Дата документу 02.04.2019
Справа № 334/1938/18
Провадження № 2/334/602/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019року Ленінський райсуд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

при секретарі Сагайдак Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми безпідставно набутих грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми безпідставно набутого майна - грошових коштів в сумі 8000грн. В своєму позові зазначила, що 25 лютого 2017 року ОСОБА_2 приїхав до неї в м. Тернівка Дніпропетровської області із м. Запоріжжя, щоб домовитись відносно оформлення кадастрового номера на належну їй квартиру, яка розташована в місті Судак, Крим. ОСОБА_2 приїжджав з власної ініціативи. До цієї зустрічі з відповідачем вона не була знайома і ніколи його не бачила, але по рекомендації своєї двоюрідної сестри ОСОБА_3, яка знала матір відповідача ОСОБА_4 погодилась зустрітися з ОСОБА_2 та обговорити з ним це доручення. При зустрічі ОСОБА_2 повідомив, що процедура виготовлення кадастрового номера займе десь близько місяця та коштуватиме 8000 грн. Позивачка погодилась та передала відповідачу вказану суму грошей, ксерокопії правовстановлюючого документа на квартиру та ксерокопію свого паспорта, не завірені нотаріально, оскільки він не наполягав на їх завіренні. Відповідач написав розписку про отримання ним грошей у сумі 8000грн. на виготовлення кадастрового номера на згадану вище квартиру в м. Судак, Крим. Пройшов майже місяць і в телефонній розмові з ним позивачка дізналась, що він нічого не зробив, натомість він попросив нотаріально завірені ксерокопії переданих йому документів. 19 березня 2017 року позивачка особисто приїхала в м.Запоріжжя, передала ОСОБА_2 необхідні документи, однак вирішила поїхати з ним до Криму та особисто проконтролювати процес оформлення кадастрового номера. 20 березня 2017 року в м.Судак, позивачка особисто звернулась до реєстраційного органу з заявою про присвоєння кадастравого номера на належну їй квартиру, при цьому дізналась, що процедура безкоштовна і на її виконання необхідне особисте звернення власника нерухомого майна або ж його представника за нотаріально посвідченою довіреністю та з оригіналами документів на квартиру. В той же день позивачка зателефонувала ОСОБА_2О.(він знаходився в Ялті) з проханням повернути її гроші у сумі 8000 грн. оскільки вирішиласама займатися своїми справами. Відповідач відповів, що у нього на цей час немає грошей, але коли він повернеться в м.Запоріжжя, він поверне їй кошти. Однак, ні після повернення до м.Запоріжжя, ні пізніше, він не повернув позивачці гроші. 05 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача рекомендованим листом з проханням повернути гроші у сумі 8000грн., але через місяць лист повернувся без відповіді. 24 квітня 2017 року ОСОБА_1 подала заяву до Тернівського відділення Павлоградського відділу поліції Національної поліції у Дніпропетровській області щодо порушення кримінальної справи відносно відповідача, у звязку з чим було відкрито кримінальне провадження № 0000258, за ч. 1 ст.190 КК України, однак з травня 2017 року місце перебування та місце роботи відповідача органами поліції не встановлено.

Тому позивачка звернулась до суду з вимогою про повернення безпідставно сплачених коштів в сумі 8000 грн. а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі в сумі 704,80 грн. за цивільного позову та 352.40 грн. за заяву про забезпечення позову.

Позивачка ОСОБА_1 надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач та його представник, адвокат ОСОБА_5О.в судове засіданні 02.04.2019 не зявилися, причини неявки суду не повідомили. Однак в судових засіданнях проти позову заперечували у повному обсязі, надали письмовий відзив на позов, в якому зазначили,що позивачка звернулась до нього через його матір, ОСОБА_4, з приводу надання їй допомоги в оформленні кадастрового номера на її квартиру, яка знаходиться у АР Крим за адресою: АДРЕСА_1, і в якості винагороди та для поточних витрат повязаних з виконанням цього дорученнявідповідач отримав від позивачки 8 000 грн. Позивачка, через його матір звернулась до нього за допомогою, щоб оформите кадастровий номер на належну їй квартиру. Він погодився, адже багато років займався нерухомістю, мав своє Агентство нерухомості у Криму. Він повідомив позивачці, що готовий їй допомогти в цьому питанні за 8 000 грн. В цю суму були включені транспортні витрати за три поїзди з Тернівки до Судака і в зворотному напрямку та його винагорода.Позивачка погодилась і передала йому під розписку кошти та копії документів. Після першої поїздки відповідач дізнався, що потрібні оригінали документів на квартиру або нотаріально засвідчені копії та пояснив, що для того щоб подати документи необхідна нотаріальна довіреність або особиста присутність позивачки. Остання виявила бажаній подати документи особисто, тому у березні 2017 р. він відвіз її з Тернівки до Судака, де вона подала документи на виготовлення кадастрового номеру. Доказом того, що він виконав взяті на себе зобовязання є обставини зазначені у позові, в якому позивачка не заперечує того факту, що він займався вирішенням цього питання та відвозив її подавати документи, а також згідно виписки з Єдиного державного реєстру нерухомості про обєкт нерухомості, 25.10.2017 р. квартирі позивачки був привласнений кадастровий номер 90:23:010133. Таким чином, з його боку були виконані зобовязання зазначені у розписці від 26.02.2017 р., тому гроші від ОСОБА_1В ним були отримані правомірно, а її посилання на ст. 1212 ЦК України (набуття майна без достатньої правової підстави) є необґрунтованими, оскількисторони уклали правочин щодо виконання відповідачем доручення на оформлення кадастрового номеру на квартиру позивачки і відповідач виконав це доручення.

Позивачка не погодилась з обставинами, викладеними відповідачем у відзиві на її позов, та надала суду Відповідь на відзив, в якій зазначила, що згідно відзиву, відповідач позовні вимоги повністю не визнає та вважає, що ним виконані усі зобовязання зазначені у розписці від 26.02.2017 року. Однак, він намагається ввести суд в оману, що то була винагорода за виконання послуги з оформлення кадастрового номера на квартиру, проте у розписці чітко вказано, що гроші отримані: «...на оформлениекадастрового паспорта на квартиру...», тобто кінцевим результатом в наданні відповідачем послуг мало бути отримання ним на імя позивачки кадастрового номера, що в результаті він не виконав, тому що кадастровий номер ОСОБА_1 оформляла самостійно, а від його послуг відмовилась ще 20 березня 2017 року, коли відповідач по дорозі в Ялту привіз її до Судака, за що також отримав 500 грн. там їй стало відомо, що процедура оформлення є безкоштовною, а його поїздки до Криму повязані з його особистими справами відношення до оформлення кадастрового номеру не мали та результату не дали. Виписка з Єдиного державного реєстру нерухомості про обєкті нерухомості та присвоєння їй кадастрового номера 25 жовтня 2017 року не є доказом того, що відповідач виконав свої зобовязання, оскільки він не міг виконати процедуру присвоєння кадастрового номера без ї довіреності, чи особистої присутності. Тому вважає, що відповідач отримав 8000 грн. без достатньої правової підстави і тому повинен їх повернути.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та відповідача, оцінивши всі докази у сукупності, прийшов до наступних висновків.

Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судом встановлено, що 25 лютого 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійшли згоди відносно оформлення кадастрового номера на належну позивачці квартиру, яка розташована в місті Судак, Крим. При зустрічі ОСОБА_2 повідомив, що процедура виготовлення кадастрового номера триває приблизно місяць та коштуватиме 8000 грн. Позивачка погодилась та передала відповідачу вказану суму грошей, ксерокопії правовстановлюючого документа на квартиру та ксерокопію свого паспорта, а відповідач власноруч написав розписку про отримання ним грошей у сумі 8000 грн. на виготовлення кадастрового номера на квартиру: АДРЕСА_2. (а.с.6).

Через місяць, позивачка дізналась, що відповідачем не було оформлено документи на отримання кадастрового номеру на квартиру, оскільки для цього необхідна нотаріально посвідчена довіреність від власника житла або його особиста присутність разом з оригіналами правовстановлюючих документів. Тому позивачка вирішила особисто звернутись до реєстраційних органів в м. Судак, де їй стало відомо що вказана процедура є безкоштовною.Тобто,знаючи про це, відповідач цілеспрямовано увів її в оману та безпідставно отримав у неї грошові кошти в сумі 8000 гривень на оформлення кадастрового паспорту на квартиру.

На вимогу позивачки повернути їй вказані грошові кошти, відповідач пообіцяв це зробити при приїзді до м. Запоріжжя, однак свою обіцянку не виконав, тому 05.04.2017 року позивачка звернулась до відповідача ОСОБА_2 з письмовою Вимогою про повернення безпідставно отриманих грошових коштів в сумі 8000 грн. (а.с.8), яка до теперішнього часу не виконана.

На підтвердження своїх заперечень по суті позову, відповідач ОСОБА_2, пояснив що він дійсно отримав від позивачки ОСОБА_1 8000 грн. в якості оплати за його послуги в оформленні кадастрового номеру на квартиру в м. Судак, а також на витрати, повязані з цим оформленням, та на підтвердження своїх доводів надав суду витяг в Єдиного державного реєстру нерухомості про обєкт нерухомості про присвоєння 25.10.2017 року кадастрового номеру №90:23:010133 житловому приміщенню, квартирі за адресою : АДРЕСА_3 (а.с.30-31)

Однак, згідно наданої позивачкою копії її особистої Заяви від 20.03.2017 року, саме вона, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась до Державної бюджетної установи Республіки Крим «Багатофункціональний центр надання державних та муніципальних послуг» з даною заявою, з вимогою здійснити встановлення на державний кадастровий облік квартири за адресою : АДРЕСА_3, як правовласник даного житлового приміщення, яке підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 20.01.2014 року № 211781, нотаріус серія ВТР ОСОБА_6, 20.01.2014р., реєстровий №63. (а.с.45-46).

У звязку з чим, отримана відповідачем 25.02.2017 р. від позивачки грошова сума - 8000 грн., є безпідставно отриманою, яку відповідач повинен повернути.

Однак, відповідач не бажає в добровільному порядку повертати позивачці вказану суму коштів, уникає зустрічі з нею, приховує своє місце проживання та роботи, тому ОСОБА_1 була змушена звернутися з позовом до суду з вимогою про стягнення цих коштів з відповідача за рішенням суду.

Відповідно до вимогч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Загальна ж умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобовязальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобовязанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або взагалі була відсутня.

Окрім зазначеного, статтею першою Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначено: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.11 Цивільного Кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст.15 ЦК України, громадянин має право захищати свої інтереси, які не суперечать принципам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що відповідач отримав від позивачки грошові кошти на здійснення оформлення кадастрового паспорту на квартиру в м. Судак Республіки Крим, завідомо знаючи що ця процедура є безкоштовною, до того ж вказані зобовязання ним так і не були виконані, однакна теперішній часвін відмовляється повертати вказану суму безпідставно отриманих грошових коштів,тому, позивачка має право на отримання від відповідачасумибезпідставно набутих ним грошових коштів в сумі 8000 грн.,

Зясувавши обставини справи та надавши належну оцінку зібраним у справі доказам, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачкою позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки також підлягають стягненню судові витрати, у вигляді судового збору в сумі 704,80 грн. Не підлягає стягненню з відповідача судовий збір у сумі 352,40 грн. за забезпечення позову, оскільки судом було відмовлено ОСОБА_1 у забезпеченні позову.

Керуючись ст. ст.10, 12, 13, 18, 76, 81, 83, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_7 ОСОБА_8.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, (зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН, безпідставно набуте майно - грошові кошти у сумі 8000,00 грн. ( вісім тисяч гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, (зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН, судовий збір в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Баруліна Т. Є.