Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2019 Справа №607/5838/19

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Лобач І.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником квартири №39, що знаходиться за адресою: вул. Л. Українки, 8, м. Тернопіль. 25 травня 1987 року у квартирі позивача був зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2, який протягом останніх десяти років не проживає у цій кватирі, його речі та майно відсутні, оплату за комунальні та інші послуги він не проводить.

За вказаних обставин, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою №39, що знаходиться за адресою: вул. Л. Українки, 8, м. Тернопіль.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 березня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 Х Б. до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Поставлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справ повідомлявся завчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду показав, що він є сусідом позивача ОСОБА_1, оскільки мешкає за адресою: м. Тернопіль, вул. Лесі Українки, 8/63 з часу заселення будинку у 80-х роках. З відповідачем ОСОБА_2 свідок не знайомий, бачив його ще хлопцем. У квартирі позивача відповідач не проживає більше року, його особистих речей у квартирі немає. Жодних перешкод зі сторони позивача у проживанні у вказаній квартирі відповідачу не чиниться.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду показав, що він є сусідом позивача ОСОБА_1, оскільки мешкає за адресою: м. Тернопіль, вул. Лесі Українки, 8/65 з 1987 року. З відповідачем ОСОБА_2 свідок знайомий, бачив його ще школярем. У квартирі позивача відповідач не проживає більше десяти років, його особистих речей у квартирі немає. Жодних перешкод зі сторони позивача у проживанні у вказаній квартирі відповідачу не чиниться.

Суд, заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 є власником квартири № 39, розташованої в м. Тернополі по вул. Лесі Українки, 8, про що свідчать свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 22 грудня 2018 року державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, наданий 22 грудня 2018 року Першою тернопільською державною нотаріальною конторою, та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформований 22 грудня 2018 року Першою тернопільською державною нотаріальною конторою.

Як вбачається із записів у будинковій книзі для прописки громадян, що мешкають у квартирі № 39, розташованій в м. Тернополі по вул. Лесі Українки, 8, а також з довідки № 57 від 26 лютого 2019 року, виданій Дочірнім підприємством 2 ЖЕК13ЖБК, у даній квартирі 26 травня 1998 року зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З акту, складеного комісією в складі працівників ДП «2» ЖЕК 13 ЖБК від 26 лютого 2019 року, слідує, що ОСОБА_2 в квартирі № 39 по вул. Лесі України в м. Тернополі зареєстрований, але не проживає. Зі слів власниці квартири ОСОБА_1, її брат ОСОБА_2 не проживає за даною адресою більше десяти років.

Відтак в судовому засіданні були підтверджені доводи позивача про те, що відповідач ОСОБА_2 у квартирі №39, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Лесі Українки, 8,не проживає більше року, оплату комунальних послуг та інших обов'язкових платежів не проводить. Будь-яких перешкод, які б чинилися відповідачу у користуванні цим майном в судовому засіданні не встановлено.

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Статтею 41 Конституції України закріплено право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою №39, що знаходиться за адресою: вул. Л. Українки, 8, м. Тернопіль, оскільки останній не проживав у вказаній квартирі більше року.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 280-283, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такими, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 39, що знаходиться за адресою: вул. Л. Українки,8, м. Тернопіль.

Стягнути із ОСОБА_2 на користьОСОБА_1 768,40 грн. судового збору.

Відповідачу направити копію заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач: ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Повний текст рішення суду складено 19 квітня 2019 року.

Головуючий суддяОСОБА_6