Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/2263/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.,

присяжних - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі - Горошко О.О.,

за участю прокурора Сазонової О.В.,

лікаря ОСОБА_3,

хворого ОСОБА_4,

розглянувши цивільну справу за заявою лікаря психіатра 3-б відділення Комунального підприємства «Полтавська обласна клінічна психіатрична лікарня ім. О.Ф. Мальцева Полтавської обласної ради» ОСОБА_3 про госпіталізацію в примусовому порядку ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В :

Лікар психіатр 3-б відділення Комунального підприємства «Полтавська обласна клінічна психіатрична лікарня ім. О.Ф. Мальцева Полтавської обласної ради» ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про госпіталізацію хворого ОСОБА_4 до психіатричного стаціонару в примусовому порядку.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, поступив на стаціонарне лікування у 3-б відділення даної лікарні в добровільному порядку 19 квітня 2019 року о 12 год. 55 хв. за направленням лікаря психіатра Зіньківської ЦРЛ ОСОБА_5 та лікаря психіатра ПОПНД ОСОБА_6 з діагнозом: «Важка розумова відсталість». Але в приймальному відділенні та в загально психіатричному відділенні усвідомленої згоди на госпіталізацію та лікування не надав.

ОСОБА_4 хворіє на тяжкий психічний розлад, виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. Усвідомленої згоди на госпіталізацію хворий не надає.

Тому лікар просила суд винести рішення про примусову госпіталізацію ОСОБА_4 до психіатричного стаціонару.

В судовому засіданні лікар підтримала свою заяву, просить прийняти рішення про примусову госпіталізацію хворого ОСОБА_4 до психіатричного стаціонару, оскільки він потребує стаціонарного лікування, а усвідомленої згоди на лікування не надає. При цьому вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих.

Особа, щодо якої внесено заяву про госпіталізацію, - ОСОБА_4, участь якого в судовому засіданні забезпечена в режимі відеоконференції, будь-яких пояснень на надав, на звернення до нього не реагував. Протягом усього судового засідання лише здійснював кругові рухи головою. З його поведінки вбачається, що він не усвідомлює зміст того, що відбувається.

Прокурор в судовому засіданні заяву підтримала, вважаючи її обґрунтованою, просила задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення лікаря, думку прокурора, вивчивши докази у справі, приходить до висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Як встановлено судом, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, поступив на стаціонарне лікування у 3-б відділення Комунального підприємства «Полтавська обласна клінічна психіатрична лікарня ім. О.Ф. Мальцева» 19 квітня 2019 року о 12 год. 55 хв. за направленням лікаря психіатра Зіньківської ЦРЛ ОСОБА_5 та лікаря психіатра ПОПНД ОСОБА_6 з діагнозом: «Важка розумова відсталість».

Усвідомленої згоди на госпіталізацію хворий не надав, та був направлений на госпіталізацію у ПОКПЛ у примусовому порядку.

19 квітня 2019 року ОСОБА_4 оглянутий комісією лікарів-психіатрів, якою йому встановлено діагноз: «Важка розумова відсталість зі значними порушеннями поведінки, що вимагають догляду та лікування (агресивність та імпульсивність до оточуючих, до себе)». Зважаючи на наявність у хворого тяжкого психічного розладу, відмову від добровільного лікування (його неусвідомленість за психічним станом та психічним розвитком - не розуміє навіть звернень лікаря, не виконує інструкції), агресивність до оточуючих та самого себе (бив персонал інтернату, агресивний до інших підопічних, бився головою об стіну), внаслідок чого він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе (ауто агресія) та оточуючих (гетеро агресія), комісією зроблений висновок про необхідність примусової госпіталізації ОСОБА_4 до психіатричного стаціонару

Як вбачається з матеріалів заяви лікаря, ОСОБА_4 раніше виковувався в Гадяцькому будинку-інтернаті, звідки був переведений до Зінківського будинку-інтернату, підопічним якого є на даний час. З 27 квітня 2016 року по 24 червня 2016 року вперше проходив стаціонарне лікування в умовах дитячого відділення даної лікарні та був встановлений діагноз: «Важка розумова відсталість зі значними порушеннями поведінки, які потребують лікування. Органічне ураження ЦНС». Є інвалідом 1 «А» групи з дитинства. Після виписки із стаціонару хворий тривало утримувався в інтернаті, приймав рекомендоване лікування.

Підставою для даної госпіталізації стало погіршення психічного стану, неадекватна поведінка. Відмовлявся від прийому ліків, кусав вихованців, кидав меблі, були епізоди психомоторного збудження, на зауваження не реагував, рвав на собі одяг, періодично бився головою об стіну, кусав медичний персонал, вдарив кулаком в груди молодшу медичну сестру інтернату, інструкції не виконував.

Згідно ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

ОСОБА_4 хворіє на тяжкий психічний розлад, внаслідок якого вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих та для себе, а саме: кусав вихованців, кидав меблі, бився головою об стіну, вдарив кулаком у груди молодшу медичну сестру.

Зазначене підтверджується письмовими доказами:

даними висновку комісії лікарів-психіатрів від 19 квітня 2019 року, згідно якого комісією оглянутий ОСОБА_4, за результатами огляду йому встановлений діагноз: «Важка розумова відсталість зі значними порушеннями поведінки, що вимагають догляду та лікування (агресивність та імпульсивність до оточуючих, до себе)». Також, з висновку вбачається, що під час огляду лікарями ОСОБА_4 на звернення лікаря чи персоналу не реагує, мовному контакту недоступний. Періодично намагається вийти з кабінету, кудись іде. При цьому на зауваження не реагує. Лише за допомогою лікаря знову сідає на місце. Скоріш за все дезорієнтований в просторі. Вираз обличчя малоумний, дуркуватий, рот приоткритий, розгублений. На звернення лікаря майже не реагує. Імпульсивно встає та наближається до лікаря, але на даний час агресії не проявляє. Мова нерозвинута, періодично вигукує окремі звуки, склади, але здебільшого на звернення не реагує. Словниковий запас відсутній. Фразова мова відсутня. Загалом в поведінці мало впорядкований. Настрій та емоції недиференційовані, поведінка залежить від оточуючого, схильний до імпульсивних дій. Емоції примітивні, здебільшого несформовані. Намагання надати хворому будь-яку інформацію щодо плану лікування, обстеження позитивного результату немає. Супротивиться тілесному огляду. Навіть не розуміє того, що лікар пояснює, тому надати усвідомленої згоди не може. Критика відсутня. Зважаючи на наявність у хворого тяжкого психічного розладу, відмову від добровільного лікування (його неусвідомленість за психічним станом та психічним розвитком - не розуміє навіть звернень лікаря, не виконує інструкції), агресивність до оточуючих та самого себе (бив персонал інтернату, агресивний до інших підопічних, бився головою о стіну), внаслідок чого він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе (ауто агресія) та оточуючих (гетеро агресія), комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку про доцільність госпіталізації гр. ОСОБА_4 до психіатричного стаціонару в примусовому порядку;

даними заяви директора Зіньківського дитячого будинку-інтернату імені ОСОБА_7 ОСОБА_8 від 18 квітня 2019 року на адресу головного лікаря ПОПНД, згідно якої заявник просила провести огляд підопічного ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку з неадекватною поведінкою та агресією, що становить загрозу для здоров'я дітей, які проживають разом з ним в інтернатному закладі;

даними заяви директора Зіньківського дитячого будинку-інтернату імені ОСОБА_7 ОСОБА_8 від 18 квітня 2019 року на адресу головного лікаря ПОКПЛ, згідно якої заявник просила прийняти на лікування вихованця інтернатного закладу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку з неадекватною поведінкою та агресією, що становить загрозу для здоров'я дітей, які проживають разом з ним в інтернатному закладі;

даними направлення ОСОБА_4 на госпіталізацію в добровільному порядку, виданого лікарем психіатром Зіньківської ЦРЛ від 18 квітня 2019 року, згідно якого на момент огляду хворий грубо орієнтований в оточуючому, особистості, дезорієнтовпний в часі. Контакт формальний, мова не розвинена. На оточуючих реагує не завжди адекватно. Інструкції виконує вибірково. Мислення предметно-конкретне. Встановлений діагноз: важка розумова відсталість зі значними розладами поведінки, які потребують догляду та лікування;

даними направлення ОСОБА_4 на госпіталізацію в добровільному порядку, виданого лікарем психіатром Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру від 19 квітня 2019 року, згідно якого на момент огляду хворий рухливо спокійний. Доступний малопродуктивному мовному контакту. Всебічно орієнтований грубо. Періодично вигукує різні звуки. На запитання не відповідає. Мислення предметно-конкретне. Емоційно примітивний. Настрій рівний. Агресії на момент огляду не виявляє. Суїцидальні думки не висловлює. Критика відсутня;

даними довідки до акта огляду МСЕК серії АВ №0558687 від 02 січня 2018 року, згідно якої ОСОБА_4 встановлена перша «А» група інвалідності з 02 січня 2018 року безтерміново. Також згідно даного висновку він потребує постійного стороннього догляду, нагляду, допомоги;

даними доповідної медичної сестри ОСОБА_9 на адресу директора Зіньківського дитячого будинку-інтернату ім.О.В.Синяговського ОСОБА_10 від 13 квітня 2019 року, згідно якої 13 квітня 2019 року вихованець ОСОБА_4 укусив за щоку іншого вихованця, бився головою об стіну, кричав та плакав. Після уколу аміназину трохи заспокоївся. ОСОБА_9 деякий час схопив за руку молодшу сестру-няньку ОСОБА_11, і її ледве змогли він нього забрати. Після цього у жінки залишилися синці та подряпини на руках. Такі напади продовжувались протягом усього дня;

даними доповідної медичної сестри ОСОБА_12 на адресу директора Зіньківського дитячого будинку-інтернату ім.О.В.Синяговського ОСОБА_10 від 06 квітня 2019 року, згідно якої 06 квітня 2019 року вихованець ОСОБА_4 не хотів приймати ліки, бив дітей, кусав вихованців, кидав стільці, був дуже збуджений;

даними доповідної медичної сестри ОСОБА_13 на адресу директора Зіньківського дитячого будинку-інтернату ім.О.В.Синяговського ОСОБА_10 від 26 березня 2019 року, згідно якої 26 березня 2019 року вихованець ОСОБА_4 був збуджений, кричав, бився головою об підлогу, кусав дітей, стукав дверима. На зауваження не реагував. М.м.с.с.н. ОСОБА_14 підійшла, щоб його заспокоїти, так він її штовхнув, від чого вона впала;

даними доповідної медичної сестри ОСОБА_15 на адресу директора Зіньківського дитячого будинку-інтернату ім.О.В.Синяговського ОСОБА_10 від 10 квітня 2019 року, згідно якої 10 квітня 2019 року вихованець ОСОБА_4 ногами побив вихованця ОСОБА_16 При роздачі вечірніх ліків почав битися головою об стіну, порвав на собі одяг. Покусав м.мед.с.н. Лобко В, після чого у неї на руках залишились сліди від укусів. Ударив кулаком у груди м.м.с.н. ОСОБА_17 При спробі його заспокоїти кидається до дітей і бє.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_4, який хворіє на тяжкий психічний розлад, внаслідок своєї хвороби вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, що згідно вимог ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» є підставою для її примусової госпіталізації до психіатричного стаціонару.

Зважаючи на наявність у хворого тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, неможливість за психічним станом надати усвідомлену згоду на госпіталізацію та оскільки за медичним призначенням лікування хворого можливо лише в умовах психіатричного стаціонару, суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Тому дане рішення необхідно допустити до негайного виконання.

Судові витрати у справі віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.342 ЦПК України , суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, підопічного Зіньківського дитячого будинку інтернату імені ОСОБА_7, госпіталізувати в примусовому порядку до психіатричного стаціонару Комунального підприємства «Полтавська обласна клінічна психіатрична лікарня ім. О.Ф. Мальцева Полтавської обласної ради».

Судові витрати у справі віднести за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Повний текст рішення виготовлено 23 квітня 2019 року.

Головуючий О.А. Самсонова

присяжні ОСОБА_1

ОСОБА_2

23.04.2019