Справа № 196/1838/18
№ провадження 2/196/133/2019
04 квітня 2019 року смт. Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючої судді Зубій А.В.
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Китайгородської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області про визнання права власності,-
Позивач ОСОБА_2 звернулася в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовом до Китайгородської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, в якому просить визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом після померлого 21.03.2004 року ОСОБА_3, право на право на земельну частку (пай) розміром 3,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель колишнього КСП ім. Шевченка Царичанського району Дніпропетровської області, яке належало померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №007997, виданого головою Царичанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області 11.02.1997 року із змінами, внесеними до сертифікату у зв'язку з передачею права на земельну частку (пай) 25.07.2002 року та свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВАА №077155 від 17.07.2002 року, виданого державним нотаріусом Царичанської державної нотаріальної контори ОСОБА_4
На обґрунтування своїх вимог у позовній заяві ОСОБА_2 вказала, що 21.03.2004 року помер ОСОБА_3, який проживав сам в будинку по вул. Шевченка, 33 в селі Щербинівка Царичанського району Дніпропетровської області, після смерті якого відкрилась спадщина на вищевказане майно.
Посилається на те, що вона проживала з ОСОБА_3 по сусідству, допомагала йому по господарству, готувала їжу і взагалі надавала йому всіляку допомогу в усьому. В свою чергу ще за життя ОСОБА_3 в знак вдячності за допомогу 28.10.2003 року склав у Рудківській сільській раді на її ім'я заповіт на все належне йому майно, в тому числі і на вищевказане право на земельну частку (пай).
У встановлений 6-ти місячний строк вона подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини.
В червні 2016 року вона звернулась до державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай). Проте постановою нотаріуса від 12 липня 2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено з причин наявності у померлого ОСОБА_3 спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині.
У зв'язку з відмовою нотаріуса в оформленні їй права на спадщину вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.
У підготовче засідання позивач ОСОБА_2 не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі.
Представник відповідача у підготовче засідання не з'явився. Від сільського голови Китайгородської сільської ради ОСОБА_6 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника сільської ради, позов визнають у повному обсязі.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).
Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України).
У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 206 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ст. 206 ч.4 ЦПК України).
Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно приписів ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Суд, перевіривши справу, з`ясувавши правові позиції сторін, перевіривши відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, вважає можливим та необхідним прийняти визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, так як позивач ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем за заповітом після померлого 21 березня 2004 року ОСОБА_3; інший спадкоємець за законом, який мав право на обов'язкову частку в спадковому майні, - ОСОБА_7 помер 03.11.2014 року і після його смерті спадщину ніхто не прийняв; інші особи на це майно з дня смерті спадкодавця своїх претензій не заявляли.
Обставини, викладені в позовній заяві, визнані відповідачем та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.
Із встановлених обставин випливає, що між сторонами існують правові відносини щодо набуття права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, до яких повинні бути застосовані ст. ст. 328, 1216, 1218, 1233 Цивільного кодексу України.
За викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що маються законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 206, 259,263-265,268,272,273,354 ЦПК, суд -
Прийняти визнання відповідачем позову.
Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 30-ти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.
Суддя А.В. ЗУБІЙ