Справа № 595/1401/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2019

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Пастушаку І.Д.,

з участю представника позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бучач справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить суд змінити розмір аліментів, присуджених рішенням Бучацького районного суду від 12 жовтня 2017 року, згідно якого стягнуто з ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 900 грн щомісячно, але не менше п'ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 липня 2017 року до досягнення дитиною повноліття, визначити його у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини, оскільки встановлений судовим рішенням від 12 жовтня 2017 року розмір аліментів, у звязку із здорожчанням цін на товари, є надто мізерним і не дозволяє забезпечити дитину найнеобхіднішим. Також просила стягувати з відповідача додаткові витрати, понесені на придбання слухового апарату та приладдя до нього у розмірі 7773,50 грн та додаткові витрати на дитину, повязані з інвалідністю 500 грн щомісячно.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_4 - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та пояснила, що позивачка ОСОБА_4 просить суд змінити розмір аліментів, присуджених судовим рішенням та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини, та стягнути додаткові витрати, повязані з інвалідністю дитини, в розмірі 500 грн щомісячно і 7773,50 грн додаткових витрат на придбання слухового апарату та приладдя до нього.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов заперечили та пояснили, що ОСОБА_2 згідно рішення Бучацького районного суду від 12.10.2017 року регулярно сплачує аліменти на утримання дитини, крім цього, допомагає в лікуванні дочки. Слуховий апарат за 15547 грн. був придбаний ним та позивачкою під час шлюбу, в квітні 2016 року. Розмір частки аліментів на утримання дочки, який просить стягнути позивачка, не відповідає положенням Сімейного кодексу України. Відповідач не має стабільного доходу, на його утриманні є двоє непрацездатних батьків інвалідів другої групи, а тому він не має можливості сплачувати аліменти в збільшеному розмірі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Судом встановлено, що сторони мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є інвалідом по слуху.

Згідно рішення Бучацького районного суду від 10.11.2016 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано.

На підставі рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 12.10.2017 року стягнуто з ОСОБА_2 в користь позивачки аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 900 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31 липня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України).

Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Приймаючи до уваги те, що дитина постійно проживає з матір'ю, що аліменти, стягнуті згідно рішення суду в розмірі 900 грн. на дитину щомісячно, є меншими встановленого розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, слід змінити розмір аліментів, визначених судовим рішенням, та стягнути з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі однієї чверті усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, судом встановлено наступне.

Відповідач має на утриманні батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які є інвалідами другої групи.

Відповідно до ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.18 Постанови №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» слід звернути увагу судів на те, що до передбаченої ст.185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування, виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

З висновку суду, який ґрунтується на правовій позиці Верхового Суду України, висловленій 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15, відповідно якої виходячи з аналізу ст.185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів,у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Позовна вимога про стягнення з відповідача додаткових витрат на придбання дочці слухового апарату та приладдя до нього в сумі 7773,50 грн. до задоволення не підлягає, так як він придбаний сторонами в шлюбі.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, повязаних з інвалідністю, щомісячно у розмірі 500 грн., суд відмовляє у її задоволенні, оскільки позивачкою не надано суду переконливих, належних та допустимих доказів необхідності зазначених витрат.

Керуючись ст.ст.12,13,81,89,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.180,182-185,192 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 12 жовтня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, в користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше п'ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня набрання рішенням суду законної сили до повноліття дитини.

У решті позовних вимог відмовити.

Виконавчий лист №595/1063/17 від 12 жовтня 2017 року про стягнення із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, в користь ОСОБА_4, аліментів на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 900 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 31 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, визнати таким, що втратив силу, та витребувати з виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 704,80 грн. судового збору в дохід держави.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного тексту рішення - 12 квітня 2019 року.

Суддя: ОСОБА_8