РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу за позовом позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житло, поділ майна, визначення частки майна, належному спадкодавцю на праві спільної сумісної власності, визнання права власності на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

Позвач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши на обґрунтування своїх позвонихт вимог наступне.

26.11.1991 року він зареєстрував своє місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, мікрорайон ЮжнійАДРЕСА_1, де проживав однією сім'єю з цивільною дружиною ОСОБА_3 та їхньою донькою ОСОБА_2

12.03.2003 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_3, після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище Дидина.

16.08.2018 року ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на частку квартири за адресою: Донецька область, Волноваський район, смт Нотовтроїцьке, мікрорайон ЮжнійАДРЕСА_1, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданому 19 жовтня 1999 року Бюро приватизації державного житлового фонду с.Новотроїцького при Новотроїцькій селищній Раді народних депутатів та зареєстрованому в КП «Волноваське БТІ» 21.10.1999 року. Відповідно до цього свідоцтва, квартира належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у рівних долях, її загальна площа складає 34,20 кв.м. Позивач та відповідач є спадкоємцями першої черги, інших спадкоємців не має, заповіт відсутній. Відповідач не має бажання прийняти спадщину. Позивач прийняти спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину у встановленому законом порядку через нотаріуса не має можливості, з огляду на наступне.

Загальна площа квартири складає 61,20 кв.м. Під час приватизації спадкодавцем та відповідачем частки квартири у 1999 році, у свідоцтві про право власності на житло від 19 жовтня 1999 року помилково зазначено, що квартира належить спадкодавцю та відповідачу у рівних долях, тобто знаходиться у їх спільній сумісній власності, оскільки ними було приватизовано частку квартири загальною площею 34,2 кв.м., що складає 56/100 часток. Інша частка квартири у розмірі 44/100, що складає 27,00 кв.м., приватизована ним, позивачем, та належить йому на праві спільної часткової власності, відповідно до свідоцтва про право власності від 09 жовтня 2018 року, виданому органом приватизації житлового фонду Новотроїцької селищної ради Волноваського району Донецької області, зареєстрованому 19 листопада 2018 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Оскільки спадкодавець та відповідач мають право спільної сумісної власності в рівних долях на 34,20 кв.м. приватизованої квартири, що складає 56/100, відповідно кожен з них має право на 28/100 часток, що складає по 17,10 кв.м. З цієї причини позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав, з вимогою визнати свідоцтво про право власності на житло від 19 жовтня 1999 року частково недійсним, визначити частку спадкодавця Дидиної ( на той час ОСОБА_3) С.В. в праві власності на квартиру у розмірі 28/100 часток, визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після її смерті на цю частку, та визнати в порядку поділу майна за відповідачем право власності на 28/100 часток зазначеної квартири.

29.12.2018 року ухвалою Волновського районного суду Донецької області відкрито провадження у зазначеній справі.

У судове засідання позивач не зявився, надав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, на задоволенні позову наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.13).

Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, до суду не з'явилась, причину неявки суду не повідомила, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України здійснює заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, доходить висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про шлюб, 12 березня 2003 року виконавчий комітет Новотроїцької селищної ради Волноваськогоо району Донецької області зареєстрував шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, актовий запис № 8. Під час реєстрації шлюбу ОСОБА_3 змінила прізвище на Дидина (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_5 померла 16 серпня 2018 року (а.с.11).

Згідно до відомостей про реєстрацію місця проживання у паспорті, позивач та спадкодавець ОСОБА_5 були зареєстровані у квартирі 108, будинок 4, мікрорайон Южний, смт.Новотроїцьке, Волноваського району, Донецької області. Позивач зареєстрований за цією адресою з 26.11.1991 року (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 19 жовтня 1999 року, виданому Бюро приватизації державного житлового фонду с.Новотроїцького при Новотроїцькій селищній Раді народних депутатів, зареєстрованому в КП «Волноваське БТІ» 21.10.1999 року, квартира належить ОСОБА_3 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_4В.) та ОСОБА_2 у рівних долях. Загальна площа квартири складає 34,20 кв.м. Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 19 жовтня 1999 року № 10 (а.с.8).

Згідно до технічної характеристики від 02.08.2018 року та технічного паспорту, виданих КП «Волноваське БТІ», загальна площа квартири 108 за адресою будинок (корпус) 4, мікрорайон Південний (м-н Южний), смт.Новотроїцьке, Волноваський район, складає 61,2 кв.м. Квартира має три кімнати житловою площею 37,1 кв.м. У свідоцтві про право власності на житло від 19 жовтня 1999 року було враховано дві житлові кімнати загальною площею 34,2 кв.м. Інша частина квартири, яка складається із однієї житлової кімнати, загальною площею 27,0 кв.м., не приватизована (а.с.14).

З довідки КП «Волноваське БТІ» від 19.11.2018 року № 219 вбачається, що згідно даних архіву БТІ щодо реєстрації права власності на квартиру № 108 за адресою будинок (корпус) № 4, м-н «Южний», смт.Новотроїцьке, Волноваський район, Донецька область, право власності зареєстровано в БТІ 21.10.1999 року за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частках, на дві кімнати трьохкімнатної квартири без часток, як ціла квартира, площею 34,2 кв.м., на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданому 19.10.1999 року Бюро з приватизації державного житлового фонду при Новотроїцькій селищній раді, згідно розпорядження від 19.10.1999 року № 10. Технічний паспорт як цілої двокімнатної квартири для приватизації, виготовлений також органом з приватизації житла. На підставі вищевказаного свідоцтва про право власності на житло та технічного паспорту КП «Волноваське БТІ» провело державну реєстрацію прав власності, як на цілу двокімнатну квартиру. При проведенні технічної інвентаризації квартири у 2018 році було виявлено, що бюро з приватизації помилково провело приватизацію житла згідно до поділу рахунків на квартиру. Загальна площа квартири складає 61,2 кв.м., приватизовано дві кімнати площею 34,2 кв.м., або 56/100 часток квартири. Залишилась одна кімната з урахуванням площ кімнат сумісного використання площею 27,0 кв.м., або 44/100 частини квартири (а.с.16).

Згідно до свідоцтва про право власності від 09 жовтня 2018 року, виданому органом приватизації житлового фонду Новотроїцької селищної ради Волноваського району Донецької області, позивачу належить на праві приватної власності частина квартири № 108, загальною площею 27 кв.м., за адресою смт.Новотроїцьке, мікрорайон Южний, будинок № 4, на підставі рішення органу приватизації житлового фонду від 09 жовтня 2018 року № 13 (а.с.12).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.11.2018 року № 146349195, 19 листопада 2018 року під номером 29043183 зареєстровано право приватної власності позивача на 44/100 частки у спільній частковій власності на квартиру № 108 за адресою будинок № 4, «Южний» мікрорайон (Південний мікрорайон), смт.Новотроїцьке, Волноваський район, Донецька область. Квартира трьохкімнатна, загальна площа квартири складає 61,2 кв.м., житлова площа 37,1 кв.м. (а.с.7).

Таким чином, судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить 44/100 частини трьохкімнатної квартири № 108, загальною площею 61,2 кв.м., житловою площею 37,1 кв.м., за адресою будинок № 4, мікрорайон «Южний» (Південний мікрорайон), смт.Новотроїцьке, Волноваський район, Донецька область, а спадкодавцю та відповідачу 56/100 частини квартири у рівних долях, тобто по 28/100 частини кожному.

Право власності набуто ними на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

З листа приватного нотаріуса ОСОБА_6 вбачається, що за зверненням позивача з питання прийняття спадщини, нотаріусом спадкова справа не відкривалась, рекомендовано звернутися до суду з питання визнання свідоцтва про право власності спадкодавця на житло частково недійсним, визначення часток у праві власності, визнання прав власності на спадщину (а.с.13).

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За приписами статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Позивач та відповідач є спадкоємцями першої черги, відповідно до норми статті 1261 ЦК України.

Статтею 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві сумісної власності спадкується на загальних підставах. Субєкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Підставами встановлення правового режиму спільної сумісної власності можуть бути, серед інших, наступні юридичні факти: передача майна у спільну сумісну власність наймача та членів його сімї в процесі приватизації державного житлового фонду ( стаття 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Таким чином, частка померлого учасника спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах і може переходити як до спадкоємців за заповітом, так і до спадкоємців за законом.

За змістом частини 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

З нормою частини 2 та 3 статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачає, що частка учасника спільної сумісної власності визначається, серед інших, при відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою частки визначаються рівними.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

У пункті 3.4 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року зазначено, що відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у справі спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належному на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

На підставі вищезазначених норм чинного законодавства та встановлених у судовому засіданні обставин суд доходить висновку, що частки у нерухомому майні, які належали спадкодавцю та відповідачу на праві спільної сумісної власності, у свідоцтві про право власності на житло від 19 жовтня 1999 року, виданому Бюро приватизації державного житлового фонду с.Новотроїцького при Новотроїцькій селищній Раді народних депутатів, зареєстрованому в КП «Волноваське БТІ» 21.10.1999 року, визначені помилково, що не дає можливості позивачу реалізувати своє право на спадкування, відповідач не вчинив будь-яких дій щодо прийняття спадщини, відзив із запереченнями проти позову не подав, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 1216, 1217, 1226, ч. 1 ст. 368, ч.ч. 2 та 3 статті 372 ЦК України, п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», п. 3.4 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», ст.ст. 2, 5, 76-81, 89, 258-259, 263-265, 280-284, 354 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житло, поділ майна, визначення частки майна, належному спадкодавцю на праві спільної сумісної власності, визнання права власності на спадщину задовольнити.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на житло від 19 жовтня 1999 року, виданому Бюро приватизації державного житлового фонду с.Новотроїцького при Новотроїцькій селищній Раді народних депутатів, Волноваського району, Донецької області, на підставі розпорядження органу приватизації від 19.10.1999 року № 10, зареєстрованому в КП «Волноваське БТІ» 21.10.1999 року, про право власності ОСОБА_4 (на той час - ОСОБА_3) та ОСОБА_2 у рівних долях на квартиру 108, загальною площею 34,20 кв.м., за адресою будинок (корпус) 4, смт.Новотроїцьке, Волноваський район, Донецька область.

Визначити, що частка спадкодавця Дидин (на той час - ОСОБА_3) ОСОБА_7, яка померла 16.08.2018 року, в праві спільної сумісної власності на квартиру 108, загальною площею 61,2 кв.м., за адресою будинок (корпус) 4, мікрорайон Южний (Південний мікрорайон), смт.Новотроїцьке, Волноваський район, Донецька область, становить 28/100 часток.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_4, яка померла 16 серпня 2918 року, на 28/100 часток квартири 108, загальною площею 61,2 кв.м, що знаходиться за адресою будинок (корпус) 4, мікрорайон Южний (Південний мікрорайон), смт.Новотроїцьке, Волноваський район, Донецька область.

У порядку поділу майна визнати за ОСОБА_2 право власності на 28/100 часток квартири 108, загальною площею 61,2 кв.м., що знаходиться за адресою будинок (корпус) 4, мікрорайон Южний (Південний мікрорайон), смт.Новотроїцьке, Волноваський район, Донецька область.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя: Т.В. Безрук