Справа № 212/4512/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого судді - Борис О.Н., за участі секретаря судового засідання Деменко А.С., представника позивача адвоката ОСОБА_1, розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу №212/4512/18; 2/212/68/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 комітету Покровської районної у місті ради про продовження строків прийняття спадщини, третя особа Державний нотаріус 2-ї Криворізької Державної нотаріальної контори ОСОБА_4, -

встановив:

Позивач ОСОБА_2 27 червня 2018 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 комітету Покровської районної у місті ради про продовження строків прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що його батько ОСОБА_5 помер 05.10.2011 року, а мати ОСОБА_6 - 09.04.2016 року. У встановлений законом строк він не встиг написати заяви до нотаріуса, щодо вступу у спадщину з причини перебування за межами Дніпропетровської області. Відразу по приїзду до міста ОСОБА_7, а саме - 26.11.2016 року, звернувся до нотаріуса Другої Криворізької нотаріальної державної нотаріальної контори ОСОБА_4, однак йому було відмовлено у зв'язку із пропуском шестимісячного терміну подання заяви.

Отримавши відмову нотаріуса позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 комітету Покровської районної у місті Ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, третя особа Державний нотаріус Другої Криворізької Державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про продовження строку прийняття спадщини після смерті матері. 24.04.2018 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було ухвалено рішення про задоволення позову. Після отримання рішення, помітив, що майно яке залишилось після смерті батька, в рішенні суду не зазначено. При перевірці документів, помітив що, він не передав документи представнику відносно спадщини яка відкрилась після смерті батька, померлого 05.10.2011 року. Крім того, він фактично на день смерті спадкодавців їх доглядав і мешкав з ними за однією адресою, а саме: АДРЕСА_1. Вважає, що обставини несвоєчасної подачі заяви нотаріусу є поважними та документально підтвердженими.

Ухвалою суду від 04.07.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження.

Представник відповідача за довіреністю не погодившись із позовом, подала до суду письмовий відзив у якому зазначила, що відповідно до свідоцтва про смерть, доданого до позовної заяви, ОСОБА_5 помер 06.10.2011 року, був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2 за матеріалами справи - спадкоємець, який звернувшись до нотаріальної контори, отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 26.11.2016 року, у якій зазначено, що ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало померлому батьку ОСОБА_8, у зв'язку із тим, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України. Вказує, що ОСОБА_2 раніше вже було подано до суду позов, до того самого відповідача з тих самих підстав та предмету, який задоволено рішенням від 24.04.2018 року, справа 212/6009/17. Повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено. Крім того, відсутність спадкоємця протягом певного часу за межами населеного пункту, де відкрилась спадщина не може бути визнано, як поважна підстава. Позивач по справі вмотивовує неможливість подання заяви про вступ у спадщину, тим, що у встановлений законом час для подання заяви (6 місяців), він перебував за межами Дніпропетровської області, але жодних матеріальних доказів на підтвердження своєї відсутності та поважність такої відсутності не надано. Вважає позовну заяву про продовження строків прийняття спадщини необґрунтованою, не вмотивованою і не підтвердженою належними доказами.

Ухвалою суду від 10.12.2018 року підготовче провадження у справі закрито. Справу призначено до судового розгляду, встановлено порядок дослідження доказів.

15 лютого 2019 року представником позивача ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_1 подана до суду відповідь на відзив у якій посилається на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетрвської області визначено позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6, яка померла 09.04.2016 року, а тому судом не було встановлено додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5, який помер 05.10.2011 року, а тому просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 з підстав викладених у позові та відповіді на відзив.

Представник позивача ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, при цьому послався на обставини викладені в позовній заяві. Зазначив, що рішення суду, яке набрало законної сили, яким надано додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері має преюдиціальне значення, оскільки в мотивувальній частині зазначено та не потребує доведення, факт перебування на території Російської Федерації позивача у період 2014- 2018 років.

Представник відповідача ОСОБА_3 комітету Покровської районної у місті ради направила до суду заяву, у якій просила справу розглянути у її відсутність, у задоволенні позовних вимог відмовити за недоведеністю.

Державний нотаріус Другої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 у судове зсідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, письмові заяви сторін, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що

ОСОБА_5, який помер 05.10.2011 року та ОСОБА_6, яка померла 09.04.2016 року, є батьками позивача ОСОБА_2 (а.с. 8).

26.11.2016 року позивач звернувся до Другої Криворізької нотаріальної державної нотаріальної контори для оформлення Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало померлому 05.10.2011 року батьку ОСОБА_5, який на день смерті був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, однак постановою державного нотаріусу ОСОБА_4 йому було відмовлено у зв'язку із пропуском шестимісячного строку прийняття спадщини та документально не підтверджено факт сумісного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.17).

У акті від 13.12.2016 року, а також у акті від 13.12.2016 року, зазначено, що позивач ОСОБА_2 на час смерті ОСОБА_6 09.04.2016 року та на час смерті ОСОБА_5 05.10.2011 року проживав сумісно із батьками по день їх смерті. Акти підписано мешканцями будинку №4 розташованого по вул. Десантна у м. Кривому Розі та посвідчено начальником дільниці «УЮТ-2011» (а.с.9,11).

Відповідно до копії довідки від 22.11.2016 року виданої ОСОБА_3 комітетом Жовтневої районної у місті ради, ОСОБА_5, був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, помер 05.10.2011 року та на момент його смерті за вказаною адресою зареєстрований ОСОБА_6 (а.с.12).

Відповідно до копії довідки від 22.11.2016 року виданої ОСОБА_3 комітетом Жовтневої районної у місті ради, ОСОБА_6, була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, помела 09.04.2016 року та на момент смерті за вказаною адресою була зареєстрована одна (а.с.10).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.04.2018 року ОСОБА_2 визначено додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6 строком у два місяці (а.с.13-14).

Судом також встановлено, що після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 0,0552 га для ведення садівництва, розташована на території с/т «Росинка» (ділянка №107). Зазначена земельна ділянка належала на праві власності спадкодавцю, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с.18).

ОСОБА_2 у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та постановою державного нотаріуса ОСОБА_4 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_5

Встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 сплинув 05.04.2012 року.

Позивач вказує, як причину пропуску встановленого строку на звернення із заявою про прийняття спадщини до відповідної нотаріальної контори, знаходження за межами Дніпропетровської області, неможливістю зібрати документи необхідні для подання заяви, про вступ у спадщину.

Позивач вважає, що він пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, а саме перебування за межами країни, а тому можливо визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Так, відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1220, частина третя статті 1223, частина перша статті 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено і ст. 12 ЦПК України.

На суд покладається обовязок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, ОСОБА_2 посилався на те, що він знаходився за межами Дніпропетровської області та не мав змоги звернутись до нотаріуса.

Проте в актах від 13.12.2016 року, що долучені позивачем до позову у якості доказу, посвідчено факт проживання останнього з батьками по день їх смерті, як у 2011 році так і у 2016 році.

Щодо причин неможливості направлення заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори поштою, позивачем нічого не вказано.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються.

З урахуванням викладеного вище, суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки під час розгляду справи позивачем та його представником не було надано суду доказів, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, а крім того з дня відкриття спадщини сплинуло більше 7 років.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази, які беруться до уваги судом при визначенні поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, переважно письмові докази, а саме - довідки медичних установ про стан здоров'я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості щодо обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори в строки встановлені ст. 1270 ЦК України.

Факт ухвалення Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області рішення від 24.04.2018 року, яким позивачу ОСОБА_2 визначено додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6 строком у два місяці не встановлює підстав для задоволення даного позову.

Отже, позивачем ОСОБА_2 суду не надано доказів на підтвердження поважності пропуску ним шестимісячного строку для прийняття спадщини з моменту відкриття спадщини після смерті батька ОСОБА_5, померлого 05.10.2011 року та не надано доказів того, що він був позбавлений можливості звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а його вимоги не ґрунтуються на доказах у справі та зазначених нормах матеріального права.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1225, 1261, 1268, 1272 -1275, 1296-1298 ЦК України, ст.ст. 6, 12, 141, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 комітету Покровської районної у місті ради про продовження строків прийняття спадщини, третя особа Державний нотаріус 2-ї Криворізької Державної нотаріальної контори ОСОБА_4 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 15 квітня 2019 року.

Суддя: О. Н. Борис