У Х В А Л А

17 квітня 2019 року місто Київ

справа № 362/380/19

апеляційне провадження № 22-ц/824/7520/2019

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Головачова Я.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргоюОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до комунального некомерційного підприємства Васильківської районної ради "Васильківський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, зобов'язання вчинити дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2019 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до комунального некомерційного підприємства Васильківської районної ради "Васильківський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, зобов'язання вчинити дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На зазначене рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом, оскільки не відповідає вимогам статті 356 ЦПК України, а саме: скаржником не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги.

Порядок сплати та розміри судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Так, відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру - 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Звертаючись до суду з указаним позов, ОСОБА_2 не сплатив судовий збір, зазначаючи, що він звільнений від його сплати на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" установлено пільги щодо сплати судового збору, згідно з пунктом 1 частини першої якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як убачається з матеріалів справи, при поданні вказаного позов, ОСОБА_2 ставив чотири самостійні вимоги: визнати наказ про звільнення незаконним; поновити його на роботі; зобов'язати відповідача ознайомити його з посадовою інструкцією, правилами внутрішнього

трудового розпорядку, колективним договором та статутом профспілкової організації; стягнути середній заробітку за час вимушеного прогулу.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці", тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Тому пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Також пільга щодо сплати судового збору не поширюється і на вимогу про зобов'язання відповідача ознайомити позивача з посадовою інструкцією, правилами внутрішнього трудового розпорядку, колективним договором та статутом профспілкової організації.

Таким чином, позивні вимоги ОСОБА_2 щодо зобов'язання вчинити дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягали оплатою судового збору в сумі 1 536 грн. 80 коп. (768,40+768,40)

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду, ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а тому, скаржнику необхідно сплатити судовий збір в сумі 2 035 грн. 20 коп.

Судовий збір повинен бути сплачений на розрахунковий рахунок № 0024, отримувач коштів: УК у Солом. р-ні/Соломян., код класифікації доходів бюджету 22030101, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998.

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати оригінал відповідної квитанції про сплату судового збору.

Відповідно до вимог частини 2 статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2019 року залишити без руху та надати строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали у визначений строк апеляційна скарга буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.В. Головачов