ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м. Херсон

справа: 648/2001/18

провадження: 22-ц/819/469/19

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Приходько Л.А. (суддя доповідач)

суддів: Вейтас І.В.,

Кузнєцової О.А.

секретар Кутузова А.В.

учасники справи:

позивач - орган опіки та піклування Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою органу опіки та піклування Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 10 грудня 2018 року у складі головуючого судді Рибас А.В.,

встановив:

20 липня 2018 року орган опіки та піклування Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області, діючи в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 та малолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що ОСОБА_2 є матір'ю дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_2 офіційно не працює, основний дохід сім'ї - державні соціальні допомоги. Сім'я тривалий час перебуває на обліку сімей, що опинилися в складних життєвих обставинах. Співмешканець відповідачки ОСОБА_7 зловживає алкогольними напоями, через що у сім'ї виникають конфлікти, свідками яких стають діти. Неодноразово відповідачка залишала дітей на декілька днів без догляду. 13 липня 2018 року у зв'язку із черговим залишенням без догляду діти були вилучені та влаштовані до соціальних закладів. В будинку де проживали діти санітарно-гігієнічні умови не дотримано, брудно, запас продуктів мінімальний. ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується негативно, авторитетом мешканців села не користується, вихованням своїх дітей не займається, діти не забезпечені умовами для нормального проживання та навчання. На багаторазові попередження та зауваження не реагує.

Посилаючись на ухилення відповідачки від виконання батьківських обов'язків по утриманню, вихованню та розвитку дітей позивач просив суд, позбавити ОСОБА_2 батьківських прав, по відношенню до дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_8, та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, однак не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 14 листопада 2018 року відмовлено у задоволені клопотання Токарівської сільської ради про залучення до участі у розгляді справи в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача орган опіки та піклування Білозерської районної державної адміністрації.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 10 грудня 2018 року у задоволенні позовних вимог органу опіки і піклування Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, ніякої участі у вихованні дітей не бере не піклується про них, станом здоров'я не цікавиться, не турбується про фізичний і духовний розвиток дітей, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями. Відсутність висновку органу опіки та піклування щодо необхідності або передчасності позбавлення батьківських прав, медичних висновків, висновків психологів та інших доказів щодо фізичного та емоційного стану дітей, не дозволяє зробити висновок, що позбавлення відповідача батьківських прав відповідає інтересам дітей та що саме таким способом можуть бути захищені особисті та матеріальні права дітей. Стягнення аліментів є похідною вимогою в залежності від вирішення питання про позбавлення батьківських прав, а тому задоволенню не підлягають через відмову у задоволенні позовних вимог щодо позбавлення відповідачки батьківських прав.

В апеляційній скарзі орган опіки та піклування Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 не скористалася.

Під час розгляду справи представники Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області Кузнєцова О.О., Криворучко М.В. та адвокат Березняк А.А. апеляційну скаргу підтримали. Просили рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про позбавлення батьківських прав.

Заперечуючи проти апеляційної скарги ОСОБА_2, зазначила, що на її думку рішення суду є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги є безпідставними. В наступні судові засідання будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи не з'явилася, причини неявки суду не повідомила.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймають участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем підстав визначених законом для позбавлення відповідачки батьківських прав, а саме на недоведеність обставин ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов'язків відносно своїх дітей.

Проте погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_11 є матір'ю дітей:

-неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 11 вересня 2007 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції;

-малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 24 липня 2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області;

-малолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, виданого 05 квітня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні;

-малолітнього ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_8 згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5, виданого 13 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні.

Відомості про батька дітей записані за заявою матері згідно з ч.1 ст. 135 СК України.

Згідно довідки Токарівської сільської ради від 28.03.2019 за № 137-д, ОСОБА_2 з 09 жовтня 2018 року зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_9, однак за даною адресою ніколи не проживала.

На момент відібрання дітей ОСОБА_2 разом з дітьми проживала у АДРЕСА_1, який належить на праві власності її співмешканцю ОСОБА_12

Відповідно до характеристики від 17 липня 2018 року, підписаної помічником начальника ГПОП с. Токарівка Білозерського району Херсонської області ОСОБА_13, ОСОБА_2 схильна до зловживання алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, вихованню дітей не приділяє належної уваги, діти часто не ночують вдома та недоглянуті.

На час відібрання діти ОСОБА_14, ОСОБА_4, ОСОБА_15 навчались в Новотягинській загальноосвітній школі І-ІІ ступенів. Відповідно до їх характеристик за місцем навчання, наданих школою 16 липня 2018 року за №№ 05-02/66, 05/02-65, 05/02-64 (а.с.13-15) батьки життям дітей у школі не цікавляться, батьківські збори не відвідують. Діти часто пропускають заняття без поважних причин, приходять без належного шкільного приладдя. Діти часто приходять до школи голодні. Зовнішній вигляд дітей не завжди на належному рівні.

З 2016 року діти ОСОБА_14, ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 перебувають на обліку служби у справах дітей Білозерської районної державної адміністрації, як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах.

За заявою матері, ОСОБА_2, від 04 лютого 2016 року (а.с.16), з метою захисту прав та інтересів малолітніх, та подолання родиною складних життєвих обставин, дітей 05 лютого 2016 року влаштовано до КЗ ХОР « Центр соціально-психологічної реабілітації дітей». У зв'язку із вжиттям матір'ю заходів щодо покращення побутових умов проживання та зміни нею способу життя в позитивний бік за клопотанням Токарівської сільської ради від 09 червня 2016 року, дітей 13 червня 2016 року повернуто в родину.

Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї складеного в листопаді 2017 року, сім'я ОСОБА_2 тривалий час перебуває на обліку, як сім'я, що опинилась в складних життєвих обставинах. Основний дохід сім'ї - державні соціальні допомоги. Часто виникають сімейні конфлікти, свідками яких є діти, через зловживання ОСОБА_12 спиртними напоями. ОСОБА_2 рекомендовано звертатися у випадку загрози життю та здоров'ю її та дітей до поліції(а.с.9).

В період з 20 лютого по 23 лютого 2018 року Білозерським РЦСССДМ здійснена оцінка потреб дітей та сім'ї, за результатами якої відповідальним спеціалістом Криворучко М.В. складені акти, з яких вбачається, що діти не мають достатньо облаштованого місця для занять. Санітарні норми в будинку не дотримані, на дитячих ліжках брудна білизна, запас дров недостатній для сезону.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 27 лютого 2018 року на момент відвідування сім'ї, діти знаходяться з ОСОБА_12, зі слів якого мати покинула дітей та не з'являлася чотири доби. В будинку дуже брудно, санітарно-гігієнічні умови не дотримуються, запас продуктів мінімальний. Неповнолітній ОСОБА_14, на час обстеження до школи не пішов, був залишений ОСОБА_12 вдома допомагати по господарству(а.с.10).

Рішенням виконавчого комітету Токарівської сільської ради від 13 березня 2018 року №13 «Про вивчення та попередження причин та умов, що спричиняють дитячу бездоглядність та профілактики безвідповідального батьківства» винесено попередження ОСОБА_2 про відповідальність за неналежне виховання своїх неповнолітніх дітей та про можливе їх відібрання в разі невиконання нею батьківських обов'язків та надано місячний термін для налагодження побуту, створення належних умов проживання та виховання дітей, припинення зловживання спиртними напоями й ведення аморального способу життя, уникнення сімейних конфліктів.

В період з 14 травня по 20 травня 2018 року Білозерським РЦСССДМ здійснена оцінка потреб дітей та сім'ї, за результатами якої відповідальним спеціалістом Криворучко М.В. складені акти, з яких вбачається, що в будинку, в якому проживають діти, брудно; дитяча кімната прибрана, ліжка застелені, але постіль брудна. Будинок потребує негайного ремонту. На час відвідування відсутнє свіжоприготовлене гаряче харчування. Наявний запас продуктів є недостатнім для кількості проживаючих осіб.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 13 липня 2018 року на момент відвідування сім'ї, зі слів дітей, мати ОСОБА_2, покинула їх , не з'являється третій день. Зі слів односельчан 12 липня 2018 року діти знаходилися об 23.00 год. біля магазину у с. Іванівка, після чого ночували у чужої жінки. 13 липня 2018 року діти знаходяться без догляду, голодні, брудні, з їх слів матір перебуває у Херсоні(а.с11).

Розпорядженням сільського голови Токарівської сільської ради від 13 липня 2018 року № 34 «Про негайне відібрання дитини» неповнолітні діти ОСОБА_14, ОСОБА_4, ОСОБА_15, ОСОБА_16 у зв'язку тим, що знаходяться більше трьох діб без догляду матері та існуванням загрози їх життю та здоров'ю, відібрані від матері та направлені до державних соціальних закладів(а.с.40).

В той же день, 13 липня 2018 року, на підставі вказаного розпорядження, діти: ОСОБА_14, ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 відібрані від матері та тимчасово влаштовані до КП «Білозерська центральна районна лікарня», про що складені акти про відібрання дитини у батьків, або осіб, які їх замінюють(а.с.43-45).

Згідно виписок з медичної карти стаціонарного хворого КП «Білозерська центральна районна лікарня» від 13 липня 2018 року №№3240,3241,3242, 3286 діти ОСОБА_14, ОСОБА_4, ОСОБА_15, ОСОБА_16 поступили до стаціонару, брудні, занедбані, голодні. Перебували у стаціонарі з 13 липня по 17 липня 2018 року. Стан здоров'я при виписці - соматично здорові.

Після відібрання дітей, 10 серпня 2018 року фахівцем БРЦСССДМ спільно з представниками Токарівської сільської ради здійснено обстеження матеріально-побутових умов для перевірки ситуації в родині ОСОБА_16. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї на час відвідування ОСОБА_2 перебувала в стані алкогольного сп'яніння. За період з часу відібрання дітей до часу проведення обстеження відповідачка не вжила жодних заходів для покрашення житлово-побутових умов для проживання дітей не вживала. В будинку брудно, речі розкидані разом із сміття по підлозі, засоби гігієни відсутні. Умови для проживання дітей не створені(а.с.37).

Відповідно до листа КП ХОР «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» від 28.03.2019 за № 01-18/221 малолітні ОСОБА_14, ОСОБА_4, ОСОБА_15, ОСОБА_16 з 17 липня 2018 року по теперішній час перебувають у цьому закладі на повному державному забезпечені. За цей час мати дітей ОСОБА_2 відвідувала дітей 7 разів, під час відвідування цікавилась навчанням дітей, привозила їм солодощі та гроші.

Згідно характеристик дітей наданих КП ХОР «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей», на момент прибуття до центру соматичний стан здоров'я дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задовільний, наявних хвороб не виявлено, фізичний розвиток дітей нормальний.

Під час перегляду справи апеляційним судом ОСОБА_2 зазначені вище обставини не заперечувала. Пояснила, що неодноразово залишала дітей без догляду, переховуючись від свого співмешканця ОСОБА_12, який зловживає спиртними напоями та б'є її. Вважала, що ОСОБА_12 дітей бити не буде. Де перебували діти у її відсутність, чим харчувалися їй не відомо.

Також відповідачка пояснила, що на теперішній час вона з ОСОБА_12 не проживає, проте назвати адресу свого проживання відмовилась. На питання де саме будуть проживати діти пояснила, що влаштує їх в інтернат, оскільки свого постійного місця проживання вона не має.

Згідно висновку органу опіки та піклування Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області про доцільність позбавлення батьківських прав від 27 липня 2018 року № 01-10-535/0/18/601-18, орган опіки та піклування, Білозерська Районна державна адміністрація вважає позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7, доцільним та таким, що відповідає інтересам сім'ї.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов'язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об'єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

У справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; хронічно зловживають алкоголем або наркотиками; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей(п.15).

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п.16).

Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад(п. 18).

Згідно із статтею 18 Закону України "Про охорону дитинства" держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

Відповідно до частини першої статті 170 СК України суд може ухвалити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази та оцінюючи їх у сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що умови проживання дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 матір'ю яких є ОСОБА_2, на час прийняття головою Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області розпорядження від 13 липня 2018 року за № 34 "Про негайне відібрання дитини" були небезпечними для їх життя та здоров'я.

Розглядаючи дану справу, суд першої інстанції не приділив належної уваги доказам наявним у справі, не оцінив належним чином умови проживання дітей, як до їх відібрання на підставі розпорядження голови Токарівської сільської ради «Про негайне відібрання дитини» так і умови проживання ОСОБА_2, у які б повернулись проживати діти в разі набрання рішенням суду про відмову в задоволенні позову законної сили.

Проте, як вбачається з матеріалів справи і визнано відповідачем, остання за місцем реєстрації місця проживання не проживає і ніколи не проживала, на час розгляду справи змінила місце свого проживання, однак нову адресу суду або органу опіки та піклування називати відмовилась. З акту обстеження матеріально побутових умов сім'ї від 28 березня 2019 року, наданого позивачем, вбачається, що за попередньою адресою, де проживали діти на час відібрання, проживає лише власник будинку ОСОБА_12 Будинок потребує ремонту: на стелі ознаки плісняви та сирості в значних масштабах. Санітарно-гігієнічні норми не дотримані. В будинку брудно, розкидані брудні речі. Відсутній туалет, як в будинку так і на прибудинковій території, електро- та водопостачання відключено через борги.

Крім того ОСОБА_2 неодноразово залишала на декілька днів дітей без догляду, чим створювала небезпеку для їх життя та здоров'я.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що позивачем надано достатньо належних та допустимих доказів, які у своїй сукупності доводять, що в порушення вимог ст. 150 СК України, ОСОБА_2 неналежно виконує Конституційний обов'язок, щодо належного виховання своїх дітей, а саме не піклується належним чином про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування; безпечних санітарно-гігієнічних та побутових умов, які б не завдавали шкоди фізичному та розумовому розвитку дітей; не навчає дітей навикам гігієни; не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі. Неодноразово залишала дітей без належного догляду на декілька днів, у зв'язку із чим діти проживали у покинутому будинку знайомих самі, без засобів для існування. Заходи, що вживалися органами опіки та піклування, щодо спонукання відповідачки для створення належних умов проживання дітей, налагодження побуту, створення умов для належного розвитку дітей, результатів не дали. Зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про свідоме ухилення ОСОБА_2 від виховання дітей.

Залишення дітей з ОСОБА_2 на даний час, на думку колегії суддів, є небезпечним для їхнього життя, здоров'я та морального виховання.

Зважаючи на викладене колегія суддів вважає, що позбавлення батьківських прав багатодітної матері ОСОБА_2 щодо чотирьох її дітей є крайнім заходом впливу, проте з урахуванням встановлених фактичних обставин, в інтересах дітей з метою охорони їхнього здоров'я і моральності, а також нормального розвитку, доцільним, у даному випадку, є застосування заходу впливу щодо неї у вигляді відібрання дітей від матері без позбавлення її батьківських прав.

Також слід зазначити, що відповідно до частини третьої статті 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали вихованню дітей ОСОБА_2, суд за її заявою може ухвалити рішення про повернення їй дітей.

Відповідно до частини четвертої статті 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

А отже позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі 1/2 частки заробітку(доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму відповідного віку на кожну дитину до досягнення кожною дитиною повноліття підлягають задоволенню в повному обсязі.

За таких обставин ухвалене судом рішення підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 376 ЦПК України, з постановленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог частин першої, тринадцятої статті 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 8810грн.((1762+1762)+(1762+1762)х150%=8810) підлягає стягненню з відповідача, ОСОБА_2 на користь держави.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу органу опіки і піклування Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області задовольнити частково.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 10 грудня 2018 року скасувати.

Позовну заяву органу опіки і піклування Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області задовольнити частково.

Відібрати від ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11, місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 її дітей:

-сина ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_14;

-дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6;

-сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7;

-сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_15,

без позбавлення її батьківських прав.

Передати неповнолітнього ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_14, малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_15 органу опіки та піклування Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11, уродженки м. Херсона, місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2, фактично проживає за адресою : АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, аліменти на утримання дітей:

-ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_14,

-ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6,

-ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7,

-ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_15,

в розмірі 1/2 частки заробітку(доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 20 липня 2017 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11, уродженки м. Херсона, місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 8810грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 23 квітня 2019 року.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: І.В. Вейтас

О.А. Кузнєцова