Справа №175/891/19-ц
Провадження №2/175/237/19
У Х В А Л А

11 квітня 2019 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.,

за участі секретаря Лукієнко В.Г.,

розглянувши у судовому засіданні в смт. Слобожанське заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Новоолександрівська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, Київський державний нотаріальний архів про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкоємцем, визнання права власності в порядку спадкування та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

11 квітня 2019 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Новоолександрівська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, Київський державний нотаріальний архів про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкоємцем, визнання права власності в порядку спадкування та витребування майна з чужого незаконного володіння, в якій позивачка просила накласти арешт на домоволодіння №11 по вул. Янтарній в с. Новоолександрівка Дніпропетровського (Дніпровського) району Дніпропетровської області та земельну ділянку загальною площею 0,15 га, кадастровий №:05:010:0053, розташовану по вул. Янтарній, 11 в с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №158324411 сформованої 04.03.2019 року, ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 є власником нерухомого майна: домоволодіння №11 по вулиці Янтарній в с. Новоолександрівка Дніпропетровського (Дніпровського) району Дніпропетровської області та земельної ділянки загальною площею 0,15 га, кадастровий №:05:010:0053, розташованої по вулиці Янтарній, 11 в с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Цивільній процесуальний закон не зобовязує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд зазначає, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд враховуючи розумність, співмірність, обґрунтованість і обсяг вимог позивача, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак суд прийшов до висновку, що заява позивачки про забезпечення позову підлягає задоволенню і вважає за необхідне застосувати такий вид забезпечення позову як арешт нерухомого майна: домоволодіння та земельну ділянку загальною площею 0,15 га, кадастровий №:05:010:0053, які розташовані за адресою: вул. Янтарна, 11 в с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Саме такий вид забезпечення позову є співмірним заявленим позовним вимогам, забезпечить запобігання ухиленню від виконання рішення, у випадку задоволення позовних вимог і, в той же час, відповідача не позбавляється можливості володіти та користуватися спірним майном.

Оскільки накладення арешту на нерухоме майно не спричиняє жодних матеріальних збитків відповідачу, суд не вимагає від заявника забезпечення збитків відповідача, які можуть бути спричинені арештом, належного відповідачу нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. 149-154, 260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул. Янтарна, 11 в с. Новоолександрівка Дніпровського району Дніпропетровської області (реєстраційний номер обєкта 214), загальною площею 577,5 кв.м., житловою площею 256,8 кв.м. на земельній ділянці загальною площею 0,15 га (кадастровий номер :05:010:0053), який на праві власності належить ОСОБА_3, паспорт серії АЕ №560393 виданий Межівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 05 вересня 1997 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (номер запису про право власності: 26311021 від 23.05.2018 року), до виконання рішення суду.

Накласти арешт на нерухоме майно: земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер :05:010:0053, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: вул. Янтарна, 11 в с. Новоолександрівка Дніпровського району Дніпропетровської області (реєстраційний номер обєкта 214), яка на праві власності належить ОСОБА_3, паспорт серії АЕ №560393 виданий Межівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 05 вересня 1997 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (номер запису про право власності: 26311426 від 23.05.2018 року), до виконання рішення суду.

Виконання ухвали про забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень, а згідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк предявлення ухвали до виконання три роки.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в пятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя : Озерянська Ж.М.