Дата документу 09.04.2019 Справа № 554/4084/17
Справа № 554/4084/17
Провадження № 6/554/20/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі: головуючого судді: Бугрія В.М., за участю секретаря судового засідання Сороки Ю.Г., представника заявника - адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про скасування рішення третейського суду,-

Встановив:

В травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави із вказаною заявою, в якій просив суд поновити строк на подання заяви про скасування рішення третейського суду як такий, що пропущений з поважних причин, та скасувати рішення постійно діючого третейського суду при асоціацій «ЛІГА-ПАРІТЕТ» від 14.04.2008 року та ухвалу цього суду від 17.06.2008 року про виправлення неточностей в рішенні суду у справі № 050-10ПЛ за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на земельну ділянку, як таке, що прийнято у справі, що не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Представник заявника в судовому засідання подану заяву підтримала, просила її задовольнити.

Представники та заінтересовані особи в судове засідання не з»явились, хоча про місце, час та дату судового засідання був повідомлені належним чином, у встановлений законом спосіб.

На підставі ст. 456 ЦПК України суд розглянув заяву за відсутності відповідачів, які не з'явилися.

Суд, заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку наступного.

Пунктом 9 Розділу XII Прикінцевих положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 454 ЦПК України заява про скасування рішення третейського суду подається до апеляційного суду за місцем розгляду справи третейським судом.

Разом із тим, дана заява подана до суду 27.09.2017, тобто до набрання чинності вказаною редакцією ЦПК України.

З огляду на викладене, суд розглянув заяву за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 389-1 ЦПК України (в редакції Закону, що діяла станом на 27.09.2017) заява про скасування рішення третейського суду подається до суду за місцем розгляду справи третейським судом сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, - протягом трьох місяців з дня, коли вони дізналися або повинні були дізнатися про прийняття рішення третейським судом. Заява, подана після закінчення строку, встановленого частиною другою цієї статті, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням постійно діючого третейського суду при асоціацій «ЛІГА-ПАРІТЕТ» від 14 квітня 2008 року, описку в якому виправлено ухвалою цього суду від 17 червня 2008 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на земельну ділянку позов задоволено повністю.

Визнано дійсним договір від 05 січня 2007 року купівлі-продажу земельної ділянки, площею 4,33 га., розташованої на території Васильківської сільської ради, Козельщанського району, Полтавської області, в межах зазначених в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 509764, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 141 від 10.01.2002 року, укладений між ОСОБА_3 Митрофановчием, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4 , який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 4,33 га, розташовану на території Васильківської сільської ради, Козельщанського району, Полтавської області в межах зазначених в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 509764, зареєстрованого з Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 141 від 10.01.2002 року.

Зобов'язано ОСОБА_3 подати зазначений Договір для державної реєстрації прав власності на земельну ділянку площею 4,33 га, розташовану на території Васильківської сільської ради, Козельщинського району, Полтавської області.

Зобов'язано ОСОБА_3 подати заяву до компетентного суду про видачу виконавчого документа (в порядку ст. 56 Закону України «Про третейські суди») для зобов'язання Козельщинського районного відділу земельних ресурсів та інших підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності здійснити дії в порядку, встановленому діючим законодавством України, щодо оформлення, видачі та реєстрації правовстановлюючого документа - Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 4,33 га, розташовану на території Васильківської сільської ради, Козельщанського району, Полтавської області в межах зазначених в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії Р1 509764, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 141 від 10.01.2002 р., на ім'я ОСОБА_3.

Витрати, пов'язані з організаційним забезпеченням третейського розгляду справи та третейський збір покладено на позивача.

Згідно статті 51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом.

Рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав:

1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16-19 цього Закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Заяву про скасування рішення третейського суду може бути подано до компетентного суду сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, - протягом трьох місяців з дня, коли вони дізналися або повинні були дізнатися про прийняття рішення третейського суду.

Скасування компетентним судом рішення третейського суду не позбавляє сторони права повторно звернутися до третейського суду, крім випадків, передбачених цією статтею.

У разі, якщо рішення третейського суду скасовано повністю або частково внаслідок визнання компетентним судом недійсною третейської угоди або через те, що рішення прийнято у спорі, який не передбачений третейською угодою, чи цим рішенням вирішені питання, що виходять за межі третейської угоди, або рішення прийнято у справі, не підвідомчій третейському суду, відповідний спір не підлягає подальшому розгляду в третейських судах.

Статтею 389-1 ЦПК України в редакції, що діяла на час оскарження заявником вказаного рішення третейського суду, встановлено, що сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі як що третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Заява про скасування рішення третейського суду подається до суду за місцем розгляду справи третейським судом сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, - протягом трьох місяців з дня, коли вони дізналися або повинні були дізнатися про прийняття рішення третейським судом.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності на майно за договором, що підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації (частини третя, четвертастатті 334 ЦК України).

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

До істотних умов відносяться також і ті умови, які не зазначені в законі, але необхідні для договорів даного виду.

Виходячи з правових підстав укладення договору купівліпродажу його істотними умовами є предмет договору, а також ціна, при цьому договір купівліпродажу має чітко виражену мету, зміст якої полягає у відчуженні майна від однієї сторони та передання його у власність іншій стороні.

Відповідно до ст. 657 ЦК України (в редакції, чинній на момент винесення рішення третейського суду) договір купівлі продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Як вбачається з ч. 2 ст. 458 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо: справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано судом недійсною; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; третейський суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до ст.ст. 125, 124Конституції України (в редакції, що діяла на час прийняття оскаржуваного рішення) правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 10 січня 2008 року по справі № 1-рп/2008 третейські суди не здійснюють правосуддя, їх рішення не є актами правосуддя, а самі вони не входять до системи судів загальної юрисдикції.

Згідно п. 7 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» третейські суди не можуть розглядати справи, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України.

Таким чином, якщо згідно з положеннями чинного законодавства певне питання вирішується «судом», «у судовому порядку», «на підставі рішення суду» тощо, слід вважати, що йдеться про державні суди.

До компетенції третейського суду не належить право розглядати спір визнання права власності на нерухоме майно, оскільки це питання відноситься до вирішення виключно судами загальної юрисдикції.

Вказана правова позиція також викладена в Ухвалі Верховного Суду України у справі № 6-22845св10 від 23 лютого 2011 року, Постанові Вищого господарського суду України у справі № 13/144 (2010) від 13 квітня 2011 року та інших.

Таким чином, рішенням третейського суду вирішені питання за вищевказаними межами, що є порушенням Закону № 1701-ІVібезумовною підставою для скасування рішення третейського суду.

Відповідно до п. 1 ст.6та13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Кожен, чиї права і свободи, викладені в цій Конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одночасно ОСОБА_2 просить поновити строк для оскарження рішення третейського суду, оскільки в заяві вказує, так як, про рішення третейського суду, яке оскаржується ним, останній дізнався лише 13.04.2017 року під час оформлення своїх спадкових прав.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, а також те, що третейським судом вирішено питання про визнання права власності на нерухоме майно, що належить до виключної компетенції суду загальної юрисдикції, суд приходить до висновку, що справа, у якій було прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду, а тому вказане рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «ЛІГА-ПАРІТЕТ» від 14 квітня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на земельну ділянку, а також ухвалу від 17 червня 2008 року про виправлення неточностей в рішенні суду у справі № 050-10ПЛ підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись Законом України «Про третейські суди», ст.ст. 454-458, 460 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про скасування рішення третейського суду задовольнити .

Поновити строк на подання заяви про скасування рішення третейського суду як такий, що пропущений з поважних причин.

Скасувати рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «ЛІГА-ПАРІТЕТ» від 14 квітня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на земельну ділянку, а також ухвалу від 17 червня 2008 року про виправлення неточностей в рішенні суду у справі № 050-10ПЛ.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку, передбаченому для оскарження рішень суду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали виготовлений 16.04.2019.

Суддя В.М.Бугрій