СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ун. № 759/1313/18
пр. № 2/759/922/19
09 квітня 2019 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,
секретаря судового засідання Черніченко К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,
у січні 2018 р. позивач звернулася до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач є бабусею своєї внучки, яка являється дочкою її померлого сина, відповідач, яка була співмешканкою її сина та матір'ю дитини залишила свою дочку позивачу на декілька днів, однак в обумовлений строк не повернулася за нею, також вона ухиляється від виховання своєї дочки, за місцем своєї реєстрації не з'являється на телефонні дзвінки не відповідає та ігнорує всі спроби з'явитися з нею, внаслідок чого відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, крім того відповідач на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва була позбавлена батьківських прав відносно її сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 через ухилення від виконання свої батьківських обов'язків, тому позивач вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав відносно її доньки для забезпечення останній прав та законних інтересів.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.04.2019 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про встановлення опікунства залишено без розгляду.
Позивач у судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, від неї надійшла заява про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 48).
Відповідач у судове засідання не з'явилася повторно, про слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила (а.с. 38, 39, 43, 44).
Третя особа у судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, просила приєднати до матеріалів справи висновок позбавлення батьківських прав відповідача відносно її малолітньої дитини (а.с. 49).
Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи.
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 її матір'ю є ОСОБА_2 (а.с. 15).
Згідно із результатами аналізу ДНК від молекулярно-генетичної лабораторії DDC-DNA Diagnostic Center, Fairfiled, Ohaiо, USA вірогідність того, що ОСОБА_1 є біологічною родичкою дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 становить 98,9% (а.с. 26-28).
Згідно свідоцтва про смерть син позивача ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 25).
Як вбачається із характеристики виданої НВК ЦДНЗ-ЗНЗ» «Інтел» ОСОБА_5, 18.12.2012 відвідує зазначений заклад з липня 2017 р. за весь період навчання, тобто з 01.09.2017 мама ОСОБА_5 не цікавилася, жодного разу не приходила за дитиною. На всі свята приходила бабуся, яка також слідкує за зовнішнім виглядом ОСОБА_5, приймає активну участь в житті дитини та садочка (а.с. 19).
Згідно висновку від 23.07.2018 №107-4015/26 Святошинської РДА у м. Києві було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 відносно малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 50, 51).
Відповідно до Пленуму Верховного Суду України, Постанови від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, тому питання для його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В пункті 16 цієї постанови йде мова про те, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Отже, з аналізу правових норм, які регулюють вказані правовідносини, вбачається, що для позбавлення батьківських прав необхідним фактом є те, що особа має реальну можливість виконати свої батьківські обов'язки, але не вчиняє для цього відповідних дій, не проявляє щонайменшої батьківської турботи, на підставі чого надав згоду на позбавлення його батьківських прав.
Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).
Отже, підсумовуючи наведене, оцінюючи з'ясовані обставини справи, що перевірені представленими доказами у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення вказаного позову, оскільки відповідач не виконує покладені на неї батьківські обов'язки щодо своєї неповнолітньої дитини.
Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн 80 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст. 164 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав»; ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, -
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м. Києва) відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2).
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м. Києва, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженку м. Боярка Київської області, РНОКПП НОМЕР_2) судовий збір по справі у розмірі 704 (сімсот чотири гривні) 80 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: О.В. Ул'яновська
Повний текст судового рішення складено 09.04.2019.