ТЕПЛОДАРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=====================================================================
Справа № 516/349/18
Провадження № 2/516/29/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2019 р. Теплодарський міський суд Одеської області у складі:

головуючої, судді - Мисливої Л.М.,

при секретарі - Саратовській Я.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

третьої особи - ОСОБА_3.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теплодарі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 . Свої вимоги мотивує тим, що він є співвласником зазначеної нерухомості та зазначає, що у ній також проживає його дочка з онуком та зареєстрований ОСОБА_2 , який є його сином, однак з серпня 2016р. у даній квартирі він не проживає, не сплачує вартість житлово-комунальних послуг, його реєстрація чинить позивачу та членам його сім`ї перешкоди у користуванні та розпорядженні своєю власністю, а тому за захистом своїх прав ОСОБА_1 змушений звернутись до суду. Також вказує, що він є пенсіонером за віком, змушений працювати для того, щоб утримувати квартиру, сплачувати житлово-комунальні послуги, та через те, що у ній зареєстрований його працездатний син, він не має можливості отримати субсидію. В зв`язку з цим просить задовольнити позов.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив заявлені ним вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти позову, пояснивши також, що ОСОБА_2 , який є її рідним братом, з серпня 2016р. у вищевказаній квартирі не проживає, вартість житлово-комунальних послуг не сплачує.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , третьої особи ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 18.09.2006р. на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , в рівних частках кожному, Виконавчим комітетом Теплодарської міської ради Одеської області згідно з розпорядженням від 18.09.2006р. №321-Р, було видано свідоцтво про право власності на житло - квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , право власності зареєстровано Теплодарським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості, про що вбачається з Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №12271787 від 25.10.2006р. На зворотній стороні даного свідоцтва про право власності на житло зазначено про те, що державним нотаріусом Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області 10.08.2016р. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/9 частки квартири зазначеної в цьому свідоцтві, що належало померлій ОСОБА_4 , на ім`я ОСОБА_1 , про що зазначено також у Витязі про реєстрацію в Спадковому реєстрі №44731125 від 10.08.2016р.

Зі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10.08.2016р. державним нотаріусом Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області, вбачається про те, що спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її чоловік - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в 1/3 частці у спадщині, у тому числі з урахуванням 1/3 частки у спадщині, від якої відмовилася донька померлої ОСОБА_3 ; та її син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в 1/3 частці у спадщині. Свідоцтво про право на спадщину на 2/9 частки квартири видано ОСОБА_1 ; на 1/9 частку квартири свідоцтво ще не видано.

З довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області від 28.08.2018р. щодо зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, та повідомлення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області, вбачається про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно акту майстра жилого фонду ТОВ ЖЕБП «Наше місто» Москаленко Н.І. від 01.08.2018р., складеного в присутності свідків-сусідів, ОСОБА_2 з серпня 2016 року по теперішній час за вищезазначеною адресою не проживає.

За ухвалою Теплодарського міського суду Одеської області від 15.01.2019р. постановлено витребувати із Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області належним чином засвідчену копію спадкової справи, відкритої після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_4 .

24.01.2019р. на адресу суду від Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області надійшли належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_4 . У матеріалах даної спадкової справи наявна заява ОСОБА_2 від 08.06.2016р., адресована нотаріальній конторі, в якій зазначено про те, що він приймає майно, що залишилось на день смерті спадкодавця - його матері ОСОБА_4 , а саме: 1/3 частку житлової квартири АДРЕСА_1 ; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Сумська область, Буринський район, Хустянська сільська рада.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Як зазначено у ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Як вбачається зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ст. 1296 ЦК України).

На підставі наведеного, суд враховує той факт, що відповідач ОСОБА_2 хоча і не проживає в вищезазначеній квартирі понад встановлені законодавством строки, проте він являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 його матері ОСОБА_4 , та з досліджених в судовому засіданні матеріалів спадкової справи вбачається наявність його заяви, адресованої Теплодарській міській державній нотаріальній конторі Одеської області, в якій вказує про прийняття майна, що залишилось після смерті його матері, а саме 1/3 частки житлової квартири АДРЕСА_1 . За вказаних обставин, суд вважає, що відповідач, подавши заяву до нотаріальної контори, прийняв спадщину після смерті своєї матері у виді частки у вищезазначеній квартирі, тобто має право на власність у ній, що в свою чергу, у відповідності до ст. 317 ЦК України, позбавляє можливості визнавати його таким, що він втратив право користування зазначеною квартирою в зв`язку з не проживанням у ній, а тому суд відмовляє ОСОБА_1 в задоволенні його вимог про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 317, 319, 321, 358, 391, 1216, 1218, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 18, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Теплодарський міський суд Одеської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про дане судове рішення розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua/) за номером справи 516/349/18.

Повне рішення суду складено 17.04.2019р.

У відповідності до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя