Ухвала

10 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 552/2428/14-ц

провадження № 61-6524ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Кредитної спілки «Полтава і полтавці» на постанову Полтавського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року у справі за позовом Кредитної спілки «Полтава і полтавці» до ОСОБА_1, Управління Державної міграційної служби про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Полтава і полтавці» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року Кредитна спілка «Полтава і полтавці» (далі - КС «Полтава і полтавці») звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1, Управління Державної міграційної служби про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позов мотивований тим, що 04 квітня 2013 року між КС «Полтава і полтавці» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 22, відповідно до умов якого позивач надав ОСОБА_1 кредит у сумі 25 000,00 грн строком на 24 місяці із 04 квітня 2013 року по 04 квітня 2015 року, який останній зобов'язався повернути згідно з графіком погашення кредиту, який є невід'ємною частиною договору, із процентною ставкою за користування кредитом 0,16 відсотки щоденно на залишок основної суми кредиту. Із метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором КС «Полтава і полтавці» і ОСОБА_1 уклали договір іпотеки б/н, згідно з умовами якого останній надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Своїх зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку із чим станом на 17 квітня 2014 року у нього виникла заборгованість у розмірі 51 520,00 грн, тому позивач просив суд у рахунок погашення цієї заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки.

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до КС «Полтава та полтавці» про захист прав споживачів, у якому із урахуванням уточнених позовних вимог просив суд у задоволенні позову КС «Полтава і полтавці» про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити; визнати пункт 9.1 кредитного договору від 04 квітня 2013 року № 22 несправедливим та недійсним із моменту укладення договору; зобов'язати КС «Полтава і Полтавці» перерахувати, починаючи із моменту укладення кредитного договору, заборгованість за відсотками відповідно до процентної ставки, встановленої пунктом 1.1 договору (0,16 відсотків) та графіку розрахунків; зобов'язати КС «Полтава і Полтавці» скасувати суму відсотків за кредитним договором від 04 квітня 2013 року № 22, нараховану із 25 квітня 2013 року.

У квітня 2015 року КС «Полтава і полтавці» звернулася до суду із уточненнями до позовної заяви до ОСОБА_1, Управління Державної міграційної служби в Полтавській області про стягнення заборгованості за кредитним договором та просила суд стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором від 04 квітня 2013 року № 22 у сумі 84 240,00 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 17 червня 2015 року у задоволенні позову КС «Полтава і Полтавці» до ОСОБА_1, Управління Державної міграційної служби в Полтавській області про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено за безпідставністю. У задоволенні уточненого позову КС «Полтава і Полтавці» до ОСОБА_1, Управління Державної міграційної служби в Полтавській області про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено за безпідставністю. Зустрічний позов та уточнення і доповнення до зустрічного позову ОСОБА_1 до КС «Полтава і Полтавці» про захист прав споживачів задоволено. Визнано, що пункт 9.1 кредитного договору від 04 квітня 2013 року № 22 є несправедливим та недійсним з моменту укладення договору. Зобов'язано КС «Полтава і Полтавці» перерахувати, починаючи із моменту укладення кредитного договору, заборгованість за відсотками відповідно до процентної ставки, встановленої пунктом 1.1 договору (0,16 відсотки) та графіку розрахунків за договором від 04 квітня 2013 року № 22. Зобов'язано КС «Полтава і Полтавці» скасувати суму відсотків за кредитним договором від 04 квітня 2013 року № 22, нараховану ОСОБА_1, починаючи із 25 квітня 2013 року - дня перебування ОСОБА_1 на військовій службі.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 29 вересня 2016 року апеляційну скаргу КС «Полтава і полтавці» задоволено. Рішення Київського районноого суду м. Полтави від 17 червня 2015 рокускасовано та ухвалено нове рішення. Уточненіпозовні вимоги КС «Полтава і полтавці» задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь КС «Полтава і полтавці» заборгованість за кредитним договором від 04 квітня 2013 року № 22 у розмірі 84 240,00 грн. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до КС «Полтава і полтавці» про захист прав споживача відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року заяву ОСОБА_1 про поновлення строку подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду. Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Полтавської області від 29 вересня 2016 року змінено у частині стягнення із ОСОБА_1 на користь КС «Полтава і полтавці» заборгованості за кредитним договором від 04 квітня 2013 року, що утворилася станом на 08 квітня 2015 року, зменшивши її розмір із 84 240,00 грн до 36 800,00 грн.

26 березня 2019 року КС «Полтава і полтавці»подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Полтавського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом касаційного оскарження у цій справі є рішення суду апеляційної інстанції у частині стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 84 240,00 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму (192 100,00 грн) для працездатних осіб, а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює ціну позову у цій справі та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях ЦПК України, то вона поширюються й на касаційне провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Ураховуючи, що оскаржуване судове рішення прийняті у малозначній справі, а випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Кредитної спілки «Полтава і полтавці» на постанову Полтавського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року у справі за позовом Кредитної спілки «Полтава і полтавці» до ОСОБА_1, Управління Державної міграційної служби про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Полтава і полтавці» про захист прав споживачів відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак