ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/2219/19 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори про право власності та інші речові права на чуже майно
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.,

суддів колегії: Кіся П.В., Хорошевського О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕПІТАЛ-ЕСТЕЙТ» на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2018 року, постановлену у складі судді Чередник В.Є., по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕПІТАЛ-ЕСТЕЙТ» про витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В :

До Київського районного суду м. Харкова 03.09.2018 надійшла позовна заява, в якій ОСОБА_3 просить витребувати з незаконного володіння ТОВ «КЕПІТАЛ-ЕСТЕЙТ» нежитлові приміщення цокольного поверху №1-12 в літ. «А-4», розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

Ухвалою суду від 19.09.2018 відкрито загальне позовне провадження та почато підготовче провадження по справі.

В підготовче судове засідання, призначене на 13.11.2018 сторони не з'явились, позивач подав заяву, в якій просив клопотання про зупинення провадження по справі, яке направлене до суду поштою розглянути за його відсутності, представник відповідача не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив.

В підготовче судове засідання, призначене на 06.12.2018 сторони не з'явились, представник відповідача повторно не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся.

Суд вважав, що відповідач був обізнаний про розгляд даної справи, враховуючи подання ним апеляційної скарги на ухвалу суду про забезпечення позову та відсутності заяв від нього про зміну свого місця знаходження, яка зазначалася ним у позові, та використовувалася під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду про забезпечення позову.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2018 року збуло упинено провадження у справі № 640/16009/18 за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕПІТАЛ-ЕСТЕЙТ» про витребування майна з чужого незаконного володіння до ухвалення судового рішення Східним апеляційним господарським судом по апеляційним скаргам ОСОБА_3 на постанову господарського суду Харківської області від 02.03.2016 року та ухвалу господарського суду Харківської області від 18.07.2016 року по справі № 922/101/16.

В апеляційній скарзі ТОВ «КЕПІТАЛ-ЕСТЕЙТ» просить зазначену ухвалу суду скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування скарги зазначено, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки вказаний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, так як у відношенні позивача було ініційовано справу про банкрутство. Послались на те, що підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2018 року, винесеній за наслідками розгляду справи № 372/3584/16-ц.

Відзиву на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, які передбачені у ч. 2 ст. 369 ЦПК України, з огляду на те, що у даному випадку оскаржується ухвала про зупинення провадження у справі, що передбачено п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, без повідомленням учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до вказаних норм ЦПК України, вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Наведеній нормі цивільного процесуального права оскаржена ухвала відповідає.

Задовольняючи заяву про зупинення провадження у справі, суд свої висновки мотивував тим, що позивачем доведено факт об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, яка розглядається в порядку господарського судочинства судом апеляційної інстанції, оскільки тільки при розгляді господарської справи можлива реалізація його права на спростування підробленої від його імені заяви про банкрутство шляхом проведення почеркознавчої експертизи.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Судом встановлено, що в цій справі ОСОБА_3 заявив позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕПІТАЛ-ЕСТЕЙТ» про витребування майна з чужого незаконного володіння. Свої вимоги позовні вимог ОСОБА_3 обґрунтував тим, що спірні приміщення вибули з його володіння поза його волею на підставі постанови господарського суду Харківської області від 02.03.2016 про визнання його банкрутом, яка була винесена господарським судом на підставі підробленої від його імені заяви, та ухвали того ж господарського суду від 18.07.2016 про звернення стягнення на вищезазначені приміщення, які були прийняті у справі № 922/101/16. Ці судові рішення додані позивачем до позовної заяви.

Позивач також вказав на те, що і постанова, і ухвала були оскаржені ним до Харківського апеляційного господарського суду. У своїх апеляційних скаргах ОСОБА_3 вказує на те, що його підпис на заяві про порушення справи про банкрутство і на усіх інших заявах, наявних у справі № 922/101/16, був підроблений невідомою особою. Сам ОСОБА_3 ніколи до господарського суду не звертався і питань щодо свого банкрута не порушував. Отже відносно позивача був вчинений злочин, наслідком якого стало позбавлення позивача належного йому майна.

До суду 14.11.2018 надійшло клопотання позивача про зупинення провадження по справі, в позивач якому посилається на те, що обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог мають бути встановлені під час розгляду справи господарським судом другої інстанції.

Таким чином, від того, яким чином буде вирішено справу № 922/101/16 залежить те, чи будуть встановлені обставини, на яких ґрунтуються заявлені у Київському районному суді м. Харкова вимоги позивача, зокрема факт незаконного вибуття спірного майна з володіння ОСОБА_3

Зазначив, що апеляційні скарги були подані ним ще на початку вересня 2018 року, проте через ліквідацію Харківського апеляційного господарського суду та створення Східного апеляційного господарського суду розгляд цих справ значною мірою затягнувся.

На даний час визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду, які розглядатимуть апеляційні вимоги ОСОБА_3

Оскільки розгляд апеляційних скарг може бути тривалим (так, у справі може бути призначено почеркознавчу експертизу), на думку позивача доцільним буде зупинення розгляду даної справи до вирішення Східним апеляційним господарським судом апеляційний скарг на постанову господарського суду Харківської області від 02.03.2016 та на ухвалу від 18.07.2016 по справі № 922/101/16.

Позивач послався на те, що у даному випадку існує саме об'єктивна неможливість розгляду даної справи Київським районним судом м. Харкова, оскільки встановити факт підроблення підпису ОСОБА_3 на заяві, на підставі якої було порушено провадження у справі про банкрутство, можливо лише за допомогою експерта-почеркознавця. В той же час проведення такої експертизи можливе тільки за наявності оригіналу вказаної заяви, яка знаходиться у справі № 922/101/16. Жодної можливості вилучити її з матеріалів справи до закінчення провадження немає. Саме так зазначено у п. 2.5.12 Інструкції з діловодства у господарських судах України, затвердженої наказом ДСА від 20.02.2013 року № 28. Відтак встановити факт підроблення підпису можна тільки в рамках розгляду справи № 922/101/16.

Постановою господарського суду Харківської області від 02.03.2016 визнано ОСОБА_3 банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Визначено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання фізичної особи банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури:

- строки виконання зобов'язань банкрута вважаються такими, що настали;

- у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури;

- припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), відсотків та інших фінансових (економічних) санкцій за всіма зобов'язаннями банкрута, крім зобов'язань, не пов'язаних із здійсненням такою особою підприємницької діяльності;

- припиняється стягнення з фізичної особи за всіма виконавчими документами, за винятком виконавчих документів за вимогами про стягнення аліментів, а також за вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, та за вимогами, не пов'язаними із здійсненням такою особою підприємницької діяльності,

- скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається;

- продажу підлягає все майно фізичної особи, за винятком майна, що не включається до складу ліквідаційної маси, якщо інше не передбачено цим Законом. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення здійснюється в порядку передбаченому Законом "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Встановлено строк для пред'явлення кредиторами вимог до банкрута місячний строк з дня оприлюднення на офіційному веб - сайті Вищого господарського суду України повідомлення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_5 (свідоцтво № 466 від 15.03.2013 року, адреса : АДРЕСА_1).

Визначено здійснити офіційне оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про визнання фізичної особи ОСОБА_3 банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Зобов'язано ліквідатора закрити всі рахунки банкрута в установах банку і відкрити спеціальний банківський рахунок, на який зараховуються кошти, отримані від продажу майна банкрута, та здійснюються розрахунки з кредиторами банкрута.

Зобов'язано ліквідатора в строк до 02.03.2017 виконати ліквідаційну процедуру, надати суду обґрунтований звіт про виконану роботу, всі докази, що свідчать про виконання ліквідаційної процедури, у тому числі, відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси, акти оцінки майна, відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; звіт про виплачені кредиторам кошти; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів; докази, що свідчать про стягнення дебіторської заборгованості або докази, що свідчать про неможливість стягнення дебіторської заборгованості, довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню; копії повідомлень органу державної податкової служби, пенсійного фонду, центру зайнятості про закінчення ліквідаційної процедури.

Зобов'язано арбітражного керуючого ОСОБА_5 надати до господарського суду за п'ять днів до закінчення процедури ліквідації звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого за підсумком процедури ліквідації.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.07.2016 по наведеній господарській справі № 922/101/16 задоволено у повному обсязі заяву фізичної особи ОСОБА_6 та звернено стягнення на майно боржника шляхом набуття ОСОБА_6 права власності на нежитлові приміщення цокольного поверху: №1-12 в літ. «А-4», загальною площею 159,9 кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

Частини 1 та 2 статті 377 ЦПК України передбачають, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів зазначає, що у даному випадку вказані норми не підлягають застосуванню, оскільки оскаржуваною ухвало про зупинення провадження, яка є предметом апеляційного розгляду справи, не закінчено розгляд справи по суті.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального, чи судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

У частинах 1, 2 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно із ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: верховенство права; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

У п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» була сформульована правова позиція щодо необхідності зупинення провадження у справі в таких випадках. Так, Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов'язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У частині 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, відповідно до вказаної норми ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені під час розгляду Східним апеляційним господарським судом апеляційних скарг на постанову господарського суду Харківської області від 02.03.2016 та на ухвалу від 18.07.2016 по справі № 922/101/16, матимуть преюдиціальне значення для справи, що наразі розглядається в порядку цивільного судочинства, оскільки процесуальні рішення у справі № 922/101/16 були підставою для набуття права власності ТОВ «КЕПІТАЛ-ЕСТЕЙТ» на нежитлові приміщення цокольного поверху №1-12 в літ. «А-4», розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

З огляду на те, що при ухваленні рішення районним судом було додержано норм матеріального і процесуального права, доводи скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів на підставі ст. 375 ЦПК України залишає скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що постановою Східного апеляційного господарського суду від 09 квітня 2019 року по справі № 922/101/16 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (вх. № 804) на постанову господарського суду Харківської області від 02.03.2016 у справі 922/101/16 задоволено частково. Постанову господарського суду Харківської області від 02.03.2016 у справі №922/101/16 скасовано. Заяву про порушення справи про банкрутство ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-392 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕПІТАЛ-ЕСТЕЙТ» - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 16 квітня 2019 року.

Головуючий суддя В.Б. Яцина.

Судді колегії П.В. Кісь.

О.М. Хорошевський.