МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №370/2697/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2019 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазка Н.Б.

із секретарем Ребенок Н.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, вказавши третіми особами ОСОБА_3, ОСОБА_4, Служба у справах дітей та сім?ї Макарівської районної державної адміністрації про поділ спільного сумісного майна подружжя, посилаючись на те, що в період з 11.06.1988 року по 25.10.2016 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, під час якого приблизно на початку 1989 року за спільні кошти придбали у спільну власність житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними присадибними спорудами, який розташований за адресою: смт Макарів, вул.Першотравнева, 29. Після придбання будинку, в ньому стали проживати сімєю. 16.12.1988 року народилась донька ОСОБА_3, яка також проживала у даному будинку. На даний час донька одружена, має свою сімю, але місце проживання усіх зареєстрована за адресою спірного житлового будинку по вулиці Першотравневій, 29.

Окрім того, у спільній власності перебуває земельна ділянка загальною площею 0,146 га призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку в смт Макарів, вул.Першотравнева, 29, на якій розташований спільний житловий будинок. Дана земельна ділянка була передана та оформлена у власність ОСОБА_2 на підставі рішення Макарівської селищної ради №152 від 29.07.2003 року, про що видано Державний акт на право власності на землю серії Р2 №403754 від 04.11.2003 року.

Окрім того, за час шлюбу з відповідачем був придбаний у спільну власність та для задоволення спільних потреб автомобіль НОМЕР_1, який на даний час перебуває у одноособовому користуванні у відповідача.

Таким чином, з моменту придбання житловий будинок і земельна ділянка в смт Макарів по вулиці Першотравневій 29, а також автомобіль Мерседес-Віто являються спільним сумісним майном, частки якого являються рівними, оскільки інше не встановлено законом чи договором.

На даний час вона, позивачка проживає окремо від відповідача, ніяких сімейних та шлюбних відносин з відповідачем не підтримує.

Позивачка ОСОБА_1 просить: - визнати житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними присадибними спорудами та земельну ділянку площею 0.146 га для обслуговування житлового будинку, розташовані в смт Макарів Київської області по вулиці Першотравневій, 29, а також автомобіль НОМЕР_2 обєктом спільної сумісної власності;

- визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними присадибними спорудами та земельну ділянку площею 0.146 га для обслуговування житлового будинку з кадастровим номером :00:026:0047, що розташовані в смт Макарів Київської області по вулиці Першотравневій, 29, а також на Ѕ частину автомобіля НОМЕР_3.

В судовому засідання позивачка ОСОБА_1, її представник адвокат ОСОБА_5 підтримали позовні вимоги з посиланням на обставини, які викладені в позові, просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, його представник адвокат ОСОБА_6 позовні вимоги заперечили, просили відмовити в їх задоволенні.

Третя особа ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала.

Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім?ї Макарівської районної державної адміністрації до суду не з?явився, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, вирішення позовних вимог залишили на розсуд суду.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтву про укладення шлюбу серії1У-БК №266021, виданого 11.06.1988 року відділом РАГС міста Києва, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2, уклали шлюб 11.06.1988 року, про що зроблено запис №517 (а.с.7).

З рішення Макарівського районного суду Київської області №370/1793/16-ц від 25.10.2016 року вбачається, що шлюб укладений 11.06.1988 року між ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, розірвано, (а.а.22).

Відповідно технічному паспорту на житловий будинок №29 по вулиці Першотравневій смт Макарів, в якому не вказане прізвище замовника технічної інвентаризації, складений ТОВ «Мбудтехексперт» 07.06.2016 року, ріко побудови будинку вказаний 1992, (а.с.8-11).

Згідно звіту про незалежну оцінку домоволодіння ОСОБА_2, за адресою: смт Макарів, вул. Першотравнева, 29, вартість обєкта незалежної оцінки визначеної методом аналогії продаж станом на 22.06.2016 року складала 1 896 300.00 гривень (а.с.12, 13).

Відповідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №403754, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0.146 га, що розташована за адресою: смт Макарів, вул. Першотравнева, 29, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд (а.с.14).

Згідно листу №34-1013-99.2-3098/2-16 від 22.06.2016 року, виданого Управлінням Держгеокадастру у Макарівському районі Київської області, в Державному земельному кадастрі (Національній кадастровій системі) відсутня інформація про земельну ділянку, що розташована в смт Макарів, вул. Першотравнева, 29 та право власності на неї. Згідно даних державного земельного кадастру Управління зареєстрована як обєкта права земельна ділянка кадастровий номер :00:026:0047, що розташована в смт Макарів, вул. Першотравнева, 29 та згідно Книги реєстрації права власності на земельні ділянки фізичних осіб зареєстровано право власності на неї за ОСОБА_2. В архіві Управління наявний примірник державного акту на право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,146 га, що розташована в смт Макарів, вул. Першотравнева, 29 та технічна документація із землеустрою щодо складання зазначеного державного акту на право власності (а.с.20).

Відповідно довідки про склад сім?ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №3203 від 03.12.2015 року, за адресою: смт Макарів, вул. Першотравнева, 29, зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_4 (а.с.23).

До справи відповідачам додані накладні про придбання в 2015, 2016 рокахрізних будівельних матеріалів і приладь на загальну суму 289511.00 гривень, платником зазначено ОСОБА_2 (а.с.59-64).

Згідно довідки №1 від 16.01.2018 року, виданої Кредитною спілкою «Господар», ОСОБА_2 було надано кредити: на ремонт будинку 08.12.2015 року в сумі 10000.00 гривень строком на 12 місяців (договір №318/15 від 08.12.2015 року), на ремонт будинку від 19.08.2016 року в сумі 15000.00 гривень строком на 12 місяців (договір №207/16 від 19.08.2016 року) (а.с.93).

Відповідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім?ї або домогосподарства від 02.02.2018 року, за адресою: смт Макарів, вул. Першотравнева, 29, зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_4. ОСОБА_1 не проживає за вказаною адресою з травня 2015 року по даний час. Фактичне місце її проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.94).

Згідно свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу САК 096896, ОСОБА_2 є власником автомобіля марки Mercedes-Benz Vito, державний номерний знак НОМЕР_4 (а.с.96).

Згідно висновку №09-017/18-9 про проведення оцінки колісного транспортного засобу від 27.07.2018 року, вартість автомобіля марки Mercedes-Benz Vito складає 225401.00 гривень (а.с.95).

Станом на 17.07.2018 року вартість обєкта незалежної оцінки, а саме домоволодіння, розташованого за адресою: Київська область, смт Макарів, вул. Першотравнева, 29, визначеної методом відновної вартості становить 4 100 025.00 гривен (а.с.104).

Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно вимог ч. 2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно вимог ст.60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно вимог ч.1 ст.61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно вимог ст.163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно вимог ч.1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Відповідно вимог ч.1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Відповідно вимог ст.71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків.

При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток.

При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо.

Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 року №11).

Зі змісту п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї.

Оцінюючі здобуті докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що земельна ділянка площею 0.146 га, що розташована за адресою: смт Макарів, вул. Першотравнева, 29, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, була передана безоплатно у власність ОСОБА_2 на підставі рішення Макарівської селищної ради народних депутатів від 29.07.2003 року за №152, та є власністю відповідача, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку у земельному фонді.

Щодо вимог про визнання житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними присадибними спорудами обєктом спільної сумісної власності визнання за позивачкою права власності на Ѕ частину вказаного будинку, слід зазначити, що позивачкою до позовної заяви не додано жодного правовстановлюючого документу на вказаний будинок.

Щодо вимог позивачки про визнання автомобіля НОМЕР_2 обєктом спільної сумісної власності та визнання за нею право власності на Ѕ частину вказаного автомобіля, слід зазначити, що вказаний автомобіль є річчю неподільною, добровільної згоди щодо його поділу між сторонами не досягнуто. Із наданих позивачкою документів взагалі не зрозуміло підставу набуття права власності на вказаний автомобіль.

Крім того, відповідно до п.3 ч.1 ст.57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками:

-час набуття майна;

-кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).

Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам.

Таким чином, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися обєктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для надання такому майну статусу спільної сумісної власності подружжя.

Позивачкою не доведене джерело набуття майна.

Керуючись вимогами ст.60, 63, 69-71 СК України, ст. 368, 372 ЦК України, ст.81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

ОСОБА_1 відмовити в задоволенні позову до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя

Резолютивна частина судового рішення складена 26.03.2019 року.

Повний текст рішення бути складений 05.04.2019 року.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складення повного його тексту, у порядку передбаченому підпунктом 15.5, пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.273 ЦПК України.

Суддя