Справа № 2/1522/9658/11
Провадження № 4-с/522/187/19
У Х В А Л А

08 квітня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Науменко А.В.,

за участю секретаря Полегенького В.С.,

розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця Щербакова Юрія Сергійовича, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» -

ВСТАНОВИВ:

Приморським районним судом м. Одеси під головуванням судді Науменко А.В. слухається цивільна справа за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця Щербакова Юрія Сергійовича, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», в який скаржник просив зупинити стягнення за виконавчим листом від 12.04.2012 року виданим стягувану 07.03.2013 року по справі № 2/1522/9658/11, а також визнати недійсною та скасувати постанову приватного виконавця Щербакова Юрія Сергійовича від 21.12.2018 року про відкриття виконавчого провадження № 57961247 щодо примусового виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси у справі № 2/1522/9658/11.

В судове засідання представник заявника ОСОБА_2 з`явився, на задоволенні скарги наполягав.

Приватний виконавець Щербаков Ю.С. в судове засідання з`явився, просив суд відмовити у задоволені скарги ОСОБА_1 у повному обсязі.

Дослідивши скаргу ОСОБА_1 , відзив на скаргу приватного виконавця Щербакова Юрія Сергійовича суд відмовляє у її задоволенні з таких підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича перебуває виконавчий лист № 2/1522/9658/11 від 07.03.2013, що видав суддя Приморського районного суду м. Одеси, Бондар В. Я., про стягнення грошової суми у розмірі 1 136 523 грн. 82 коп. на користь ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» (ВП №57961247).

21.12.2018 року до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова О.С. разом із виконавчим документом надійшла заява стягувача про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2/1522/9658/11 від 07.03.2013 року.

21.12.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С., керуючись ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Того ж дня приватним виконавцем керуючись ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про арешт майна боржника.

Згідно п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 28 Закону «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану, повідомлення стягувану про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувану та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Як зазначено у постанові Великої палати Верховного суду від 26.06.2016 року по справі №727/1256/16-ц:

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону № 606-ХІУ виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

Згідно з вимогами статті 23 Закону № 606-ХІУ строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

З аналізу зазначених статей вбачається, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувану виконавчого документа на підставі заяви не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Таким чином, якби 05.10.2016 року не набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року в новій редакції (далі - Закон № 1404-УІІІ), вищевказаний виконавчий лист міг би бути пред`явлено стягувачем до примусового виконання на протязі року з дня його повернення.

Однак, згідно з пунктом 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404- УІІІ, виконавчі документи, видані до набрання чинності ним законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені ним Законом.

Відповідно до статті 12 Закону № 1404-УІІІ, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Такої ж думки (щодо трирічного строку пред`явлення виконавчих документів до виконання, які видані до набрання чинності Закону № 1404-VIII) дотримується і Верховний суд в своїх ухвалах від 30.07.2018 року по справі №464/175/17 та від 30.07.2018 року по справі №442/4840/14-ц.Зокрема, в останній ухвалі, суд зробив наступний висновок:

На час оскарженого відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем Щербаковим Ю.С. Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року втратив чинність у зв`язку з прийняттям Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року (далі - Закон), який набрав чинності 05 жовтня 2016року.

Відповідно до статті 11 Закону строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом. Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною другою статті 12 Закону передбачено, що строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно з пунктом 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону виконавчі документи, видані до набрання чинності цим законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Доводи скаржника про те, що стягувач пропустив річний строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, передбачений статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, є безпідставними, оскільки у цьому випадку застосуванню підлягають норми Закону від 02 червня 2016 року, яким передбачено трирічний строк пред 'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Згідно відмітки у виконавчому документі від 21.08.2017 року, виконавчий лист було повернуто стягувану. Тим самим законний строк пред`явлення виконавчого документу було поновлено і продовжено до 22.08.2020 року, що цілком відповідає закону.

Виходячи з того, що приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Ю.С. діяв у відповідності до чинного законодавства, у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця Щербакова Юрія Сергійовича, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», а саме про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.12.2018 року слід відмовити.

Керуючись ст.ст.4,12, 13,19, п.1, ч. 1, ст. 255, 258-261, 447,448ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця Щербакова Юрія Сергійовича, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», а саме про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.12.2018 року - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суду міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 15 квітня 2019 року.

Суддя Науменко А.В.

08.04.2019