1Справа № 335/3936/19 2/335/1598/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Ходька В.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, подану і підписану представником позивача адвокатом ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3, в інтересах ОСОБА_1, звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просить розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що 27.04.1996 року був зареєстрований у відділ реєстрації актів громадянського стану Михайлівської райдержадміністрації Запорізької області за актовим записом № 217.

Вивчивши позовну заяву і додані до неї документи, суддя прийшов до висновку, що її слід повернути позивачу з огляду на наступне.

Відповідно до положення ч.1 ст. 14 СК України сімейні права є такими, що тісно повязані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.

Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування суду законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються.

Згідно з ч.2 ст.175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя, або їх обох за довіреністю останніх, так як із змісту вказаних норм СК України, право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу має лише один з подружжя та волевиявлення особи, щодо розірвання шлюбу є її індивідуальним бажанням, яке залежить від обставин, що склалися під час спільного проживання у шлюбі і має виражатися самостійно у певних діях, зокрема подання позову про розірвання шлюбу.

Тобто, право на подачу позову про розірвання шлюбу є особистим правом подружжя та не підлягає передорученню, суддя вважає, що правила Цивільного кодексу України про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються, тому дана позовна заява підписана та подана особою, яка не має процесуальної дієздатності на її підписання, а саме представником за довіреністю, у звязку з чим, суддя вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачу на підставі п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175, 185, 259-261 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, подану і підписану представником позивача адвокатом ОСОБА_3 повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя, шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Ходько