Ухвала

28 березня 2019 року

м. Київ

справа № 585/3178/18

провадження № 61-5467 ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24 жовтня 2018 року та постанову Сумського апеляційного суду від 11 лютого 2019 року у справі за позовом Роменської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Фінансового управління виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області до ОСОБА_1 про стягнення витрат на лікування потерпілої від злочину,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року Роменська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Фінансового управління виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області (далі - Прокуратура) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення на користь держави грошових коштів у розмірі 30 100,60 грн, витрачених закладом охорони здоров'я на лікування потерпілої ОСОБА_2, яка є потерпілою від злочину, вчиненого ОСОБА_1

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24 жовтня 2018 року, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду від 11 лютого 2019 року, позов Прокуратуризадоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави в особі Фінансового управління виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області кошти у розмірі 30 100,60 грн, витрачені закладом охорони здоров'я на лікування потерпілої.

У березні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, з урахуванням такого.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (пункт 1 частини шостої, частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у цій справі становить 30 100,60 грн, яка станом на 1 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921*100=192 100).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Разом з тим, у касаційній скарзі заявник посилається на те, що ця малозначна справа має бути допущена до касаційного перегляду, оскільки касаційна скарга стосується питань права, які мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, зокрема, щодо складу цивільного правопорушення, як умови стягнення шкоди, повноважень прокурора на звернення до суду з цивільним позовом, тож судові рішення суперечать висновкам викладеним в постановах Верховного Суду. Крім того, вказує, що справа має для нього виняткове значення, оскільки він є безробітним, має на утриманні трьох малолітніх дітей, а судовим рішенням стягнуто з нього більше ніж 30 000,00 грн.

За змістом підпунктів «а» і «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню, якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником обставини, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки наведені заявником судові рішення, як приклад неоднозначної судової практики, стосуються різних фактичних і правових обставин. Разом з тим, ОСОБА_1 не додав до касаційної скарги доказів, які б підтверджували, що справа має для нього виняткове значення, оскільки сама по собі вказівка про відсутність доходу і наявність дітей, яка не підтверджена письмовими доказами, фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскаржуваними судовими рішеннями та не свідчить про те, що є підстави для розгляду справи по суті в суді касаційної інстанції.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Разом з тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Одночасно роз'яснюємо вимоги пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» згідно з яким, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24 жовтня 2018 року та постанову Сумського апеляційного суду від 11 лютого 2019 року у справі за позовом Роменської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Фінансового управління виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області до ОСОБА_1 про стягнення витрат на лікування потерпілої від злочину.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь