Справа №560/1281/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося з позовом до суду та просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 14.02.2011 року в розмірі 38684,95 грн. та судові витрати у розмірі 1600 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 14.02.2011 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у встановленому розмірі. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Станом на 31.08.2017 року заборгованість становить 38684,95 грн., яка складається з наступного: 3977,68 грн. - заборгованість за кредитом; 32388,94 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1818,33 грн. - штраф (процентна складова).

У судове засідання представник позивача не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач, як вбачається із матеріалів справи, помер.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 14.02.2011 року відповідач ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу ОСОБА_2 кредит у розмірі, встановленому договором.

Однак, відповідач, всупереч взятим на себе зобов'язанням, не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач ОСОБА_2 станом на 31.08.2017 року має заборгованість у розмірі 38684,95 грн., яка складається з наступного: 3977,68 грн. - заборгованість за кредитом; 32388,94 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1818,33 грн. - штраф (процентна складова).

Даний факт підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.3-5).

З матеріалів справи вбачається, що виклик до суду, адресований відповідачу ОСОБА_2, повернувся на адресу суду з відміткою працівника поштового зв'язку про те, адресат помер.

З інформації, наданої Колківською сільською радою Дубровицького району від 05.02.2018 року та копії свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №210915, наявних у матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_2 дійсно помер 11 листопада 2017 року.

Ухвалою суду від 28 лютого 2018 року в складі головуючого судді Оборонової І.В. провадження по вищевказаній справі було зупинено до залучення у справі правонаступника.

Вказана ухвала про зупинення провадження у справі надіслана позивачу ПАТ КБ "Приватбанк" та отримана останнім 07 березня 2018 року.

26 червня 2018 року у звязку із закінченням п'ятирічного терміну призначення на посаду судді Оборонової І.В. вперше, в порядку автоматичного розподілу справ, дана цивільна справа надійшла судді Сидоренко З.С., що стверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 липня 2018 року (а.с.78).

З матеріалів справи вбачається, що згідно копії спадкової справи №68/2018, заведеної приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу ОСОБА_4 (а.с.62-74), після смерті ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_5, сестра померлого.

Однак, з інформації, наданої 16 січня 2019 року приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу ОСОБА_4 (а.с.183) ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, яке залишилося після смерті її брата ОСОБА_2 в рамках спадкової справи №68/2018 не видавалось.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України, в редакції, яка діяла на день отримання позивачем копії ухвали про зупинення провадження у справі в якій чітко зазначено, що відповідач ОСОБА_2 помер, тобто 07 березня 2018 року, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

У відповідності до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Отже, в день отримання ухвали про зупинення провадження у справі, тобто 07 березня 2018 року, позивач ПАТ КБ "Приватбанк" був проінформований про відкриття спадщини після смерті відповідача по справі ОСОБА_2

Виходячи зі змісту ст. 1219 ЦК України вищевказані правовідносини, які виникли між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2, допускають правонаступництво, а тому у відповідності до положень ст. 1282 ЦК України спадкоємці померлого, у даному випадку сестра покійного ОСОБА_5, яка звернулася із заявою про прийняття спадщини, повинна була б відповідати за зобов'язанням, яке виникло у її брата внаслідок укладання вищевказаного кредитного договору, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Аналогічні роз'яснення надані в абз.2 п. 32 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, ПАТ КБ "Приватбанк", як позивач, зобов'язаний довести наявність у боржника майна, його вартість та прийняття його спадкоємцями у спадщину.

Однак, ПАТ КБ "Приватбанк" в період з моменту коли він, як кредитор, дізнався про відкриття спадщини і по день розгляду справи, не надав суду доказів щодо наявності спадкоємців, оскільки таку інформацію отримано судом в односторонньому порядку, ні наявність у померлого боржника майна та яка його вартість, у разі якщо таке є.

Вказана обставина має важливе значення при розгляді справи, так як ціна позову може значно більшою ніж вартість наявного майна у відповідача, який помер.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, слід звернути особливу увагу на той факт, що незважаючи на наявність у померлого відповідача ОСОБА_2 майна, позивач ПАТ КБ "Приватбанк" пропустив строки, передбачені ст. 1281 ЦК України, для пред'явлення вимоги, як кредитора, до спадкоємців та не надав суду доказів протилежного.

Суд не бере до уваги, наявний у матеріалах справи відзив на позовну заяву ОСОБА_5, оскільки остання у даній справі не наділена будь-яким процесуальним статусом сторони по справі.

З урахуванням вищевказаних обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 23, 76-78, 81, 89, 141, 265, 352, 354, 355 ЦПК України суд -,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 15 частини 1 Розділу ХШ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_6