Справа № 478/1738/18
Провадження № 22-ц/812/777/19
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 травня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Кушнірової Т.Б,.

при секретарі судового засідання - Біляєвій В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу

представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 27 лютого 2019 року, постановлену у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Томашевським О.О., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Фермерського господарства «Крістєв» про стягнення орендної плати, пені, суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, -

В С Т А Н О В И В

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ФГ «Крістєв» про стягнення орендної плати, пені, суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Позовна заява мотивована тим, що постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 06 вересня 2018 року у цивільній справі № 478/1956/17 за його позовом до ФГ «Крістєв» достроково розірвано укладені між ним та ФГ «Крістєв» договори оренди земельних ділянок, з підстав не виплати орендної плати.

Посилаючись на те, що обставини, встановленні рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, просив про стягнення на його користь орендної плати за вищезазначеними договорами, пені, суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 23 жовтня 2018 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 27 лютого 2019 року за клопотанням представника відповідача провадження у справі зупинено до розгляду Верховним Судом цивільної справи № 478/1956/17 за позовом ОСОБА_2 до ФГ «Крістєв» про дострокове розірвання договорів оренди земельних ділянок.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав на неї апеляційну скаргу.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги вказував, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про необхідність зупинення провадження у даній цивільній справі, а тому просив про її скасування та направлення справи для продовження розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач посилається на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та просив залишити її без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу 5 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції послався на п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України та виходив з того, що ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 22 листопада 2018 року у провадженні № 61-45709ск18 касаційне провадження у справі № 478/1956/17 було відкрито. На теперішній час розгляд касаційної скарги не відбувся. Зупинення провадження у даній справі, на думку суду, до моменту вирішення іншої справи є доцільним, оскільки від остаточно встановлених обставин у справі, яка ще розглядається Верховним судом залежить можливість оцінити обставини (факти), які є предметом даного судового розгляду.

З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується, оскільки провадження у справі зупинено з порушенням норм процесуального права, про що обґрунтовано зазначає позивач в апеляційній скарзі.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

З матеріалів справи встановлено, що у справі № 478/1956/17 за позовом ОСОБА_2 до ФК «Крістєв» про розірвання договорів оренди землі, вже ухвалено судове рішення, яке набрало законної сили, а саме, за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 30 травня 2018 року Апеляційним судом Миколаївської області 06 вересня 2018 року винесена постанова, якою позов ОСОБА_2 задоволено та достроково розірвано договори оренди землі( а.с.17-19).

Відповідно до ст.384 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

У постанові Апеляційного суду Миколаївської області від 06 вересня 2018 року у справі №478/1956/17 також зазначено, що вона набирає законної сили з дня її прийняття, тобто 06 вересня 2018 року.

Оскільки у справі 478/1956/17 за позовом ОСОБА_2 до ФК «Крістєв» про розірвання договорів оренди до розгляду якої Верховним Судом, ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 27 лютого 2019 року зупинено провадження у справі 478/1738/18, вже ухвалено судове рішення, яке 06 вересня 2018 року набрало законної сили, то у суду були відсутні підстави для зупинення провадження у справі в силу п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, про що обґрунтовано зазначає позивач в апеляційній скарзі.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК (в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII, яка діє з 15.12.2017 року, це стаття 251 ЦПК) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Разом з тим підставою зупинення провадження у справі не може бути касаційне оскарження попередніх судових рішень у справі.

Отже, відкриття Верховним Судом ухвалою від 22 листопада 2018 року касаційного провадження у справі 478/1956/17 за позовом ОСОБА_2 до ФК «Крістєв» про розірвання договорів оренди за касаційною скаргою ФК «Крістєв» на постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 06 вересня 2018 року не є підставою для зупинення провадження у справі № 478/1738/18 за позовом ОСОБА_2 до ФГ «Крістєв» про стягнення орендної плати, пені, суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Крім того, межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

У проваджені суду дана справа перебуває більше чотирьох місяців, провадження відкрито 23 жовтня 2018 року ( а.с.21). Проте до розгляду справи по суті суд так і не перейшов. Строк проведення підготовчого засідання, визначений ч.2 ст.189 ЦПК України порушений і визначеному законом порядку не продовжений.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, на вищезазначене уваги не звернув, свою ухвалу щодо наявності встановлених процесуальним законом підстав для зупинення провадження у даній справі належним чином не мотивував, а лише констатував, що від остаточно встановлених обставин у справі, яка ще розглядається Верховним судом залежить можливість оцінити обставини (факти), які є предметом даного судового розгляду та дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі.

Колегія суддів вважає, що в оскаржуваній ухвалі, суд першої інстанції не навів аргументів на підтвердження того факту, що в межах розгляду цієї цивільної справи неможливо з'ясувати усі необхідні юридичні факти, які є підставами заявленого ОСОБА_2 позову.

За таких обставин, апеляційний суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження є помилковою, а зупинення провадження призводить до затягування розгляду справи.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведене, колегія суддів, дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню, а цивільна справа - направленню до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст.ст.367,368, 374, 379, 381,382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 27 лютого 2019 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Т.Б. Кушнірова

_________________________________________________________________

Текст постанови складено 07 травня 2019 року.