Справа № 562/257/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2019 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.

при секретарі Солдатовій О.Д.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у приміщенні Здолбунівського районного суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту, -

встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом в якому просить суд визнати за нею право власності на автомобіль марки «Renault Trafic», білого кольору, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, номер шасі VF1FLACA65Y070034 та зняти з нього арешт, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.04.2018 року (ВП № 54868120), винесеної заступником начальника відділу Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області ОСОБА_2

Позовна заява ОСОБА_3 мотивована тим, що ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 31 липня 2013 року було затверджено мирову угоду про поділ майна, що знаходиться у спільній сумісній власності та виділено їй у власність автомобіль марки «Renault Trafic», білого кольору, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

24 травня 2018 року на її адресу надійшов лист за підписом начальника Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Рівненській області в якому було зазначено, що 02 квітня 2018 року державним виконавцем Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби було накладено арешт на належний їй автомобіль та оголошено його в розшук. Підставою для накладення арешту на автомобіль було те, що відносно її чоловіка ОСОБА_4 було відкрито виконавче провадження про стягнення з нього коштів на користь ПАТ «Креді ОСОБА_5». Проте, вона особисто не є стороною виконавчого провадження.

Посилаючись на викладені обставини позивач вважає, що її право власності на спірний автомобіль порушено, а тому є всі підстави для задоволення позову.

01 березня 2019 року відповідачем було подано до суду відзив на позовну заяву, у якому він зазначив, що на виконанні у Здолбунівському районному відділ ДВС перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Креді ОСОБА_5» заборгованості. 28 грудня 2017 року державним виконавцем було направлено запит до Територіального сервісного центру МВС України № 5641. Згідно відповіді від 02 березня 2018 року за боржником ОСОБА_4 було зареєстровано автомобіль марки «Renault Trafic», білого кольору, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1. Керуючись ч.1,2 ст. 56 , ч.2 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 02 квітня 2018 року було винесено постанову про накладення арешту на майно боржника та винесено відповідний запис до Реєстру речових прав на нерухоме майно. Транспортний засіб на момент накладення арешту перебував у власності ОСОБА_4 Позивачем доказів перереєстрації транспортного засобу не було надано. Просить відмовити у задоволенні позову про зняття арешту з майна.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнав з підстав наведених у відзиві на позов, просить суд відмовити в їх задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 31 липня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна, що знаходиться в спільній сумісній власності подружжя, у власність ОСОБА_3 було виділено автомобіль марки «Renault Trafic», білого кольору, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

В подальшому, як випливає з пояснень представника позивача, при вирішенні питання перереєстрації автомобіля стало відомо, що він оголошений в розшук та на нього накладено арешт.

15 травня 2018 року позивач звернулася з письмовою заявою до Здолбунівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області з проханням скасувати накладений арешт.

З дослідженого в судовому засіданні листі № 10075 від 18.05.2018 начальника Здолбунівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області вказується на те, що згідно відповіді ТСЦ МВС України у Рівненській області від 02.03.2018р. у власності ОСОБА_4 перебуває транспортний засіб «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1. З метою примусового виконання виконавчого документу державним виконавцем 02.04.2018 року на підставі ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» накладено арешт на даний транспортний засіб, а також 02.04.2018 р. на підставі ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», зазначений транспортний засіб оголошено в розшук. Підстави для зняття арешту з майна боржника власне виконавцем визначені ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» (п.п. 1-8). В інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. На даний час підстав для зняття арешту з спірного автомобіля державним виконавцем не має. Крім того, позивачем всупереч вимог ст.34 Закону України "Про дорожній рух" та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів не було проведено відповідної реєстрації транспортного засобу.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна (стаття 56 Закону України "Про виконавче провадження").

Отже, зі змісту вказаних норм права вбачається, що накладати арешт на майно в процедурі виконавчого провадження надається право лише у випадку, коли таке майно належить на праві власності саме боржнику.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно частини 2 статті 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Як зазначено вище, ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 31 липня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна, що знаходиться в спільній сумісній власності подружжя, у власність ОСОБА_3 було виділено автомобіль марки «Renault Trafic», білого кольору, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

За таких обставин суд вважає, що в даному випадку приписи статті 34 Закону України "Про дорожній рух" та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів не пов'язують момент реєстрації транспортного засобу у відповідних реєстраційних органах із набуттям позивачем права власності на спірний автомобіль.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення.

Керуючись ст.ст.12, 81, 82, 258, 263, 265, 268 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 задовільнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на автомобіль марки «Renault Trafic», білого кольору, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, номер шасі VF1FLACA65Y070034.

Зняти арешт з належного ОСОБА_3 автомобіля марки «Renault Trafic», білого кольору, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, номер шасі VF1FLACA65Y070034, що накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.04.2018 року (ВП № 54868120), винесеної заступником начальника відділу Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області ОСОБА_2

Рішення може бути оскарженим в Рівненський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається в Рівненський апеляційний суд через Здолбунівський районний суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 19 квітня 2019 року.

Суддя