Ухвала

04 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 644/6330/14-ц

провадження № 61-5995 ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду 19 березня 2019 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2017 рокуз пропуском двадцятиденного строку, установленого частиною першою статті 325 ЦПК України 2004 року.

У відкритті касаційного провадження на оскаржувані судові рішенняслід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 14 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 325 ЦПК України 2004 року касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Згідно з частиною другою статті 325 ЦПК України 2004 року у разі пропущення строку, встановленого частиною першою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини третьої статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки; пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2017 року оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 20 січня 2017 року, касаційну скаргу на судові рішення подано 19 березня 2019року, тобто після спливу більше одного року з дня складення повного тексту указаного судового рішення.

За таких обставин, у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 слід відмовити з підстав, передбачених частиною третьою статті 394 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин.

Доводів про наявність підстав, передбачених частиною третьою статті 394 ЦПК України, для перевірки поважності причин пропущення указаного процесуального строку, зокрема, неповідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи в суді апеляційної інстанції та виникнення обставин непереборної сили, касаційна скарга не містить.

За таких обставин, на момент подачі касаційної скарги у березні 2019 року відсутні винятки, передбачені частиною третьою статті 394 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Вказане узгоджується з висновками, викладеними у постанові Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

№ 61-37352 сво18 від 06 лютого 2019 року.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

У кожній конкретній справі суди мають грунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов'язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Керуючись частиною третьою статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2017 року.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь