Житомирський апеляційний суд
Справа №278/500/17 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія 30 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 278/500/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 08 грудня 2018 року, яке ухвалено суддею Зубчук І.В. в м.Житомирі

в с т а н о в и в:

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пожежі.

Позовна заява мотивована тим, що 10 січня 2017 року у приватному житловому будинку по АДРЕСА_1 сталась пожежа, що підтверджено актом про пожежу, складеним 10 січня 2017 року комісією у складі: провідного інспектора Житомирського РВ Управління ДСНС України в Житомирській області майора служби цивільного захисту Зіновчук Є.В., слідчого Житомирського РВ поліції старшого лейтенанта поліції Рибачук Г.В., відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_6, яка відповідно до звіту провідного інспектора Житомирського РВ Управління ДСНС України в Житомирській області майора служби цивільного захисту Зіновчука Є.В. сталася внаслідок неправильного влаштування печі через недотримання вимог ДБН В.2.5-67:2013.

Вказувала, що пожежею було завдано матеріального збитку її частині будинку, а також особистим речам, який відповідач в добровільному порядку відшкодувати відмовляється.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_3 33650,00 грн. заподіяної матеріальної шкоди, витрати на оплату висновку експерта у розмірі 3000 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 640 грн.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 08 грудня 2018 року узадоволені позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що позивачем під час розгляду справи було доведено наявність причинного зв'язку між неправомірними діями відповідача та заподіянням їй майнової шкоди безпосередньо пожежею, осередок якої виник у житловому приміщенні відповідача внаслідок недотримання ним норм пожежної безпеки щодо перевірки та ремонту печі, яка була неправильно влаштована. Разом з тим, відповідач ОСОБА_3 не довів відсутність своєї вини та не спростував висновків компетентних органів щодо причин виникнення пожежі. Також зазначала, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом та рішення Житомирського районного суду Житомирської області ОСОБА_7 були виділені конкретні приміщення у даному будинку, які були успадковані позивачем. В іншій частині будинку, що відокремлена від вищезазначеної, проживає інший співвласник ОСОБА_3 Тобто будинок фактично розділений між сторонами на ізольовані одна від одної квартири. Твердження суду першої інстанції про те, що визначеного поділу або виділу часток в будинку немає, є необ'єктивним, оскільки з висновків спеціалістів вбачається, що місцем займання є піч, яка знаходиться в кімнаті 1-4 згідно з планом будинку, яка перебуває у користуванні відповідача ОСОБА_3, який є співвласником 1/6 частини вказаного будинку на підстав рішення суду від 22.11.2010 року.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_8 просила апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. При цьому зазначає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову через недоведеність причинного зв'язку між шкодою та будь-якими винними діями відповідача. Крім того, на даний час право власності позивача та відповідача на конкретні приміщення у даному будинку не зареєстровано, спір щодо поділу будинку в натурі наразі перебуває на розгляді в суді, а тому підстави вважати, що шкоду було заподіяно саме неправомірними діями відповідача, відсутні.

В судовому засіданні представники позивача апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Представники відповідача просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом під час розгляду справи встановлено, що 10 січня 2017 року у приватному житловому будинку по АДРЕСА_1 сталась пожежа, що підтверджено актом про пожежу, складеним 10 січня 2017 року комісією у складі: провідного інспектора Житомирського РВ Управління ДСНС України в Житомирській області майора служби цивільного захисту Зіновчук Є.В., слідчого Житомирського РВ поліції старшого лейтенанта поліції Рибачук Г.В., відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_6 (том 1, а.с.57).

Право власності на пошкоджений будинок підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченим 24 червня 2015 року Державним нотаріусом третьої Житомирської державної нотаріальної контори Висоцькою Д.І., відповідно до якого ОСОБА_2 успадкована 1/6 частина житлового будинку по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_7

Відповідно до рішення Житомирського райсуду Житомирській області від 22.02.2010 р. позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_10 про виділення частини будинку в натурі було задоволено та виділено ОСОБА_7 в натурі у даному будинку веранду поз. І площею 5,8, частину коридору поз. І-І площею 2,33 кв.м. та житлову кімнату поз. 1-5 площею 18,9 кв.м., літню кухню та криницю залишено у спільне користування сторін, що складає 1/6 частину від всього домоволодіння (том 1, а.с.16).

Відповідачу ОСОБА_3, на підставі рішення Житомирського райсуду Житомирської області у справі№ 2-1703 від 22.11.2010 р. та ухвали у даній справі від 03.12.2010 року, належить 1/6 частина даного будинку (том 1, а.с.7,15).

Зі змісту звіту провідного інспектора Житомирського РВ Управління ДСНС України в Житомирській області майора служби цивільного захисту Зіновчука Є.В. від 07 лютого 2017 року по дослідженню причини пожежі, що виникла 10 січня 2017 року у приватному житловому будинку по АДРЕСА_1 слідує, що причиною пожежі у вказаному будинку було виникнення горіння; осередок пожежі знаходився в пустоті дерев'яної стіни, яка ззовні облицьована керамічною плиткою та знаходиться на відстані 0,03 м від цегляної стіни печі опалення на твердому палеві, яка була розпалена відповідачем ОСОБА_3 Причиною пожежі у вказаному будинку є неправильне влаштування печі через недотримання вимог ДБН В.2.5-67:2013 (том 1, а.с.59-62).

Внаслідок зазначеної пожежі було пошкоджено частину майна позивача. Відповідно до додатку до акту про пожежу від 10.01.2017 р. та довідки № 93 від 30.01.2017 року, яка видана Житомирським РВ Управління ДСНС України у Житомирській області позивачу ОСОБА_2, пожежею знищено 4 кв.м. стіни відповідно до заяви гр. ОСОБА_3, частину стіни відповідно до заяви гр. ОСОБА_2 Пожежею пошкоджено стелю, стіни, вікна, двері, електромережу та електроприлади, внутрішнє оздоблення житлової кімнати та підлогу житлової кімнати, підлогу, двері коридору, стелю та стіни коридору, двері веранди, два дивани, шафу, стіл стільці, три ватні та три вовняні ковдри, плед, одяг, постільну білизну, штори тюлі. Приміщення, меблі, одяг насичені запахом диму (гарі) та вкриті шаром сажі, відповідно до заяви ОСОБА_2 (том 1, а.с.58, 65)

Відповідно до висновку експерта - суб'єкта оціночної діяльності Горкуши М.Д. від 26 січня 2017 року, за результатами проведення експертного дослідження щодо визначення вартості матеріальних збитків, нанесених майну - частині житлового будинку, що розташований за адресою : АДРЕСА_2, в результаті пожежі становить 33650 грн. та складається із вартості будівельно-ремонтних робіт (том 1, а.с.18-46).

При цьому, у наведеному висновку вказано, що об'єктом дослідження була 1/6 частина будинку, яка складається з приміщення веранди поз. І площею 5,8, частина коридору поз. І-І площею 2,33 кв.м. та житлової кімнати поз. 1-5 площею 18,9 кв.м., яка відокремлена від решти приміщень будинку та якою користується позивач ОСОБА_2, що не заперечується сторонами. Також зазначено, що в результаті проведеного огляду та дослідження технічного стану конструктивних елементів (стіни, стелі, підлоги та ін.) та опоряджених поверхонь (опоряджувальних матеріалів), по наявним ознакам пошкоджень, експертом встановлено, що на опоряджувальних покриттях та в конструктивних елементах досліджуваних приміщень частини будинку утворилися дефекти та пошкодження, що спричинені пожежною та її наслідками.

Згідно із квитанцією до прибуткового касового ордеру № 320/01 від 28.02.2017 року позивачем сплачено 3000 грн. СПД Горкуші М.Д. за проведення вказаного висновку.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що сторони у справі є співвласниками зазначеного будинку, який у натурі в установленому законом порядку між ними не поділено і право спільної часткової власності на нього не припинялося. Тому забезпечення (дотримання) пожежної безпеки їх спільної часткової власності (житлового будинку) покладається законом на обох співвласників. Крім того, суд вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження вини відповідача у заподіянні шкоди, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Проте такий висновок суду є помилковим виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч1, ч.2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі стаття 1192 ЦК України).

Відповідно до ч.6 статті 55 Кодексу цивільного захисту України обов'язок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях державного, комунального, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів покладається на квартиронаймачів і власників квартир, а в жилих приміщеннях приватного житлового фонду та інших спорудах, приватних житлових будинках садибного типу, дачних і садових будинках з господарськими спорудами та будівлями - на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму.

У пункті 3.7.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України питань житлово-комунального господарства України від 17 травня 2005 року № 76, забезпечення пожежної безпеки в жилих будинках покладається на власників цих будинків або на уповноважені ними органи, а в жилих приміщеннях (квартирах) також і на їх власників, наймачів (орендарів). Взаємні зобов'язання власника будинку, власника, наймача (орендаря) жилого приміщення щодо забезпечення пожежної безпеки повинні визначатися договором. Забезпечення пожежної безпеки в інших окремо розташованих на прибудинковій території спорудах і гаражах покладається на їх власників.

За змістом частини четвертої статті 319 ЦК України власність зобов'язує.

Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).

Під час розгляду справи було встановлено, що частина житлового будинку по АДРЕСА_1, якою користуються сторони у справі, розділена на дві ізольовані одна від одної квартири та кожна із сторін має доступ тільки до своєї частини будинку. При цьому, представники відповідача під час апеляційного розгляду справи не заперечували, що житлова кімната, позначена на технічному плані 1-4 площею 20,9 кв.м, в якій знаходиться піч, що стала місцем займання пожежі, знаходиться у користуванні співвласника ОСОБА_3 та його сім'ї (том 1, а.с.51).

Відповідно до звіту провідного інспектора Житомирського РВ Управління ДСНС України в Житомирській області майора служби цивільного захисту Зіновчука Є.В. від 07 лютого 2017 року по дослідженню причини пожежі, що виникла 10 січня 2017 року у приватному житловому будинку по АДРЕСА_1 слідує, що причиною пожежі у вказаному будинку було виникнення горіння; осередок пожежі знаходився в пустоті дерев'яної стіни, яка ззовні облицьована керамічною плиткою та знаходиться на відстані 0,03 м від цегляної стіни печі опалення на твердому палеві, яка була розпалена відповідачем ОСОБА_3 Причиною пожежі у вказаному будинку є неправильне влаштування печі через недотримання вимог ДБН В.2.5-67:2013.

Тобто, причиною пожежі стали саме конструктивні недоліки печі, яка знаходиться у належній ОСОБА_3 частині будинку, внаслідок недотримання останнім норм пожежної безпеки під час експлуатації печі, яка була неправильно влаштована.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку, що позивачем ОСОБА_12 було доведено наявність шкоди і причинно-наслідкового зв'язку між заподіяною їй шкодою та безпосередньо пожежею, осередок якої виник у житловому приміщенні відповідача ОСОБА_3 внаслідок порушення норм протипожежної безпеки при експлуатації печі та обґрунтовано заявлено вимоги щодо відшкодування завданої їй шкоди саме співвласником будинку, оскільки власник несе тягар утримання цього майна у стані, який повинен унеможливлювати настання негативних наслідків для інших осіб.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про безпідставність вимоги через те, що сторони у справі є співвласниками зазначеного будинку, який у натурі в установленому законом порядку між ними не поділено і право спільної часткової власності на нього не припинялося та через недоведеність заподіяння шкоди саме відповідачем, є необґрунтованим та такими, що спростовуються належними доказами та обставинами у справі.

Посилання представників відповідача на ту обставину, що висновок суб'єкта оціночної діяльності Горкуши М.Д. не є належним доказом на підтвердження розміру заподіяної шкоди є безпідставними, оскільки доказів на спростовування вказаного висновку відповідачем представлено не було та клопотань про проведення судової експертизи до суду не заявлено.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обв'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Таким чином, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, призвело до ухвалення у справі незаконного рішення, а тому останнє підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 33650 грн. з вищевказаних підстав (п.3, п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору та за проведення експертного дослідження в розмірі 4600 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2задовольнити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 08 грудня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, який проживає АДРЕСА_3) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, яка проживає АДРЕСА_4) матеріальну шкоду в розмірі 33650 грн. та понесені судові витрати в розмірі 4600 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 квітня 2019 року.

Головуючий Судді