Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

03.04.2019року м.Мостиська

єдиний унікальний номер 448/1825/18

провадження № 2/448/195/19

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя Білоус Ю.Б.,

за участю секретаря судового засідання Романченко І.А.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мостиської міської ради Львівської області, треті особи - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Яксманицький Р.С. та ОСОБА_3 про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його матір - ОСОБА_4, що була зареєстрована в АДРЕСА_1, після смерті якої залишилось спадкове майно.

Стверджує, що у встановлений законом строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки мав незадовільний стан здоров'я.

Вважає, що пропустив строк подачі заяви в нотаріальну контору з поважних причин, а тому просить суд ухвалити рішення, яким визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року внаслідок смерті матері ОСОБА_4

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, проте подав заяву, в якій зазначив, що вимоги позовної заяви підтримує в повному обсязі, просить суд розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник відповідача - Мостиської міської ради Мостиського району Львівської області у судове засідання не з'явився, а подав заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі та зазначає, що не заперечує проти позову.

Третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Яксманицький Р.С., у судове засідання не з'явився, проте надіслав суду копію спадкової справи за №356/2018, заведеної після смерті ОСОБА_4, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а також листа, в якому просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи у її відсутності чи відкладення розгляду справи, не подала.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини такої, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_4 (матері позивача ОСОБА_1.).

Установлено, що померла ОСОБА_4 на час відкриття спадщини була зареєстрована в АДРЕСА_1 і проживала окремо від позивача ОСОБА_1

До складу спадкового майна, належного ОСОБА_4 входило право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1, відповідно до Свідоцтва про право власності на житловий будинок серії НОМЕР_1 від 23.11.2001 року.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається із матеріалів справи, за життя, а саме 01.03.2006 року спадкодавець ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого все своє майно, що їй належало на день смерті заповіла сину ОСОБА_1, позивачу по справі. Вказаний заповіт посвідчено секретарем Липниківської сільської ради Мостиського району Львівської області Качмарик Г.М. та зареєстровано в реєстрі за №22.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1,2 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу.

З повідомлення приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Яксманицького Р.С. за №673/01-16, адресованого позивачу ОСОБА_1, вбачається, що нотаріусом відмовлено позивачу при його зверненні в нотаріальну контору із заявою у видачі свідоцтва про право на спадщину, з мотивів пропуску ним шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Слід зазначити те, що, окрім позивача ОСОБА_1, спадкоємцем майна померлої ОСОБА_4, є третя особа по справі, - ОСОБА_3

Відповідно до матеріалів спадкової справи, після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, за заявою про прийняття спадщини за законом дочки померлого ОСОБА_3 заведена спадкова справа №356/2018, проте свідоцтво про право на спадщину видано не було.

Вказані обставини підтверджуються такими доказами по справі: свідоцтвом про смерть спадкодавця ОСОБА_4; свідоцтвом про право власності на житловий будинок; копією паспорта та свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1; копією заповіту спадкодавця ОСОБА_4; копією пенсійного посвідчення учасника бойових дій ОСОБА_1; довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, видану позивачу ОСОБА_1; медичними документами, з яких вбачається, що позивач ОСОБА_1 впродовж 2016 року постійно перебував на лікуванні, внаслідок отримання травм під час перебування в зоні АТО; копією спадкової справи за №356/2018, заведеної після смерті ОСОБА_4, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, іншими матеріалами справи.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Ураховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані за наявності сукупності обставин коли у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що строк для прийняття спадщини пропущений позивачем ОСОБА_1, з поважних причин, а саме в зв'язку з його тривалим лікуванням впродовж 2016 року внаслідок травм отриманих в зоні АТО, що стверджується рядом медичних документів, котрі знаходяться при даній цивільній справі, яку суд рахує обставиною, що унеможливила своєчасне звернення позивача ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини. Окрім того, дана обставина є об'єктивною та не залежала від його волі на особисте подання заяви про прийняття спадщини.

Зазначене вказує на те, що позивач ОСОБА_1 не міг вчасно подати до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, а отже неподання ним такої заяви пов'язано з об'єктивними труднощами на вчинення цієї дії.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст.229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст.2 ЦПК України.

Стаття 17 Закону України «Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Ільхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи обставини на які посилався позивач ОСОБА_1 при звернені до суду, беручи до уваги що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_4, суд вважає, що зазначені позивачем обставини являються поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини та вважає за можливе визначити позивачеві ОСОБА_1 додатковий строк - терміном 3 місяці з дня набрання даним рішенням законної сили для подання до органів уповноважених займатися відкриттям та веденням спадкових справ заяв про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті матері - спадкодавця ОСОБА_4

Оскільки позивач ОСОБА_1 є звільнений від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», а позов судом задоволений у повному обсязі, то підстав стягнення судового збору в сумі 768, 40 грн. з відповідача в дохід держави у суду не має, так як згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, він компенсується за рахунок держави.

Керуючись ст. ст.12, 13, 76-81, 141, 206, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити в повному обсязі.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, додатковий строк в 3 (три) місяці з дня набрання даним рішенням законної сили для подання ним заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті спадкодавця ОСОБА_4, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області.

Ознайомитись з текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Б. Білоус

Рішення набрало законної сили: «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.Б. Білоус

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: 81300, м.Мостиська, вул.Промислова,49 Львівської області.

Відповідач: Мостиська міська рада Львівської області, юридична адреса: 81300, м.Мостиська, вул.Грушевського, 6 Львівської області.

Третя особа: приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Яксманицький Р.С., юридична адреса: 81300, м.Мостиська, вул.Грушевського, 22 Львівської області.

Третя особа: ОСОБА_3, зареєстрована за адресою: 81371, АДРЕСА_1.