ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/1541/18
Провадження № 22-ц/4820/332/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С.,Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Дубова М.В.

з участю позивача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 676/1541/18 за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 листопада 2018 року у складі судді Бондаря О.О. по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» Смолія Богдана Володимировича, Фонду гарантуваннявкладівфізичнихосіб про захист прав споживача фінансових послуг, визнання права на отримання відшкодування, зобов'язання вчинити дії,

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом в якому просив, зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк МИХАЙЛІВСЬКИЙ» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду за рахунком № НОМЕР_1 на суму 73 000 грн., визнати його право на отримання даних грошових коштів, крім того зобов'язати відповідачів вчинити усі необхідні дії в межах гарантованої суми йому як вкладнику - неплатоспроможного банку ПАТ «Банк Михайлівський».

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що 7 жовтня 2015 року уклав з ПАТ «Банк Михайлівський» договір № 980-071-000000033» банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)».

15 березня 2016 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Кредитно-Інвестиційний Центр» через повіреного ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено договір позики № 980-071-000204198, за умовами якого ОСОБА_4 передав у користування ТОВ «Кредитно-Інвестиційний Центр» грошові кошти у сумі 80 000 грн. строком з 15 березня 2016 року по 14 липня 2016 року зі сплатою 34,16 % річних, що складає 27,5% річних після утримання податку з таких процентів. Повернення отриманих коштів з нарахованими процентами ТОВ «Кредитно-Інвестиційний Центр» зобов'язалося здійснити шляхом перерахування коштів на поточний рахунок ОСОБА_4 у ПАТ «Банк Михайлівський».

19 травня 2016 року на його поточний рахунок у цьому банку були зараховані грошові кошти від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на загальну суму - 80 970 грн. 72 коп., вказане перерахування коштів було здійснено з метою виконання зобов'язання товариства за договором позики. Проте, в липні 2015 року ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до неплатоспроможних банків та розпочато процедуру його ліквідації, а 15 липня 2016 року розпочалася процедура виплати коштів вкладникам банку через Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, але як йому стало відомо, Уповноважена особа ФГВФО, прийняла рішення про невнесення його в списки вкладників, оскільки переказ коштів відбувся внаслідок нікчемного правочину, але таке рішення є незаконним та протиправним. Позивач посилався, що 1 серпня 2017 року через ПАТ «ПУМБ» йому була відшкодована сума в розмірі 7970 грн. 72 коп., тому позивач вважав, що такими діями його фактично визнано вкладником банку, проте на сьогоднішній день залишок коштів в розмірі 73 000 грн. йому не повернуто та не включено його до списку вкладників.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 листопада 2018 року позов задоволено, визнано за ОСОБА_4 право на отримання відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування за рахунком № НОМЕР_1 в загальному розмірі 73 000 грн. Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення ОСОБА_4 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду за рахунком НОМЕР_2 на суму 73 000 грн., зобов'язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вчинити усі необхідні дії в межах гарантованої суми ОСОБА_4, як вкладнику Уповноваженої особи Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» - неплатоспроможного банку ПАТ «Банк Михайлівський».

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не погодився з таким рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення норм процесуального права та невірне застосування норм матеріального права. Зазначає, що Фонд з 23.05.2016 здійснює лише заходи щодо виведення неплатоспроможного банку - ПАТ «Банк МИХАЙЛІВСЬКИЙ» з ринку виключно відповідно до порядку, визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і положення цього Закону в даному випадку є пріоритетними. Відповідно до положень цього Закону, Фонд є установою, що не має на меті отримання прибутку та не відповідає за зобов'язаннями банку. Крім того, повноваження щодо формування переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та визначення конкретних сум покладається на Уповноважену особу Фонду, тому заявлені позовні вимоги є передчасними, оскільки Уповноважена особа ще не передала до Фонду затверджені списки щодо осіб які мають право на отримання коштів.

Також апелянт посилається, що даний спір взагалі не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки спір стосовно права на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду є публічно-правовим, має окремий характер і стосується виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами, а тому розгляд позовних вимог належить до юрисдикції адміністративних судів.

Тому, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, просив скасувати рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 листопада 2018 року та закрити провадження в справі.

ОСОБА_4 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, посилання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що спір є публічно-правовим, а тому має розглядатися в порядку адміністративного судочинства вважає незаконними та необґрунтованими, оскільки спір між сторонами виник з цивільно-правової угоди, яка стосується його банківського вкладу, а тому спір підлягає розгляду все ж таки в порядку цивільного судочинства. Посилається, що його фактично позбавлено права користування його майном у вигляді грошових коштів, а дії уповноваженої особи Фонду з приводу відмови у включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами є неправомірними.

Заслухавши учасника процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду скасуванню із закриттям провадження в справі з наступних підстав.

У відповідності до ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Так судом встановлено, що Постановою Правління Національного Банку України (далі - НБУ) від 23 грудня 2015 року № 917/бт ПАТ «Банк Михайлівський» віднесений до категорії проблемних банків строком на 180 днів, введені обмеження в його діяльності.

15 березня 2016 року, між ОСОБА_4 та ТОВ «Кредитно-Інвестиційний Центр» через повіреного ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено договір позики № 980-071-000204198, за умовами якого ОСОБА_4 передав у користування ТОВ «Кредитно-Інвестиційний Центр» грошові кошти у сумі 80 000 грн. строком з 15 березня 2016 року по 14 липня 2016 року зі сплатою 34,16 % річних, що складає 27,5% річних після утримання податку з таких процентів. Повернення отриманих коштів з нарахованими процентами ТОВ «Кредитно-Інвестиційний Центр» зобов'язалося здійснити шляхом перерахування коштів на поточний рахунок ОСОБА_4 у ПАТ «Банк Михайлівський».

15 березня 2016 року ТОВ «Кредитно-Інвестиційний Центр» перерахувало на рахунок позивача у ПАТ «Банк Михайлівський» 80 000 грн. позики та 970 грн. 72 коп. процентів за користування коштами.

Рішенням Правління НБУ від 23 травня 2016 року ПАТ «Банк Михайлівський» віднесений до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

від 23 травня 2016 року розпочата процедура виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку, шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації на один місяць, призначена уповноважена особа Фонду.

Рішенням Правління НБУ від 12 липня 2016 року відкликана банківська ліцензія ПАТ «Банк Михайлівський».

Актом комісії тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський» № 2 від 01 червня 2016 року встановлені ознаки нікчемності правочинів (транзакцій) виконання банком 19 травня 2016 року платіжних документів ТОВ «Кредитно-Інвестиційний Центр» з перерахування коштів на рахунки 12160 фізичних осіб на загальну суму 1 298 015 973, 74 грн.

Згідно додатку № 2 до акта комісії тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський» № 2 від 01 червня 2016 року до переліку фізичних осіб, на рахунки яких 19.05.2016 року здійснені перерахування коштів з поточного рахунку ТОВ «Кредитно-Інвестиційний Центр», входить позивач ОСОБА_4, на рахунок якого було перераховано 80970,72 грн.

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський» № 42/2 від 01 червня 2016 року затверджені результати перевірки правочинів, викладені в акті № 2 від того ж числа. Ухвалено застосувати наслідки нікчемності правочинів (транзакцій) з виконання 19 травня 2016 року платіжних документів ТОВ «Кредитно-Інвестиційний Центр» по перерахуванню коштів на рахунки 12160 фізичних осіб на загальну суму 1 298 015 973, 74 грн.

1 липня 2017 року позивачу було виплачено на відшкодування вкладу через ПАТ «ПУМБ» 7970 грн. 72 коп.

Листом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський» від 28 серпня 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про те, що він не включений до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Стаття 124 Конституції України закріплює, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Це означає, що право особи на звернення до суду не може бути обмеженим. Тобто, юрисдикція виникає там, де є спір про право. Предметом юрисдикції є суспільні відносини, які виникають у зв'язку з вирішенням спору. Поняття юрисдикції безпосередньо пов'язано з процесуальним законодавством.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб'єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Згідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір - у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 вказаного Кодексу).

Публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані суб'єкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов'язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов'язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Отже, до справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб'єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб'єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб'єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Закон установлює правові, фінансові й організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати відшкодування за вкладами, а також регулює відносини між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, банками, Національним банком України, визначає повноваження та функції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до частин першої та другої статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно з частиною другою статті 6 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб приймає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими до виконання банками, юридичними та фізичними особами.

Перелік функцій, що їх виконує Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, наведений у частині другій статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно з якою Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює, зокрема, заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами (пункт 4 вказаної частини).

Отже, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб створений з метою реалізації публічних інтересів держави у сфері гарантування вкладів фізичних осіб і виведення неплатоспроможних банків з ринку та здійснює у цій сфері нормативне регулювання, тобто наділений владними управлінськими функціями та є суб'єктом владних повноважень у розумінні КАС України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» та у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

В даній цивільній справі спір стосується дій Фонду та його уповноваженої особи щодо невнесення позивача ОСОБА_4 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом на суму 73 000 грн. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та реєстру вкладників в період дії тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський», зобов'язання Фонду вчинити всі необхідні дії на здійснення виплати для відшкодування коштів гарантованої суми позивачу як вкладнику неплатоспроможного банку, визнання за позивачем права на отримання відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування в розмірі 73 000 грн.

Правовідносини між Фондом і вкладниками, які претендують на відшкодування за рахунок коштів Фонду, щодо формування реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду, складаються без участі банку-боржника.

Учасниками цих правовідносин є виключно вкладники та Фонд, і саме в цих учасників виникають відповідні права та обов'язки.

Банк, який ліквідується, жодним чином не впливає на той факт, чи буде особу включено до переліку тих осіб, які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду. Це питання відповідно до норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вирішує виключно Фонд.

Так, згідно з частинами першою, другою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. гривень.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру такого відшкодування після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Нормами статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами,

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх уповноваженим представникам чи спадкоємцям у національній валюті України з наступного робочого дня після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування.

Зважаючи на викладене, слід дійти висновку, що Фонд є державною спеціалізованою установою, що виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважена особа Фонду в цьому випадку виконує від імені Фонду делеговані ним повноваження щодо гарантування вкладів фізичних осіб, а тому спір стосовно формування переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та затвердження реєстру вкладників для здійснення гарантованих виплат, є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду: від 06 червня 2018 року у справі № 813/6392/15, від 13 червня 2018 року у справі № 820/12122/15, від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц, від 13 лютого 2019 року у справі № 552/8267/17, від 27 лютого 2019 року у справі № 161/11401/17, від 27 лютого 2019 року у справі № 553/3115/17, від 27 лютого 2019 року у справі № 750/788/18, від 13 березня 2019 року у справі № 554/22/18, яка відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Однак суд першої інстанції не врахував зазначені норми процесуального права, правові висновки Верховного Суду та дійшов неправильного висновку про те, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 255, 374, 377, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 листопада 2018 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» Смолія Богдана Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживача фінансових послуг, визнання права на отримання відшкодування, зобов'язання вчинити дії закрити.

Роз'яснити, що спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 4 квітня 2019 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова