Справа № 2-1220/09
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

при секретарі - Ковальчук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід банк» на постанову державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Гресь Тетяни Олександрівни про повернення виконавчого документа стягувачу, заінтересована особа - ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Родовід банк» звернулось до Подільського районного суду м. Києва із скаргою, в якій просило визнати незаконними дії ДВ Солом'янського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Гресь Т.О. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.01.2017 року, а також просило суд скасувати цю постанову.

Скаргу обґрунтовано тим, що заявник звернувся до Солом'янського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві із заявою про прийняття на виконання виконавчого листа Подільського районного суду м. Києва щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором.

31.01.2017 року Солом'янським РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 52493155. Однак, 03.04.2017 року заявник отримав постанову ДВ Солом'янського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Гресь Т.О. про повернення виконавчого документа стягувачу. Підставою для повернення, як зазначено у відповідній постанові, стала відсутність у боржника майна та доходів, на які можливо звернути стягнення.

Із вищевказаною постановою державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу ПАТ «Родовід банк» не погоджується, просить суд визнати дії державного виконавця щодо її винесення незаконними та скасувати цю постанову.

У судове засідання представник заявника не з'явився, подав до суду заяву, в якій скаргу підтримав в повному обсязі та просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Державний виконавець свого права на участь у судовому засіданні не використав, про розгляд справи повідомлений належним чином.

ОСОБА_2 також свого права на участь у судовому засіданні не використав, про розгляд скарги був повідомлений належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника, стягувача та державного виконавця на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.06.2009 року Подільським районним судом м. Києва ухвалено рішення у справі № 2-1220/09, яким позов ВАТ «Родовід банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 12281,41 грн., витрат по оплаті інформаційного-технічного забезпечення у розмірі 30 грн. та судового збору у розмірі 122,81 грн. задоволено, та відповідно стягнуто загальну суму у розмірі 12434 грн. 22 коп. (а.с. 7)

На підставі вищевказаного рішення суду 03.08.2009 року було видано виконавчий лист. (а.с. 7-8)

Постановою від 04.10.2016 року ДВ Солом'янського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Гресь Т.О. відкрито виконавче провадження ВП № 52493155 на підставі виконавчого листа Подільського районного суду м. Києва № 2-122/09 від 08.08.2010 року.

03.01.2017 року ДВ Солом'янського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Гресь Т.О. винесено постанову про арешт майна боржника - ОСОБА_2

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, державним виконавцем було здійснено запити від 01.02.2017 року:

до ДФС України про джерела доходів боржників-фізичних осіб;

до ДФС України про номери рахунків, відкритих юридичним особами та/або фізичним особами-підприємцями;

до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсію;

до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, проте запитувана інформація щодо ОСОБА_2 відсутня.

Відповідно до Акта від 24.02.2017 року ДВ Солом'янського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Гресь Т.О. було здійснено вихід за адресою боржника - м Київ, АДРЕСА_1, проте за вказаною адресою ані боржника, ані майна, на яке може бути звернуто стягнення за виконавчим листом, не виявлено.

31.01.2017 року ДВ Солом'янського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Гресь Т.О. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, з підстав відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення за виконавчим листом.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Згідно ч. 2 вказаної норми приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім випадків, визначених цим Законом.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, вона винесена на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення оскаржуваної постанови), а саме: виконавчий документ повертається стягувачу, зокрема, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відтак, правовою підставою для повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення оскаржуваної постанови) була відсутність майна у боржника, на яке може бути звернено стягнення, а також здійснення державним виконавцем всіх можливих виконавчих дій щодо його розшуку, проте такі виявились безрезультатними.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, державний виконавець зазначає, зокрема, що ним було здійснено запити до МВС м. Києва щодо розшуку транспортних засобів у боржника. Проте, з наданої на запит суду копії матеріалів виконавчого провадженні ВП № 52493155 не вбачається, що державним виконавцем було здійснено виконавчі дії щодо розшуку транспортного засобу боржника. А також у них відсутні докази того, що відповідним органом МВС було надано відповідь щодо відсутності такого майна за ОСОБА_2

Частина 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення оскаржуваної постанови) передбачала перелік виконачих дій, які державний виконавець мав право здійснювати з метою належного виконання рішення суду.

Проте, з матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що державним виконавцем було повно використано процесуальні можливості з метою встановлення майна боржника, на яке може бути звернуте стягнення за виконавчим листом.

Відтак, за вказаних обставин, оскаржувану постанову суд вважає передчасною.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подана скарга є обґрунтованою та також, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 353, 447-453, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід банк» на постанову державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Гресь Тетяни Олександрівни про повернення виконавчого документа стягувачу, заінтересована особа - ОСОБА_2, - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Гресь Тетяни Олександрівни щодо винесення постанови про повернення виконавчого листа стягувачу від 31.01.2017 року.

Постанову державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Гресь Тетяни Олександрівни про повернення виконавчого листа стягувачу по виконавчому провадженню ВП № 52493155, скасувати.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. В. Васильченко