Провадження № 22-ц/801/757/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Луценко Л.В.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 рокуСправа № 127/24847/15-цм. Вінниця
Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Войтка Ю.Б., Стадника І.М.,

за участю секретаря судового засідання: Богацької О.М.,

за участю сторін: представника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - Свиридова І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Вінниці цивільну справу №127/24847/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ФОП ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 травня 2017 року, яке ухвалене суддею Луценко Л.В. в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області об 11 год 38 хв,

в с т а н о в и в :

В жовтні 2015 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось в суд з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1., ОСОБА_2. про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи позовні вимоги тим, що 29 вересня 2011 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (кредитором) та ФОП ОСОБА_1. (позичальником) було укладено кредитний договір №010/С02-115-0-1/08, відповідно до якого кредитор надав позичальнику кредит у сумі 238026,62 грн строком до 27 вересня 2021 року зі сплатою 15% річних, а позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, комісію згідно умов договору та тарифів кредитора, виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені договором.

Надання кредитних коштів проводилось згідно з вимогами пунктів 4.1, 4.2 кредитного договору, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, що підтверджується випискою за рахунком.

В забезпечення належного виконання умов кредитного договору 29 вересня 2011 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 (іпотекодавцем) було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Сухановою Т.О., згідно з яким виконання зобов'язань за кредитним договором №01/С02-115-0-1/08 від 29 вересня 2011 року забезпечено нерухомим майном, а саме: житловим будинком (житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами), загальною площею 81,9 кв. м, номер АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі свідоцтва про право приватної власності №939, виданого Вінницьким міським житловим управлінням 15 лютого 1973 року; право власності зареєстровано комунальним підприємством «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» 31 серпня 2011 року за №15460 в книзі №52, реєстраційний номер НОМЕР_4; та земельною ділянкою, загальною площею 0,0761 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Вінницьким міським управлінням земельних ресурсів на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 30 квітня 1998 року №535 та рішення виконкому Вінницької міської ради від 09 листопада 2004 року №2286, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 15 березня 2005 року за номером НОМЕР_3, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1.

Однак, відповідачем ФОП ОСОБА_1 не виконувались вищезазначені умови, а тому станом на 24 вересня 2015 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № 01/С02-115-0-1/08 від 29 вересня 2011 року становить 333463,24 грн.

Отже ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», уточнивши позовні вимоги, просило суд стягнути з ФОП ОСОБА_1. на їх користь заборгованість за кредитним договором № 010/С02-115-0-1/08 від 29 вересня 2011 року, що утворилася станом на 24 вересня 2015 року в сумі 333463,24 грн; у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, який належить на праві власності ОСОБА_2, житловий будинок АДРЕСА_1, встановивши початкову ціну реалізації предмета іпотеки 987302 грн, та земельну ділянку, загальною площею 0,0761 га, на якій розташований будинок з відповідними погосподарськми спорудами, встановивши початкову ціну реалізації предмета іпотеки 403330 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03 травня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_1. на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №010/СО2-115-0-1/08 від 29 вересня 2011 року в сумі 333463,24 грн.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №010/СО2-115-0-1/08 від 29 вересня 2011 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок (житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами), загальною площею 81,9 кв. м, номер АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_2 та звернуто стягнення на земельну ділянку, загальною площею 0,0761 га, на якій розташовано вказаний будинок.

Встановлено початкову ціну реалізації житлового будинку в розмірі 987302 грн та земельної ділянки в розмірі 403330 грн.

Стягнуто в рівних частках з ФОП ОСОБА_1. та з ОСОБА_2. на користь ПАТ «Райффайзен Банк «Аваль» судовий збір у розмірі 5001,95 грн та витрати за проведення комплексної оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи у розмірі 5100 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_2. - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 травня 2017 року є незаконним, необґрунтованим у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Просив скасувати рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки та ухвалити нове рішення, яким відмовити ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у задоволенні позовних вимог. В частині позовних вимог про дострокове стягнення боргу з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1. провадження у справі закрити.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 05 липня 2017 року, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 травня 2017 року в частині позовних вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано, провадження у справі в цій частині закрито.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 05 липня 2017 року, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 травня 2017 року в частині визначення початкової ціни реалізації предмета іпотеки та розподілу судових витрат скасовано та в цій частині ухвалено нове:

Встановлено початкову ціну реалізації предмета іпотеки: житлового АДРЕСА_1 та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0711 га, розташованих по АДРЕСА_1 - в розмірі 987302 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» 10001,95 грн понесених судових витрат. В решті рішення залишено без змін.

Додатковим рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 12 липня 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 5502,15 грн судового збору на користь держави.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 20 вересня 2017 року, виправлено допущену арифметичну помилку в рішенні Апеляційного суду Вінницької області від 05 липня 2017 року, в 44 абзаці мотивувальної частини та в 4 абзаці резолютивної частини замість неправильного «10001,95 грн» вважати правильним «10101,95 грн».

Постановою Верховного Суду від 20 лютого 2019 року рішення Апеляційного суду Вінницької області від 05 липня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Отже апеляційним судом розглядається апеляційна скарга в частині позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки рішення суду від 03 травня 2017 року в частині дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 05 липня 2017 року скасовано, провадження у справі в цій частині закрито. Постановою Верховного Суду від 20 лютого 2019 рок, ухвала Апеляційного суду Вінницької області від 05 липня 2017 року не скасована.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга у вище зазначеній частині підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції виходив з того, що ФОП ОСОБА_1. неналежно виконувались зобов'язання, порушувались умови кредитного договору, в результаті чого виникла заборгованість, підтверджена розрахунком, наданим позивачем, а оскільки ОСОБА_2 виступив іпотекодавцем, забезпечивши іпотечним майном вимоги кредитора, суд прийняв рішення про звернення стягнення на предмети іпотеки, визначивши при цьому початкову ціну реалізації предмета іпотеки.

Судом встановлено, що 29 вересня 2011 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (кредитором) та ФОП ОСОБА_1 (позичальником) укладено кредитний договір №010/С02-115-0-1/08, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредит у сумі 238026,62 грн строком до 27 вересня 2021 року із сплатою 15% річних, а позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісію згідно умов договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені договором (т.1 а.с.12-20).

У додатку №1 до кредитного договору визначено, що повернення кредиту має здійснюватися рівними щомісячними платежами по 3840,20 грн (т.1 а.с.21-24).

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 29 вересня 2011 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно, а саме: 1). житловий будинок (з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами), загальною площею 81,9 кв. м, номер АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_2. на праві власності на підставі свідоцтва № 939 про право приватної власності на будівлі, виданого Вінницьким міським житловим управлінням 15 лютого 1973 року на підставі рішення від 18 січня 1973 року № 55, зареєстрованого комунальним підприємством «Вінницьке міжрегіональне бюро технічної інвентаризації» 19.02.1973 року в книгу за №15460; право власності зареєстровано Комунальним підприємством «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» 31 серпня 2011 року за № 15460 в книзі № 52, реєстраційний номер НОМЕР_4; 2). земельна ділянка, загальною площею 0,0761 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_2. на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Вінницьким міським управлінням земельних ресурсів на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 30 квітня 1998 року №535 та рішення виконкому Вінницької міської ради від 09 листопада 2004 року №2286, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 15 березня 2005 року за номером НОМЕР_3, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 (т.1 а.с.25-34).

09 червня 2015 року позивачем направлено вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань позичальнику ФОП ОСОБА_1 (т.1 а.с.39) та вимогу про усунення порушення основного зобов'язання іпотекодавцеві ОСОБА_2 (т.1 а.с.40).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з доданим позивачем розрахунком заборгованості ФОП ОСОБА_1. за кредитним договором від 29 вересня 2011 року №010/С02-115-0-1/08 станом на 24 вересня 2015 року її розмір становить 333463,24 грн (т.1 а.с.8-11) та складається з: 225697,44 грн - заборгованості за кредитом, в тому числі 42534,17 грн простроченої заборгованості; 107765,80 грн - заборгованості за відсотками відсотків, в тому числі 105261,48 грн простроченої заборгованості.

Статтею 575 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Положеннями частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Частиною третьою статті 39 Закону України «Про іпотеку» визначено, що суд вправі відмовити у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.

Як встановлено апеляційним судом, ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 05 липня 2017 року, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 травня 2017 року в частині позовних вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано, провадження у справі в цій частині закрито.

Зокрема встановлено, що вимоги банку до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1. не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так як відносяться до юрисдикції господарського суду, вимоги до ФОП ОСОБА_1 та фізичної особи ОСОБА_2, не є такими, що нерозривно пов'язані між собою, на що суд першої інстанції уваги не звернув (т.2 а.с.131).

Колегія суддів, не має можливості перевірити та встановити дійсний розмір заборгованості боржника перед банком, із зазначенням усіх його складових, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, оскільки вимоги про стягнення боргу з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1. не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так як відносяться до юрисдикції господарського суду, що встановлено вище зазначеною ухвалою апеляційного суду від 05 липня 2017 року, яка не скасована та набула законної сили.

За таких обставин позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки є передчасним.

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині звернення стягнення на предмет іпотеки скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 травня 2017 року скасувати, ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 17 квітня 2019 року.

Головуючий: підпис Сопрун В.В.

Судді: підписи Войтко Ю.Б.

Стадник І.М.

Згідно з оригіналом: Сопрун В.В.