ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/5950/18Головуючий у 1-й інстанції Черніцька І.М.
Провадження № 22-ц/817/438/19 Доповідач - Ткач З.Є.
Категорія - 351000000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Ткач З.Є.

суддів: Бершадська Г. В., Шевчук Г. М.,

за участю секретаря Романюк Х.Ю.

з участю представника Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Кузьомко Х.П., представника ТзОВ «Коменерго-Тернопіль 3» Снітинського Б.Є.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/5950/18 за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Коменерго- Тернопіль 3" на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 лютого 2019 року, постановлену суддею Черніцька І.М., повний текст ухвали складено 22 лютого 2019 року, у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Коменерго-Тернопіль 3" про відстрочку виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 червня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коменерго-Тернопіль 3» (далі - ТзОВ «Коменерго-Тернопіль 3») звернулось до суду із заявою про відстрочку виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 червня 2018 року, яким з нього на користь ОСОБА_4 стягнуто матеріальну шкоду в розмірі 44942 грн., моральну шкоду в розмірі 2000 грн. та 3345,76 грн. судових витрат.

В обґрунтування вимог заявник посилається на те, що кошти підприємства складаються лише із плати співвласників багатоквартирних будинків за наданні послуги і виконання судового рішення може спричинити колапс у системі житлово-комунальних послуг по управлінні та утриманні будинків та прибудинкових територій, які обслуговує підприємство, так як неможливо буде своєчасно здійснювати розрахунки із підрядниками за надані послуги і матеріали, за використану електроенергію, здійснювати виплату заробітної плати та платежів до бюджету, що спричинить фінансові санкції. Арешт коштів на всіх поточних рахунках ТзОВ «Коменерго-Тернопіль 3» повністю блокує можливість ТзОВ «Коменерго-Тернопіль 3» розраховуватись із найманими працівниками, контрагентами у договірних зобов'язаннях та здійснювати відрахування до державного і місцевих бюджетів. Виконання рішення суду зупинить господарську діяльність підприємства та створить соціальну напругу.

Посилаючись на наведене, заявник просив суд відстрочити сплату заборгованості на один рік до 29 жовтня 2019 року.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 лютого 2019 року постановлено:

"У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Коменерго-Тернопіль 3» про відстрочку виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коменерго-Тернопіль 3» про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити."

Не погодившись із ухвалою суду, ТзОВ «Коменерго-Тернопіль 3» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про відстрочку виконання рішення суду.

Вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, яка постановлена з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Процесуальним правом подачі відзиву на апеляційну скаргу, сторони у справі не скористалися.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник ТзОВ «Коменерго-Тернопіль 3» підтримав апеляційну скаргу, зіславшись на доводи викладені в ній.

ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У відповідності до вимог статей 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи заяви про відстрочку виконання рішення, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Судом першої інстанції установлено наступні обставини.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 червня 2018 року з ТзОВ «Коменерго-Тернопіль 3» в користь ОСОБА_4 стягнуто 44942 грн. матеріальної шкоди, 2000 грн. моральної шкоди та 3345 грн. судового збору.

30 серпня 2018 року постановою апеляційного суду Тернопільської області апеляційну скаргу ТзОВ «Коменерго-Тернопіль 3» залишено без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду від 11 червня 2018 року залишено без змін.

19 вересня 2018 року на підставі зазначеного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області видано виконавчий лист №607/5950/18.

23 жовтня 2018 року державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/5950/18.

23 жовтня 2018 року державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про арешт майна боржника.

09 листопада 2018 року державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про арешт коштів боржника.

Як вбачається з листа Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області за №55308 від 26 листопада 2018 року, 21 листопада 2018 року було надіслано виклик керівнику ТзОВ «Коменерго-Тернопіль 3» щодо сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату боргу.

Станом на 26 листопада 2018 року жодних пояснень та заяв про зупинення виконавчого провадження на адресу Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області не надходило, боржник не з'являвся.

По даний час рішення суду не виконане.

Відмовляючи у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано суду жодних доказів на підтвердження передбачених законом виняткових підстав для відстрочки виконання судового рішення та обставин, які унеможливлюють або ускладнюють його виконання.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції є обґрунтованим та в повній мірі відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства України, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Виконання рішення суду є завершальною стадією цивільного процесу і здійснюється у певній процесуальній формі.

За вимогами ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Отже, порядок виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов'язки суб'єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Тобто, при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов'язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення ЦПК України визнав обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 435).

Згідно ч. 4 зазначеної статті, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд, зокрема враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору, щодо фізичної особи - тяжке захворювання фізичної особи або членів її сім'ї, її матеріальний стан, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення суд повинен виходити із засад доцільності та необхідності захисту інтересів, насамперед, стягувача, права якого підтверджені судовим актом.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Отже, закон пов'язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об'єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

У відповідності до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази додаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Між тим, заявником не було надано у відповідності до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, доказів щодо виникнення виключних обставин в розумінні ст. 435 ЦПК України, а наведені ним підстави не можуть бути визнанні судом такими, що вказують на відстрочення виконання рішення суду.

Встановивши, що заявником не надано достатніх доказів, які б свідчили про наявність у нього обставин, що істотно ускладнюють чи роблять повністю неможливим виконання рішення суду, суд першої інстанції, на думку колегії суддів прийшов до вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення його заяви.

Доводи, які викладені в апеляційній скарзі представником ТзОВ «Коменерго-Тернопіль 3», є аналогічними його обґрунтуванню у заяві про відстрочення виконання судового рішення та отримали судом першої інстанції належну правову оцінку.

Інших доводів, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду щодо необґрунтованості та безпідставності поданої заяви, апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що ні в ході розгляду справи судом першої інстанції, ні в ході перегляду ухвали суду апеляційним судом заявником ТзОВ «Коменерго-Тернопіль 3» не підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами наявність обставин, які мають характер особливих або виняткових та які б давали підстави для відстрочки виконання рішення суду відповідно до ст.435 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Коменерго-Тернопіль 3" залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 16 квітня 2019 року.

Головуючий Ткач З.Є.

Судді: Бершадська Г.В.

Шевчук Г.М.