провадження № 22-ц/824/5998/2019 суддя-доповідач у ІІ Інстанції - Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 травня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2, на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 11 лютого 2019 року про передачу за підсудністю справи за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни, треті особи: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», приватний нотаріус виконавчого округу міста Києва Телявський Анатолій Миколайович, про визначення виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив визнати таким, що не підлягає виконаннювиконавчий напис №5332 від 28 вересня 2018 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 11 лютого 2019 рокусправу за позовом ОСОБА_1 передано на розгляд до Дніпровського районного суду міста Києва.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу першої інстанції через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та направити справу на розгляд до Печерського районного суду міста Києва. В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що Дарницький районний суд міста Києва передав справу до Печерського районного суду міста Києва як таку, що належить до територіальної юрисдикції останнього за місцем реєстрації відповідача. Печерський районний суд міста Києва повинен був постановити ухвалу про прийняття справи до провадження та розглянути її по суті. Чинним Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено право направляти справу до суду територіально ближчого до місця проживання заявника з поміж судів, яким підсудна справа. Суд першої інстанції не вправі встановлювати особливі правила визначення підсудності. Передача справи на розгляд до Дніпровського районного суду міста Києва призведе до затягування строків вирішення спору, а, отже, і приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про передачу справи на розгляд іншого суду, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд до Дніпровського районного суду міста Києва, суд першої інстанції виходив з того, що позивач зареєстрований у Дарницькому районі міста Києва, а, отже, доцільним є направлення справи до суду територіально ближчого до місця проживання заявника з поміж судів, яким підсудна справа.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідачем у справі є приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., і місцем його перебування є АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Печерського району міста Києва.

Мотивуючи своє рішення та передаючи справу на розгляд до Дніпровського районного суду міста Києва, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що Цивільним процесуальним кодексом Українивизначено підсудність цивільних справ, яка не передбачає розгляд справ судом, який є територіально ближчим до місця проживання позивача.

В оскаржуваній ухвалі суд також зазначив про те, що місцем виконання оспорюваного виконавчого напису є Дніпровський район міста Києва, де здійснює свою професійну діяльність приватний виконавець Телявський А.М.

Відповідно до ч. 12 ст. 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Відповідачем у справі виступає приватний нотаріус, який вчинив виконавчий напис, а не стягувач.

Отже, підстав для застосування ч. 12 ст. 28 ЦПК України у суду не було. Крім того, навіть за умови пред`явлення позову до стягувача, суд першої інстанції не вправі перебирати на себе права позивача з обрання суду, до якого той має право подати позов.

За таких обставин, при постановленні оскаржуваної ухвали суд порушив норми процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвалита у відповідності до ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 379, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргуОСОБА_1 , подану представником Туголуковою Іриною Василівною, задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 11 лютого 2019 року скасувати та направити цивільну справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 10 травня 2019 року.

Судді : Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.