Справа № 462/2590/15-ц
У Х В А Л А

19 квітня 2019 року місто Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Боровков Д.О., розглянувши у поряду спрощеного позовного провадження заяву Державної адміністрації залізничного транспорту України про перехід до розгляду справи у порядку загального позовного провадження, клопотання про витребування доказів та зупинення розгляду справи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної адміністрації залізничного транспорту України (треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Кабінет Міністрів України, Міністерство інфраструктури України) про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати.

встановив:

Залізничним районним судом м. Львова у порядку спрощеного позовного провадження розглядається цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державної адміністрації залізничного транспорту України (треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Кабінет Міністрів України, Міністерство інфраструктури України) про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати.

07 грудня 2018 року у судовому засіданні представник відповідача подав заяву про відвід судді Боровкова Д.О. /Т-3 а.с.194-197/.

07 грудня 2018 року провадження у справі було зупинене до вирішення питання про відвід судді Боровкову Д.О.

11 грудня 2018 року ухвалою суду (головуючий суддя Палюх Н.М.) було відмовлено у задоволені заяви представника відповідача про відвід судді Боровкова Д.О. /Т-3 а.с.207/.

10 квітня 2019 року після повернення справи з Львівського апеляційного суду провадження у справі було відновлено, а судове засідання призначити на 10 год. 00 хв. 06 травня 2019 року.

Проте, ще 06 грудня 2018 року до суду надійшли наступні письмові заяви та клопотання від представника відповідача Державної адміністрації залізничного транспорту України адвоката ОСОБА_2:

заява про перехід до розгляду справи у порядку загального позовного провадження /Т-3 а.с.100,101/;

клопотання про витребування доказу, в якому представник відповідача просить витребувати з Державної фіскальної служби України інформацію стосовно ОСОБА_1, яка міститься в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків, про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з листопада 2014 року по грудень 2018 року /Т-3 а.с..150-153/;

клопотання про зупинення провадження у справі /Т-3 а.с.117-181/.

Вищезазначені заява та клопотання представника відповідача не були розглянуті 07 грудня 2018 року у судовому засіданні, оскільки представником відповідача був заявлений відвід головуючому-судді у справі ОСОБА_3, що унеможливило розгляд вказаних заяви та клопотань.

Вивчивши заяву та клопотання, оглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновків, що такі не підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 182 ЦПК України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Представник відповідача у заяві про перехід до розгляду справи у порядку загального позовного мотивує свою позицію тим, що дана справа має виключний інтерес, як для нього, так і для суспільного інтересу; ціна позову 8313048 грн.; складність справи.

Оцінивши наведені позивачем підстави для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, прихожу до наступного.

Частинами 2, 4 - 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи та справи, що виникають з трудових відносин.

Виходячи з положень частин 1-6 статті 277 ЦПК України, питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Якщо відповідач не подасть у встановлений судом строк такі заперечення, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин.

Якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Відповідно до положень частини 7 статті 277 ЦПК України, частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Беручи до уваги, що спір між сторонами виник з трудових відносин, а відтак швидке вирішення справи є пріоритетним у даному випадку, прихожу до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, з урахуванням вимог ст. ст. 274, 277 ЦПК України.

Щодо клопотання про витребування доказу, вважаю, що таке задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 84 ЦПК України к клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Клопотання про витребування доказу (інформації стосовно ОСОБА_1 про суми виплачених йому доходів та утриманих податків за період з листопада 2014 року по грудень 2018 року) не містить ніяких відомостей щодо обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати у даній справі, яка стосується спору, який виник у звязку із звільненням позивача з посади на підставі норм, закріплених у трудовому законодавстві.

Також, не підлягає до задоволення клопотання про зупинення провадження у даній цивільній справі до вирішення у Верховному Суді справи № 826/20585/14, оскільки 13 березня 2019 року постановою Верховного Суду у вказаній справі було постановлено провадження у справі закрити, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, тобто на час розгляду клопотання судове рішення касаційної інстанції набрало законної сили.

На підставі викладеного, керуючись статтям 74-77,84,251 ЦПК України, суддя

постановив:

У задоволені заяви Державної адміністрації залізничного транспорту України про перехід до розгляду справи у порядку загального позовного провадження та клопотань про витребування доказів та зупинення розгляду справи відмовити.

Ухвала в силу статті 353 ЦПК України оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя:

Оригінал ухвали.