РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Кремінна

Справа № 414/3448/18

Провадження № 2/414/124/2019

Кремінський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді: Ковальова В.М.

за участю секретаря: Пугачової К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кремінна цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі Банк) 21 грудня 2018 року звернулося до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 20 грудня 2007 року акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є Банк, та ОСОБА_1 уклали договір відновлюваної кредитної лінії №556/16-МБ21, на підставі якого остання отримала кредит у розмірі 300 000 грн. на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності та цільового характеру.

У звязку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобовязань, станом на 03 жовтня 2018 року загальна сума заборгованості становить 874 654 грн. 99 коп., яка складається з: 284 924грн. 23 коп. заборгованості за кредитом, 412 681 грн. 22 коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 128 063 грн. 26 коп. заборгованості за комісією, 20 682 грн. 30 коп. інфляційних витрат за кредитом та 28 303 грн. 98 коп. інфляційних витрат за відсотками. Тому просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості та сплачені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 13 119 грн. 82 коп.

Представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, в заяві на імя суду просить справу розглянути за його відсутністю, позовні вимоги підтримує (а.с. 54).

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнала, надала письмовий відзив, відповідно до якого позов не визнає. Кредитний договір було укладено, але гроші ОСОБА_1 не отримала і позивач допустимих доказів наявності кредитних правовідносин між сторонами не надав, докази надані в порушення вимог ст.95 ЦПК України, тому просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника відповідача, суд приходить до наступних висновків.

Згідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України.

Статтею 610 цього Кодексу визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 629 цього Кодексу договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно до ст. 12 цього Кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 2, 8 ст. 83 цього Кодексу позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, як їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами 1, 2, 4, 5 статті 95 цього Кодексу встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В обґрунтування позовних вимог Банк зазначає, що 20 грудня 2007 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є Банк, та ОСОБА_1 уклали договір відновлюваної кредитної лінії №556/16-МБ21, на підставі якого остання отримала кредит у розмірі 300 000 грн. на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності та цільового характеру. На підтвердження цього Банком до позову надані копія договору відновлюваної кредитної лінії № 556/16-МБ 21 від 20 грудня 2007 року (а.с. 5-10) копія додаткової угоди до нього від 01 липня 2008 року (а.с. 11), які в порушення вимог ч. 5 ст. 95 ЦПК України представником Банку не засвідченні підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Тому суд не може брати ці докази до уваги та вважає їх недопустимими.

Копії вищевказаних документів, надіслані Банком на адресу суду 02 квітня 2019 року разом із заявою про відкладення розгляду справи. Але суд не може приймає їх до уваги, оскільки позивач у позовній заяві не зазначає підстави, з наявності яких ці докази не могли бути ним подані разом з позовом або не можливість їх подання разом з ним з причин, що не залежали від Банку, та не просить приєднати їх до матеріалів справи.

Крім того, суд погоджується з твердженнями представника відповідача про відсутність у матеріалах справи доказів фактичного отримання відповідачем кредитних коштів від Банку.

Розрахунок заборгованості (а.с.12-14) зроблено всупереч вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і він не містить всіх необхідних обовязкових реквізитів для з'ясування правильності його нарахування.

Відповідно до цієї статті підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які повинні мати такі обовязкові реквізити: назву документа; дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Цей розрахунок зроблено виключено односторонньо, тому його не можна вважати допустимим доказом.

Інші надані до справи докази є похідними, тому надання їм оцінки суд вважає недоцільним при недоведеності самого факту отримання відповідачем грошей за укладеним сторонами кредитного договору.

Необхідно також зазначити, що відповідно до Розпоряджень Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та від 02 грудня 2015 р. № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України»м. Кремінна Луганської області визнано населеним пунктом, на території якого здійснювалася антитерористична операція.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», якою встановлено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Всупереч вищевказаним нормам закону Банком у розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідачу нарахована пеня за несвоєчасне повернення кредиту та не своєчасне повернення відсотків.

Крім того, Банком не надано суду доказів фактичного отримання відповідачем кредитної картки, строк дії, дані про її перевипуск, не вказано її номер.

З огляду на надані Банком докази можливо зробити висновок лише про укладання сторонами кредитного договору, але неможливо зробити висновок про існування між сторонами кредитних правовідносин, строк їх дії, наявність порушення з боку відповідача кредитних зобовязань та правильність нарахування сум заборгованості, тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77-81, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 526, 546, 575, 590, 1054 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (іден.код 00039019, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Ковпака, 29) до ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) про стягнення заборгованості за кредитним договорому розмірі 874 654 грн. 99 коп. відмовити у звязку з їх необґрунтованістю.

Повний текст рішення суду складений 09 квітня 2019 року.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень до ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Луганського апеляційного суду через Кремінський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.М. Ковальов