Справа № 472/306/19
Провадження №2-о/472/24/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2019 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Кучерявенка С.С.

за участю секретаря Чорної О.В.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представника

заінтересованої особи Новокшанової О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області , в особі Веселинівського РС УДМС України в Миколаївській області , про встановлення факту постійного проживання на території України,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України.

В заяві зазначила, що народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України, а саме: в смт Токарівка (Кудрявцівка) Веселинівського району Миколаївської області , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторним), серії НОМЕР_1 від 17 квітня 1972 року на прізвище " ОСОБА_1 ". У зв"язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище на " ОСОБА_1 ".

Заявниця була документована паспортом серії НОМЕР_2 від 1972 року зразка РСРС, однак паспорт не зберігся і через даний факт паспорт грамадянина України вона не отримала.

За оформленням паспорта заявниця звернулась до Веселинівського РС УДМС України в Миколаївській області, яким було прийнято рішення про відмову в оформлені паспорта громадянина України, оскільки юридично не підтверджено факт постійного проживання заявниці на території УРСР або на території України станом на 24.08.1991 року або станом на 13.11.1991 року. В зв`язку з цим, заявниця просила встановити факт постійного проживання на території України від дня народження до 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року.

Ухвалою суду від 26 лютого 2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтвердили обставини викладені в заяві та просили встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року

Представник заінтересованої особи Веселинівського районного сектору управління державної міграційної служби України в Миколаївській області Гончарик О.О. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що добре знайомі з ОСОБА_1 , що заявниця народилась і протягом свого життя проживата та працювала в смт Токарівка Веселинівського району.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Токарівка Веселинівського району Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про народження (повторним), серії НОМЕР_1 від 17 квітня 1972 року на прізвище " ОСОБА_1 " . У зв"язку зреєстрацією шлюбу змінила прізвище на " ОСОБА_1 ".

Згідно довідки № 222 від 05.02.2019 року виданої виконавчим комітетом Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївіської області ОСОБА_1 . дійсно є постійним жителем смт Токарівка та проживає за адресою АДРЕСА_2 .

Крім того, факт постійного проживання заявниці підтверджується копією з погосподарської книги та копією з домової книги про реєстрацію ОСОБА_1 ..

Листом Веселинівського РС УДМС України в Миколаївській області від 15.02.2019 року № 358 ОСОБА_1 відмовлено в оформлені паспорта громадянина України, оскільки її особу встановлено, але юридично не підтверджено факт постійного проживання на території УРСР або на території України станом на 24.08.1991 року або станом на 13.11.1991 року.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ЗУ «Про Громадянство України громадянами України є, зокрема усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України.

Зокрема, за ч.1 ст. 8 ЗУ «Про громадянство України» на набуття громадянства України за територіальним походженням має право особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Отже, реалізація права на набуття заявницею громадянства України залежить від встановлення судом факту її постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та станом на 13.11.1991 року в , який має для неї юридичне значення.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, приймаючи до уваги покази свідка, суд приходить до переконання, що факт постійного проживання заявниці ОСОБА_1 на території України станом з моменту народження, станом на 24.08.1991 року та станом на 13.11.1991 року є доведеним, а заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 315-319 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області , в особі Веселинівського РС УДМС України в Миколаївській області , про встановлення факту постійного проживання на території України - задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Токарівка Веселинівського району Миколаївської області на території України з моменту народження , станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3

Заінтересована особа: Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області, адреса місця знаходження: вул. Декабристів,5 - а м. Миколаїв, 54001,

Повний текст рішення виготовлено 26 березня 2019 року .

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіС. Кучерявенко