Провадження № 2/641/888/2019 Справа № 641/371/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Чайка І.В.,

за участю секретаря Дрокіної С.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м.Харкова в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 641/371/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа : Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матірю.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 14.06.2008 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.07.2018 року. В період вказаного шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована та проживає разом з позивачем. Позивач вказує, що під час розірвання шлюбу суперечок щодо місця проживання доньки не виникало, однак на теперішній час є необхідність у вирішенні такого питання, з метою захисту прав та інтересів дитини.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.02.2019 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче засідання. Крім того, вказаною ухвалою до участі у справі в якості третьої особи залучено Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради.

Позивачем до суду подана заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити.

Відповідачем до суду подана заява про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що проти позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи в підготовче засідання не зявився, про місце, день та час проведення підготовчого засідання по справі повідомлявся у встановленому законом порядку про причини своєї неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст.77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено, що з 14.06.2008 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.07.2018 року ( а.с.10)

Під час вказаного шлюбу у сторін народилась донька - ОСОБА_3, що ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. ( а.с.8)

Відповідно до ч.2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за згодою батьків та самої дитини.

Згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно ч.2 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, який проживає окремо від дитини має право на спілкування з дитиною, а батько з яким проживає дитина не має право перешкоджати такому спілкуванню.

Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Враховуючи викладені вище обставини справи, а також приймаючи да уваги заяву відповідача про визнання позову, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1, оскільки це відповідає інтересам дитини.

Крім того, суд зауважує, що батько дитини, не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір'ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 768, 40грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4,5,13,76-83,141,265 ЦПК України суддя, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа : Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн.40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано- після закінчення апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи- в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони по справі :

Позивач - ОСОБА_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП в матеріалах справи відсутній .

Суддя: ОСОБА_4