Справа № 210/4064/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Ваврушак Н.М., за участі секретаря судового засідання Нестеренко В.В., представника позивача ОСОБА_1, представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», ОСОБА_6 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення управління фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди, внаслідок ушкодження здоровя, -

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_5 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», ОСОБА_6 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення управління фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про стягнення моральної шкоди завданої внаслідок нещасного випадку на виробництві під час виконання трудових обовязків у розмірі по 30 000,00 гривень з кожного з відповідачів.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебував у трудових відносинах з відповідачем ОСОБА_5 акціонерним товариством «Криворізький залізорудний комбінат» 16 квітня 1992 року на підприємстві відповідача із ним стався нещасний випадок внаслідок якого він отримав гостре отруєння вибуховими газами легкого ступеня на виробництві. 16.03.2005 року йому вперше встановлено 30% втрати професійної працездатності у звязку з наслідками гострого отруєння. В подальшому при переогляді 09.04.2014 року встановлено 30% втрати професійної працездатності, третю групу інвалідності безстроково. Внаслідок нещасного випадку йому завдано моральну шкоду, яка полягає фізичних стражданнях, зміні його особистого життя.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 липня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

17 серпня 2018 року представник відповідача ОСОБА_6 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення управління фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди з ОСОБА_6 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області відмовити. Зазначив, що позивачу первинно встановлено втрату професійної працездатності 16.03.2005 року, відшкодування ж Фондом соціального страхування від нещасних випадків моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від часу настання страхового випадку припинено з 01 січня 2008 року, а тому припинено обовязок Фонду відшкодовувати моральну шкоду потерпілим незалежно від дати настання страхового випадку. Зазначив, що Актом Н-1 винним у настанні нещасного випадку з позивачем визнано підприємство, а тому Фонд є неналежним відповідачем. Крім того зазначив, що позивачем не надано доказів заподіяння йому моральної шкоди на заявлену останнім суму.

23 серпня 2018 року представник відповідача ОСОБА_5 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» подав до суду відзив, в якому просив у задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» відмовити. Зазначив, що позивач ОСОБА_4 працював в Дочірньому підприємстві «Криворізький державний залізорудний комбінат» державної форми власності, вказав що Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» не є правонаступником підприємства на якому працював позивач та на якому з останнім стався нещасний випадок, а тому не повинно відповідати за шкоду завдану іншим підприємством. Також зазначив, що висновком МСЕК не встановлено факту завдання позивачу моральної шкоди, а тому за відсутністю такого факту моральна шкода не може бути стягнута з підприємства судом.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 серпня 2018 року за клопотанням ОСОБА_5 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 листопада 2018 року дану цивільну справу направлено до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 грудня 2018 року зазначену цивільну справу прийнято до розгляду та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

21 лютого 2019 року ухвалою суду призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_5 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила в позові відмовити, посилаючись на письмовий відзив, додатково пояснила, що вони не є належним відповідачем у справі.

Представник відповідача ОСОБА_6 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення управління фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила в позові відмовити, посилаючись на письмовий відзив, пояснила, що вони не є належним відповідачем у справі у звязку зі змінами в законодавстві.

Вислухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленим наступне.

Позивач ОСОБА_4 з 01.01.1988 до 16.06.1996 року, часу звільнення за переводом до «Пвінічний ГЗК», перебував у трудових відносинах з ОСОБА_5 акціонерним товариством «Криворізький залізорудний комбінат» та працював машиністом, гірничоробочим очисного забою, електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування шахти «Гвардійська» РУ ім. В.І.Леніна ВО «Кривбасруда», що підтверджується копією трудової книжки останнього. (а.с. 15-19)

Відповідно до акту про нещасний випадок на виробництві, на підприємстві ДП Криворізький державний залізорудний комбінат, форми Н-1 за №3-А, затвердженого 21 квітня 2000 року директором шахти «Гвардійська» вказано, що 16 квітня 1992 року о 18 годині 00 хвилин на підприємстві шахти «Гвардійська» ДП «Криворізький державний залізорудний комбінат» Державного акціонерного товариства «Укррудпром» , дільниця №12 орт-заїзд 224 осі гор.1032м, з гірничоробочим очисного забою ОСОБА_4 стався нещасний випадок. Вид події: дія шкідливих речовин. Внаслідок нещасного випадку ОСОБА_4 отримав гостре отруєння вибуховими газами легкого ступеню на виробництві. У звязку зі строком давності події, комісія, осіб відповідальних за нещасний випадок не встановила. (а.с. 9-11)

Згідно виписки з акту огляду МСЕК серії ДНА-02 №03528 від 16.03.2005 року, ОСОБА_4 при первинному огляді встановлено 30% втрати професійної працездатності, третя група інвалідності, у звязку трудовим каліцтвом, Акт №3-А від 21.04.2000, з 14.03.2005 року, з переоглядом 01.03.2006 року. Визначено потреби у додаткових видах допомоги: санатрон курортне лікування до 01.01.2006, медикаментозне лікування. (а.с.7)

Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії АБ № 0005387 від 09.04.2014 року ОСОБА_4 при повторному переогляді встановлено 30% втрати професійної працездатності, третя група інвалідності, у звязку трудовим каліцтвом, Акт №3-А від 21.04.2000, з 01.04.2014 року безстроково. Визначено потреби у медичній та соціальній допомозі: санаторно-курортне лікування, медикаментозне лікування, ВМП. (а.с.8)

Згідно ст.ст.15, 16 ЦК кожна особа має право на захист свого порушеного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду по захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Згідно з частиною першою статті 1168 Цивільного кодексу (далі ЦК) України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до підпункту «е» пункту 1 частини першої статті 21 Закону України « Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» (далі Закон № 1105-XIV) у редакції, чинній станом на час настання страхового випадку та встановлення позивачеві втрати професійної працездатності у звязку з трудовим каліцтвом і ІІІ групи інвалідності, у разі настання вказаного випадку Фонд зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні грошову суму за моральну шкоду за наявності факту заподіяння цієї шкоди потерпілому.

Страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у статті 14 цього Закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг (частина друга статті 13 Закону № 1105-XIV у вказаній редакції).

Нещасний випадок це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть (частина перша статті 14 Закону № 1105-XIV).

Судом встановлено, що нещасний випадок стався з позивачем 16 квітня 1992 року. Акт №3-А, форми Н-1 про нещасний випадок затверджений 21 квітня 2000 року.

Отже, право потерпілого на відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя, Закон № 1105-XIV повязував з настанням страхового випадку.

20 березня 2007 року набрав чинності Закон № 717-V, згідно з яким був виключений підпункт «е» пункту 1 частини першої статті 21 Закону № 1105-XIV, а також інші приписи, які кваліфікували відшкодування моральної шкоди як страхові виплати.

Конституційний Суд України в абзаці 9 пункту 5 мотивувальної частини рішення № 20-рп/2008 від 8 жовтня 2008 року звернув увагу на те, що положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі Закону № 717-V) скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте зазначив, що право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (частини друга та третя статті 5 ЦК України).

Тому, суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосовувати Закон № 1105-XIV у редакції, під час дії якої позивачеві була заподіяна моральна шкода у звязку з настанням страхового випадку та яка передбачала, що обовязок відшкодувати таку шкоду покладається на Фонд. А відтак необґрунтованими є твердження представника ОСОБА_6 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення управління фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про те, що Фонд не є належним відповідачем у справі.

Так досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що ушкодження здоровя, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обовязків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоровя, відчуття болю.

Зазначені обставини наступили у ОСОБА_4 у зв'язку із нещасним випадком на виробництві під час виконання ним трудових обовязків, яке призвело до встановлення стійкої втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідальність за моральну шкоду завдану позивачу під час виконання останнім трудових обовязків, внаслідок ушкодження здоровя повинно нести саме ОСОБА_6 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення управління фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує наявність у ОСОБА_4 30% втрати працездатності у звязку з трудовим каліцтвом, відсутність вини самого позивача у нещасному випадку повязаному з виробництвом, глибину фізичних та моральних страждань позивача, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_6 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення управління фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 30 000,00 гривень без утримання податку з доходів фізичних осіб.

При цьому, враховуючи вищевикладене, обовязок Фонду з відшкодування моральної шкоди завданої позивачу, позовні вимоги ОСОБА_4 в частині стягнення моральної шкоди з ОСОБА_5 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» задоволенню не підлягають.

Крім того, згідно ст.141 ЦПК України з ОСОБА_6 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення управління фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

На підставі ст. ст. 23 ЦК України, Законом України « Про загальнообовязкове державне соціальне страхування», Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» , керуючись ст. ст.ст. 4,12, 23, 76-83,141,258, 259,263,264,265, 268, 271,273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», ОСОБА_6 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення управління фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди, внаслідок ушкодження здоровя - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області (, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, пр. Миру, 30а), на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований та мешкає за адресою: 50000, АДРЕСА_1, моральну шкоду в розмірі 30 000,00 гривень (тридцять тисяч грн. 00 коп.) без урахування податку з доходів фізичних осіб.

В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області (, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, пр. Миру, 30а) на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Дніпровський апеляційний суд через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 05 квітня 2019 року.

Суддя: Н. М. Ваврушак