16.04.2019 Суддя Бугера О. В..
Справа № 644/6810/15-ц
Провадження № 6/644/73/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого судді Бугери О.В.,

За участю секретаря судового засідання Ступницького К.В.,

Представника заявниці ОСОБА_1,

Представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, Міжрайонний відділ державної виконавчої Служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області, -

ВСТАНОВИВ:

12.03.2019 року заявником подано відповідну заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви зазначено, що 12.05.2017 року Орджонікідзевським районним судом м.Харкова було прийнято рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_4, визначено порядок користування квартирою, відповідно до рішення апеляційного суду Харківської області від 22.08.2017 року було доповнено резолютивну частину рішення в частині виділення в користування ОСОБА_3 частки, дані рішення набрали законної сили, в касаційному порядку залишені без змін. На підставі рішення видано виконавчий лист, яким визначено порядок користування. Вважала, що оскільки судовими рішеннями не було зазначено хто саме повинен виконувати рішення в частині демонтажу, переобладнання, та ухвалою апеляційного суду в розясненні цього питання їй було відмовлено, підстав для видачі даного виконавчого листа саме щодо неї, як боржника, не було. Ні вимогами ОСОБА_4, ні рішеннями судів, ні виконавчим листом обовязку виконати переобладнання та демонтаж в кімнаті, якою користується ОСОБА_4, на неї покладено не було, її про це не було зобовязано.

В судовому засіданні представник заявниці заяву підтримав, просив її задовольнити, зазначав, що в рішенні суду не зазначено, що обовязок демонтажу та переобладнання системи опалення покладається саме на заявницю. Вони звертались із заявою про розяснення рішення суду, але їм відмовили. Вважав, що проведення будь-яких робіт в кімнаті, які була виділена саме ОСОБА_4 за рішенням суду, буде порушувати його права. Наявність даної підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, визначена в ст.432 ЦПК України, а саме, як інша підстава. Представник заінтересованої особи ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала, підтримала доводи відзиву. В обґрунтування позиції посилалась на те, що фактично доводи сторони заявника не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Процесуальним законом чітко передбачено підстави для цього, які поділяються на матеріально-правові та процесуально-правові. В даному випадку відсутні будь-які відомості про добровільне виконання ОСОБА_3 рішення суду, виконавчий лист виданий на підставі рішення, що набрало законної сили, рішення не скасовувалось, на виконанні перебуває саме оригінал виконавчого листа, окрім того, у звязку із невиконанням рішення суду на ОСОБА_3 було накладено штраф постановою державного виконавця. Також, зазначала, що в ході розгляду справи в першій інстанції було проведено судову будівельно-технічну експертизу, з змістом висновку якого були ознайомлені сторони, на вимогу ОСОБА_3 в ході розгляду справи експерт допитувався в судовому засіданні, клопотань про проведення додаткової експертизи, повторної експертизи під час розгляду справи не заявлялось. В квартирі проживає саме ОСОБА_3 із донькою ОСОБА_5. Безпосередньо ОСОБА_4 потрапити в квартиру не має можливості, адже ОСОБА_3 змінила замки, не надав йому ключі, тобто фактично користується квартирою одноособово та не визнавала взагалі права користування ОСОБА_3, під час розгляду справи в судах. Звертала увагу на те, що за загальним правилом Позивач виступає стягувачем, а відповідач боржником, оскільки саме позивачу належить право вимоги, а належний відповідач особа, котра повинна відповідати за позовом. Тобто, на думку представника заінтересованої особи саме ОСОБА_3 є боржником, оскільки була відповідачем в рамках цивільної справи, та саме на неї покладено обовязок щодо виконання рішення суду.

Заінтересована особа ОСОБА_5, представник Міжрайонного відділу державної виконавчої Служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області в судове засідання не зявились, про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, вислухавши доводи представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 12.05.2017 року позовні вимоги ОСОБА_6 були задоволені частково. Визначено порядок користування квартирою №142 будинку №296 по проспекту Московському в м.Харкові. ОСОБА_4 виділено у користування житлову кімнату № 6 площею 12,1 кв.м. та 1/2 частину лоджії площею 3,7 кв.м. Залишено у спільному користуванні співвласників місця загального користування: приміщення загальною площею 10,2 кв.м. (24,6x12,1:29,2), а саме: передпокій (кімната №2), санвузол (кімната №3) та кухня (кімната №4). В житловому приміщенні № 6 площею 12,1 кв.м. необхідно віконний блок демонтувати, підвіконну частину отвіру довжиною, необхідною для встановлення дверей розібрати, встановити засклені балконні двері та вікно. Систему опалення переобладнати. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. та судової будівельно-технічної експертизи в сумі 3840 грн.. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 22 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 травня 2017 року в частині розподілу судових витрат змінено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати, повязані з проведенням судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 1920 грн. Доповнено резолютивну частину рішення абзацом наступного змісту «Виділити у користування ОСОБА_3 кімнату № 5 площею 17,1 кв.м., Ѕ частину лоджії площею 3,7кв.м.». В іншій частині рішення суду першої інстанції залишене без змін. 02.11.2017 року було відкрито виконавче провадження старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої Служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_7 на підставі виконавчого листа у справі №644/6810/15-ц виданого 15.09.2017 року про визнання порядку користування. Із змісту постанови вбачається, що боржником є ОСОБА_3, стягувачем ОСОБА_4.

Постановою Верховного Суду від 12 листопада 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 28.02.2019 року ОСОБА_3 було відмовлено в розясненні рішення Апеляційного суду Харківської області від 22.08.2017 року. Із змісту ухвали вбачається, що ОСОБА_3 зверталась до суду та просила розяснити постанову апеляційного суду в частині зазначення осіб, на яких покладено обовязок виконання даного рішення щодо демонтажу віконного блоку, розібрання підвіконної частини отвіру довжиною, необхідною для встановлення дверей, встановлення заскленої балконної двері та вікна, а також переобладнання системи опалення. Апеляційною інстанцією при відмові в задоволенні заяви було зазначено на те, що вимог про визначення порядку щодо демонтажу та переобладнання та покладення цих обовязків на когось із сторін, позивачем не ставилось, а тому не було предметом судового розгляду. Доводи ОСОБА_3, викладені в заяві про розяснення, фактично є доводами щодо зміни рішення та внесення в нього нових даних, а також стосується порядку виконання рішення суду першої інстанції в частині, що була залишена без змін при перегляді його в апеляційному та касаційному порядку. Відповідно до вимог ст.432 ЦПК України визначено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ від 25.09.2015 року за №8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», а саме п.5, при вирішенні питання в тому числі, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен змінювати загальний порядок і суть судового рішення, що виконується.

Питання відповідності виконавчого листа вимогам Закону України «Про виконавче провадження» вирішує виконавець на стадії відкриття виконавчого провадження та за наявності підстав має право відмовити у відкритті.

Також, відповідним узагальненням надані розяснення щодо чіткого визначення «Інших причин», на які в тому числі посилається і сторона заявника при подачі даної заяви. Відповідно до розяснень це словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов'язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв'язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Аналогічно, заявницею, як і заяві про розяснення рішення суду, підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зазначено на те, що на її думку, рішення не містить чіткого посилання на те, хто саме повинен виконати відповідні роботи повязані із демонтажем та переобладнанням. Враховуючі наведене, суд вважає, що підстав передбачених ст.432 ЦПК України для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 354, 432 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, Міжрайонний відділ державної виконавчої Служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області, - залишити без задоволення.

Повний текст ухвали виготовлений 16.04.2019 року.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення через Орджонікідзевський районний суд міста Харкова або безпосередньо до апеляційного суду.

Головуючий: суддя О.В.Бугера