Справа № 761/8197/19
Провадження № 2-з/761/122/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді: Кондратенко О.О.

при секретарі: Славич К.В.

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, в якій просив: стягнути з ОСОБА_2 на його (ОСОБА_1.) користь суму заборгованості за договором позики - 1 941 520,63 грн., яка складається з суми основного боргу у розмірі 1 157 807,00 грн., відсотків з урахуванням індексу інфляції 683 307,09 грн., 3 % річних від простроченої суми в розмірі 100 406, 54 грн.

Одночасно, з позовною заявою, позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду ( ч.2 ст.149 ЦПК України).

Позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року " Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову ", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що заява позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню, так як останнім не надано доказів щодо належності на праві власності квартири АДРЕСА_1 саме ОСОБА_2

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149, 151, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: