Справа № 379/380/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2019 року м.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: судді Потеряйко С.А.,

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Тараща цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Великововнянської сільської ради Таращанського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом і просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 08.12.2003 року на спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 3,1326 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :03:002:0140, яка розташована на території Великововнянської сільської ради Таращанського району Київської області, що належала ОСОБА_3, на підставі Державного акту на праві приватної власності на землю ОСОБА_4 ІІІ-КВ № 074547, виданого 08.11.2001 року Великововнянською сільською радою Таращанського району Київської області.

В судове засідання позивач не зявився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належно, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи належно повідомлений, причини неявки не повідомив, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника сільської ради, позов визнають в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що 08.12.2003 року померла мати позивача ОСОБА_3, яка до дня смерті проживала постійно по вул. Штельмаха, 77, с. Велика Вовнянка Таращанського району Київської області та, яка 29 липня 1999 року посвідчила на імя позивача заповіт у Великововнянській сільській раді за реєстровим № 40, згідно з яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповідає ОСОБА_2.

Єдиним спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, що залишилося на день смерті ОСОБА_3 є її син ОСОБА_2. Інших спадкоємців за заповітом чи законом, які претендують на спадкове майно спадкодавця немає.

Позивач спадщину до майна померлої 08.12.2003 року ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (довідка виконкому Великововнянської сільської ради № 69 від 21.02.2019 року) і протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу не заявив про відмову від неї, а навпаки в установлений законом шестимісячний строк прийняв на схорону спадкове майно та вступив в управління та володіння ним (спадковим майном).

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, зокрема і земельна ділянка площею 3,1326 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :03:002:0140, яка розташована на території Великововнянської сільської ради Таращанського району Київської області, експертна грошова оцінка якої становить 125290 грн, що належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на праві приватної власності на землю ОСОБА_4 ІІІ-КВ № 074547, виданого 08.11.2001 року Великововнянською сільською радою Таращанського району Київської області, який в даний час втрачений і поновити його не надається можливим, оскільки ОСОБА_3 померла.

Для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно, а саме на земельну ділянку, після померлої ОСОБА_3, позивачу необхідно надати до приватного нотаріуса Таращанського районного округу Київської області ОСОБА_5 належні правовстановлюючі документи (державний акт на право приватної власності на землю чи витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності), а оскільки у позивача відсутні вказані документи відсутні, нотаріусом 16.03.2019 йому було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку та запропоновано звернутися до суду.

Той факт, що вищевказана земельна ділянка належала спадкодавцю ОСОБА_3, яка померла 08.12.2003 року, підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_4 ІІІ-КВ № 074547, виданого 08.11.2001 року Великововнянською сільською радою Таращанського району Київської області, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-019 від 28.02.2019.

З вищевказаного випливає, що земельна ділянка площею 3,1326 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :03:002:0140, яка розташована на території Великововнянської сільської ради Таращанського району Київської області, експертна грошова оцінка якої становить 125290 грн, після смерті ОСОБА_3 переходить у власність до позивача, ОСОБА_2, спадкоємця за заповітом.

Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації .

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа.

Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку.

Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно із ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна.

Судові витрати по справі суд залишає за позивачем.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 19, 81, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1225, 1234 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 08.12.2003 року на спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 3,1326 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :03:002:0140, яка розташована на території Великововнянської сільської ради Таращанського району Київської області, що належала ОСОБА_3, на підставі Державного акту на праві приватної власності на землю ОСОБА_4 ІІІ-КВ № 074547, виданого 08.11.2001 року Великововнянською сільською радою Таращанського району Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Головуючий:ОСОБА_4