Номер провадження: 22-ц/813/4749/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

11.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді-доповідача ОСОБА_2І, розглянувши питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 26.02.2019 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Главбуд Плюс» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9, Одеської міської ради про визнання договорів купівлі - продажу та іпотеки нерухомого майна недійсним,

встановив:

Представник ОСОБА_7- О.Ф. ОСОБА_10 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 16.02.2019 року.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.02.2019 року у задоволенні заяви про перегляд за новоявленими обставинами рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 16.02.2019 року відмовлено.

Вказану ухвалу оскаржує в апеляційному порядку представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 В скарзі ставиться питання про скасування ухвали та постановлення нової, якою заяву ОСОБА_7 задовольнити.

Однак, дана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху у звязку з тим, що в порушенні п.3 ч.4 ст. 356 ЦПК України апелянтом не додані документи, що підтверджують сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, до апеляційної скарги долучено квитанцію про сплату судового збору у розмірі 392,04 грн. від 19.03.2019 року, яке не може вважатись належним доказом сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 26.02.2019 року, оскільки не відповідає вимогам закону з наступних підстав.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір»

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з приписами частин 1, 2 статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу (відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 року затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція), якою встановлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

Відповідно до пункту 3.1. Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

З додатків 2, 8 до Інструкції вбачається, що одним із реквізитів платіжного доручення є «Призначення платежу», який заповнюється з урахуванням вимог, установлених главою 3 Інструкції.

Пунктом 3.8. Інструкції визначено, що реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу».

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Необхідними реквізитами ідентифікації позовної заяви (заяви, скарги), а уданому випадку апеляційної скарги є, зокрема, номер справи у межах якої подається відповідна апеляційна скарга.

Судом встановлено, що у доданої до апеляційної скарги квитанції про сплату судового збору від 19.03.2019 року в порушенні вимог діючого законодавства не зазначено відомості про те, яка саме скарга оплачується судовим збором, не вказано реквізити, на які сплачено судовий збір.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. При проведенні перевірки зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України засобами спеціалізованої компютерної програми «Д-3» не знайдено підтвердження платежу з Державної казначейської служби України про сплату апелянтом судового збору у розмірі 392,04 грн.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд дійшов до висновку, що додана до апеляційної скарги квитанція від 19.03.2019 року не може вважатися належним доказом сплати судового збору за подання апеляційної скарги представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 26.02.2019 року у справі №521/22624/14.

Таким чином, апелянту необхідно надати належні документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (тобто у даному випадку 384,20 грн.).

Таким чином, апелянту необхідно сплатити суму судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір» у розмірі 384,20 грн.

Вказана грошова сума за сплату судового збору повинна бути внесена за наступними реквізитами: Отримувач: УК у м. Одесі/Малиновськ. р-н/ 22030101, Код , р/р0031, МФО 899998, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) , Призначення платежу: Судовий збір, пункт 9, КБК 22030101.

Оригінал квитанції про сплату судового збору необхідно надати на адресу Одеського апеляційного суду (м. Одеса вул. Івана та ОСОБА_11, 24-а).

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, згідно якої суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 26.02.2019 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Главбуд Плюс» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9, Одеської міської ради про визнання договорів купівлі - продажу та іпотеки нерухомого майна недійсним - залишити без руху,

Надати апелянту строк десять днів з дня отримання даної ухвали для усунення вказаних недоліків скарги.

Роз`яснити апелянту, що у разі у разі не усунення вказаних недоліків апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець