Справа №:755/37/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді,

в с т а н о в и в :

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного майна подружжя.

До суду представником позивача подано заяву про відвід судді Арапіної Н.Є. Підставою для відводу зазначено, що суддя Арапіна Н.Є. нині діюча від імені Дніпровського районного суду м. Києва та раніше діюча від імені суду першої інстанції Донецької області приймала рішення іменем України щодо корпоративних прав акціонерів, в тому числі групи «Г» - стратегічні об'єкти.

Оцінивши наведені заявником підстави для відводу судді, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Виходячи з положень частини другої ст. 39 Цивільного процесуального кодексу України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Перевіривши наведені заявником підстави для відводу головуючого судді у справі, суддя приходить до висновку, що прийняття суддею відповідних процесуальних документів та вчинення інших процесуальних дій під час розгляду іншої справи, не є підставою для відводу судді та оціночно визначатись як сумніви у її об'єктивності та упередженості при розгляді цивільної справи, а можуть бути вирішенні у визначеному процесуальним законодавством порядку шляхом оскарження винесених судом процесуальних документів.

За положенням ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може з заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід.

Враховуючи, що зупинення провадження у справі, у випадку надходження заяви про відвід, є правом суду, вирішуючи дане питання, суд приходить до висновку про доцільність зупинення провадження у справі до вирішення по суті заяви про відвід судді в порядку ч.1 ст.33 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 33,36,37,38, 39, 40,252,258,260,261 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Визнати заявлений представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відвід головуючому судді необґрунтованим.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного майна подружжя зупинити.

Передати заяву про відвід головуючого у справі для її вирішення у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до положень ч.2 ст. 353 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. (п.4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України)

Суддя Н.Є. Арапіна