справи

Заявник вважає безпідставним закриття провадження у справі в частині вимог до Сокальського районного суду Львівської області про відшкодування моральної шкоди.

Зазначає, що, постановивши оскаржені ухвали, суди порушили права фермерського господарства, передбачені статтями 8, 22, 40, 55, 56, 64, 124 Конституції України, статтями 108, 110, 206 ЦПК України та статтями 15, 16, 1176 ЦК України.

Крім того, закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції повинен був зазначити, до юрисдикції якого суду відноситься розгляд цієї справи.

Обставини справи

Суди встановили, що ФГ «Бурки Віталія Володимировича» звернулося до суду з позовом до прокуратури Львівської області, держави Україна в особі ДКС України про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 000 000 грн, завданої внаслідок незаконних дій посадових осіб прокуратури Львівської області при розгляді заяви про кримінальне правопорушення від 27 травня 2013 року вих. № 242 (справа № 454/1102/16-ц).

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 15 квітня 2016 року відмовлено у відкритті провадження у вищевказаній справі з огляду на те, що позов повинен розглядатися у порядку господарського судочинства.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 25 липня 2016 року ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 15 квітня 2016 року скасовано, справу передано до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Посилаючись на незаконність дій Сокальського районного суду Львівської області, яка була встановлена зазначеною ухвалою апеляційного суду, ФГ «Бурки Віталія Володимировича» подало до суду даний позов.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд дійшов висновку про залишення без задоволення касаційної скарги, оскільки оскаржені судові рішення ухвалені з додержанням норм процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норми права

Закриваючи провадження у справі, суди зробили висновки про те, що чинним законодавством України не передбачений розгляд у судовому порядку вимог (незалежно від їх викладення та змісту), предметом яких є оскарження процесуальних дій судді (суду), пов'язаних із розглядом справи (від стадії відкриття провадження у справі до розгляду по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядках і їх виконання).

Колегія суддів погоджується з висновками судів із таких підстав.

Згідно з частиною 11 статті 49 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції, чинній на момент пред'явлення позову) за шкоду, завдану судом, відповідає держава на підставах та в порядку, встановлених законом.

Аналіз вищевказаної норми свідчить про те, що на законодавчому рівні встановлено імунітет суду і він не може бути відповідачем у цивільній справі. Наявність імунітету, по своїй суті, є засобом, який гарантує належне функціонування системи правосуддя і дозволяє судам виконувати свою судову функцію спокійно та незалежно.

Європейський суд з прав людини зауважив, що питання імунітету суддів вже зустрічалося при розгляді однієї із справ, і в ній Суд дійшов висновку, що такий імунітет мав законну мету, оскільки був засобом забезпечення належного здійснення правосуддя. Суд також постановив, що, з огляду на обставини тієї справи, таке обмеження було пропорційним (PLAKHTEYEV AND PLAKHTEYEVA v. UKRAINE, № 20347/03, § 36, від 12 березня 2009 року).

Висновок про недопустимість суду бути відповідачем у цивільній справі дозволяє зробити і тлумачення статей 1174 і 1176 ЦК України. Відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю суду, покладається на державу, а не на суд.

Схожий висновок було зроблено і Верховним Судом України.

Зокрема, у постанові Верховного Суду України від 01 березня 2017 року у справі № 6-3139цс16 зазначено, що законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Належним відповідачем у спорах про відшкодування шкоди, заподіяної судом, може бути лише держава, а не суди (судді), які діють від імені держави та виконують покладені на них державою функції правосуддя.

При постановленні оскаржених ухвали, суди правильно застосували пункт 1 частини другої статті 122, пункт 1 частини першої статті 205 ЦПК України (у редакції, чинній на момент пред'явлення позову), і встановивши, що предметом позову є процесуальні дії судді, обґрунтовано закрили провадження у справі в частині позовних вимог ФГ «Бурки Віталія Володимировича» до Сокальського районного суду Львівської області.

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку про те, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу фермерського господарства «Бурки Віталія Володимировича» залишити без задоволення.

Ухвалу Радехівського районного суду Львівської області від 23 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 21 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:Н. О. Антоненко В. І. Журавель
В. М. Коротун В. І. Крат