Справа № 346/3381/17
Провадження № 6/346/66/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі : судді Пятковського В. І.,

секретаря Іванишин Х.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї подання старшого державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В :

старший державний виконавець Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, звернувшись до суду із даним поданням, просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов»язань по виконавчому листу № 346/3381/17 від 06 листопада 2017 року, про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 12888,73 грн.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч. ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити майно належне боржнику на праві власності, відсутнє.

Також виконавцем на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак останній на виклики не з»явивлявся, про причини неявки не повідомив виконавця, тому вважає наявними підстави для встановлення відносно ОСОБА_1 обмеження у праві виїзду за межі України.

Заявник у судове засідання не з'явився, про час та місце рогляду справи був належно повідомлений.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали подання суд приходить до наступних висновків.

Із матеріалів долучених до подання, видно, що на виконанні Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області перебуває виконавчий лист № 346/3381/17, виданий Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської областівід 06 листопада 2017 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 12888,73 грн.

Постановою старшого державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 24 липня 2018 року відкрито виконавче провадження по вищевказаному виконавчому листі.

Однак за вказаний час особою добровільно борг не погашено.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в»їзд в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

В розділі XIII «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в»їзду в Україну» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, визначено, що подання для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника має обов»язково містити обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобов»язань.

Про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду виконавець повідомляє боржника.

З матеріалів справи вбачається, що державний виконавець звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що проведені заходи із боржником не дають позитивного результату щодо виконання рішення суду.

Розглядаючи подання та вирішуючи питання чи дійсно боржник ухилявся від виконання рішення суду, суд виходить із положень ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначені обов'язки боржника, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Разом з тим, державним виконавцем не надано доказів на підтвердження умисного ухилення боржника від виконання судового рішення, не вказано, які перешкоди вчинені з його боку для проведення виконавчих дій державному виконавцеві, обґрунтування ухилення боржника від повного виконання зобов'язання тощо.

Слід також зазначити, що у поданні не зазначено підстав та доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України.

Крім того в матеріалах відсутні відомості про отримання боржником повідомлення щодо направлення до суду подання про встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Згідно узагальнень, наданих Верховним судом України (Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року), наголошується на тому, що ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання.

Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, та на думку Верховного Суду України, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Таким чином, законодавством не передбачене обов'язкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов'язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав. Задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника - фізичної особи від виконання зобов'язань за рішенням суду. Подання не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець не надав доказів того, що ним вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а також того, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, що він за час виконання рішення виїжджав за межі України і це призвело до виникнення заборгованості, або, будучи належним чином повідомлений безпідставно не зявився на виклики державного виконавця, тому підстави для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відсутні.

Враховуючи, що положеннями ст. 353 ЦПК України передбачено виключно можливість оскарження ухвали тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, ухвала суду про відмову у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, оскарженню не підлягає.

На підставі наведенного та керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та виїзд в Україну громадян України», ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 247 ч.2, 353, 441 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Коломийського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 а, Коломийського району Івано-Франківської області, до виконання зобов»язань покладених на нього виконавчим листом № 346/3381/17, виданим Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської областівід 06 листопада 2017 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 12888,73 грн. - відмовити.

Ухвала оскарженнюне підлягає.

Суддя П'ятковський В. І.