КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/5401/19 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 квітня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Приходька К.П., Журби С.О.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 05 грудня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будеволюція» про захист прав споживачів, відшкодування шкоди та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

у травні 2018 року ОСОБА_2звернувся до суду з даним позовом, в якому просивстягнути з відповідача на користь позивача 50 000,00 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, яка завдана об'єкту інвестування (квартирі) за адресою: АДРЕСА_1 (будівельна адреса: АДРЕСА_2); стягнути з відповідача на користь позивача пеню в розмірі 8 042 737,03 грн. та моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн. за невиконання зобов'язання щодо усунення недоліків квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (будівельна адреса: АДРЕСА_2), а також за ненадання після підписання акту прийняття-передачі об'єкта інвестування (квартири) від 19.05.2017 року сертифікатів, паспортів та гарантійних документів на обладнання, що встановлене в квартирі, ненадання ключів від квартирі та перешкоджання доступу до квартири, не проведення державної реєстрації права власності на квартиру за позивачем; зобов'язати відповідача протягом двох місяців з моменту набрання рішенням суду законної сили усунути недоліки на технічному поверсі, який розташований над квартирою позивача, за адресою: АДРЕСА_1 (будівельна адреса: АДРЕСА_2); стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати в розмірі 99 112, 51 грн. та три відсотки річних в розмірі 23 904,52 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

05 грудня 2018 року в судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту наблок соціально-побутового обслуговування № 62 у складі багатоповерхових житлових будинків з об'єктами торговельно-офісно-розважального та соціально-побутового призначення між АДРЕСА_1, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки ціна позову складає 8 235 754,03 грн., а відповідач може відчужити належне йому на праві власності майно.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 05 грудня 2018 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та прийняти нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що позовними вимогами є стягнення коштів, а забезпечення позову шляхом накладення арешту на блок соціально-побутового обслуговування у складі багатоповерхових житлових будинків з об'єктами торговельно-офісно-розважального та соціально-побутового призначення необхідне для подальшого виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог.

Також зазначає, що відповідач може вчинити дії спрямовані на відчуження майна, що йому належить, після чого виконати рішення суду буде неможливо чи ускладнено.

ТОВ «Будеволюція» відзив на апеляційну скаргу, у встановлений апеляційним судом строк не надали.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючі у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позивачем не доведено, що його права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову та невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також не надано підтвердження наміру відповідача навмисно ухилитися від виконання рішення суду.

Колегія суддів апеляційного суду не може в цілому погодитись з такими висновками виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до положень ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.2 ст.150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» встановлює, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 07 липня 2015 року між ПАТ АКБ «Аркада» та ОСОБА_2 було укладено договір №70955 про участь у фонді фінансування будівництва, згідно з умовами якого ОСОБА_2 на підставі повного визнання ним правил фонду фінансування будівництва «Патріотика» за програмою ТОВ «Будеволюція», що затверджені рішенням правління ПАТ АКБ «Аркада», надав свою згоду на участь у фонді фінансування будівництва виду А «Патріотика» за програмою ТОВ «Будеволюція».

19 травня 2017 року між позивачем та відповідачем був підписаний акт прийняття-передачі об'єкта інвестування, в якому зазначено, що на підставі договору про участь у ФФБ №70955 від 07 липня 2015 року забудовник передав, а довіритель прийняв об'єкт інвестування за поштовою адресою: АДРЕСА_1 (будівельна адреса: АДРЕСА_2)(а.с. 49-50).

Однак, акт прийняття-передачі об'єкта інвестування (квартири) підписано із зауваженнями щодо неналежного оздоблення квартири з численними порушеннями здійсненими при будівництві, невиконання яких, на вимогу позивача, і стало предметом позовних вимог про відшкодування шкоди.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором про участь у Фонді фінансування будівництва № 70955 від 07.07.2018 року, предметом якого участь у фінансуванні будівництва об'єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Ціна позову становить 8 235 754,03 грн.

Проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази у сукупності із положеннями законодавства, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що спосіб забезпечення позову, який просить застосувати представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, не може бути застосовано, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, підтверджуючі факт реєстрації права власності відповідача на такий об'єкт нерухомого майна, як блок соціально-побутового обслуговування № 62 у складі багатоповерхових житлових будинків з об'єктами торговельно-офісно-розважального та соціально-побутового призначення між АДРЕСА_1 .

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.05.2018 року, ТОВ «Будеволюція» є власником майнових прав на блок соціально-побутового обслуговування № 62 у складі багатоповерхових житлових будинків з об'єктами торговельно-офісно-розважального та соціально-побутового призначення між АДРЕСА_1, який передано в іпотеку ПАТ Акціонерний комерційний банк «Аркада» відповідно до іпотечного договору №1-Ф/32 від 24.05.2018р.(а.с. 140-159 т. 2) Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за вказаним іпотечним договором прийнято приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ЛичиноюО.В. 22.08.2018 року, індексний номер 36749634.

Таким чином, з матеріалів доданих позивачем до заяви про забезпечення позову вбачається, що відповідач є власником майнових прав на об'єкт нерухомості, який перебуває в іпотеці у ПАТ АКБ «Аркада» - іпотекодержателя, який має пріоритет на задоволення своїх вимог з моменту державної реєстрації іпотеки.

З огляду на вказане, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту саме на блок соціально-побутового обслуговування № 62, який як окремий об'єкт нерухомого майна не зареєстровано, а майнові права на нього перебувають в іпотеці у третьої особи.

За вказаних обставин, суд першої інстанції, обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, однак невірно визначився з мотивами такої відмови.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що ухвала суду першої інстанції у відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підлягає зміні в частині визначення мотивів для відмови у задоволенні заяви.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 05 грудня 2018 року змінити в частині мотивів відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 10 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач ТаргонійД.О.

Судді: Приходько К.П.

ЖурбаС.О.