Справа № 191/5114/18
Провадження № 2/191/1472/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бондаренко Г.В.

за участю секретаря Силкіної О.Г.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у звязку з продовженням навчання,-

ВСТАНОВИВ:

27.12.2018 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у звязку з продовженням навчання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мати позивача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебувала в зареєстрованому шлюбі, який у липні 2014 року рішенням Синельниківського міськрайонного суду було розірвано. Від цього шлюбу 02.12.2000 року народилася позивач ОСОБА_1. Після розлучення батьків, позивач залишилась проживати з матір'ю.

Згідно судового наказу Синельниківського міськрайонного суду від 20.02.2018 року з відповідача на користь матері ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на утримання позивача, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.02.2018 року і до досягнення повноліття тобто до 02.12.2018 року.

02 грудня 2018 року позивачу виповнилося 18 років і виплату аліментів припинено. На даний момент позивач є студенткою «Дніпровського індустріального коледжу», що підтверджено довідкою № 921-15-нр від 07.12.2018 року. Термін навчання до 30.06.2020 року.

В звязку з неможливістю працювати, так як форма навчання у позивача денна, доходів не має, окрім аліментів. Усі витрати пов'язані з навчанням позивача: проїзд до місця навчання, харчування, одяг, витрати на придбання канцтоварів, підручників оплачує її мати. Відповідач, як батько, ніякої матеріальної допомоги у добровільному порядку на її утримання в звязку з навчання не надає.

Позивач вважає, що її батько має можливість надавати їй таку матеріальну допомогу. Просить стягнути аліменти з ОСОБА_2 на її утримання, у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з усіх видів доходу кожного місяця, до закінчення нею навчання у Дніпровському індустріальному коледжі, але не більше, як до досягнення нею 23-х років починаючи з дня подачі заяви до суду.

Позивач до початку судового засідання надала заяву в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності.

Крім того, відповідач надіслав відзив на позов, який надійшов до суду 07.02.2019 року, в якому посилаючись на те, що не заперечує проти фінансової допомоги своїй дорослій дитині, але у розмірі не більше 1/8 частини від своєї заробітної плати. Зазначив, що донька здорова, дієздатна, на диспансерному обліку не перебуває, та навчається в Дніпровському індустріальному коледжі на бюджетній основі. Згідно інформації з офіційного сайту Дніпровського індустріального коледжу, харчування в їдальні училища за пільговими цінами, вартість проживання в гуртожитку коледжу складає 392 гривні на місяць, більше того, студенти отримують стипендію. Позивачка зазначає, що витрачає кошти на проїзди з місця проживання до місця навчання, але не зазначає скільки саме. Але з урахуванням усіх обставин, донька, як студент користується пільгою на проїзди громадським транспортом. Також зазначає, що у 2018 році, при проходженні в поліклініці - Дніпровської клінічної лікарні за залізничному транспорті медичної комісії, у нього було виявлено захворювання нирок, а сама сечокамяна хвороба та рекомендовано пройти курс обстеження та лікування. Можливе хірургічне втручання, але на даний час він не має фінансової можливості зайнятися своїм здоровям із за браку грошей.

Крім цього, на його утриманні знаходиться неповнолітня донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на яку за судовим наказом Верхньодніпровського районного суду від 05 липня 2018 року по справі № 173/1292/18, з нього стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також на його утриманні знаходиться дружина - ОСОБА_5, шлюб з якою було укладено 27 вересня 2014 року у Верхньодніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трирічного віку.

Більш того, на даний час у нього є непогашені кредитні зобов'язання у ПАТ « Державний Ощадбанк України» в сумі 25 980 грн. 45 коп., та АТ «А-Банк» в сумі 18 325 грн. 11 коп. Для запобігання нарахування штрафних санкцій, він вимушений сплачувати кредити у розмірі 3000 гривень на місяць. Також ще є витрати по оплаті за користування житлом та комунальні платежі, які в середньому на місяць складають 1500 гривень. Витрати на купівлю продуктів харчування, ліки, сезонний одяг, взуття, побутова хімія - в середньому 2000 гривень на місяць. Він працює оглядачем - ремонтником вагонів у вагонному депо та отримує заробітну плату в середньому 8500 грн. Крім цього, інших прибутків не отримує.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

За правилами статей 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1, народилась 02 грудня 2000 року в с. Роздори Синельниківського району Дніпропетровської області. ЇЇ батьками є: батько ОСОБА_2, матірю - ОСОБА_3 (а.с.6).

Зареєстрована ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4. Даний факт підтверджується копією паспорта громадянина України АО №372142, виданого Синельниківським РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, 20.01.2017 року (а.с.4).

Як вбачається з довідки № 921-15 нр. від 07.12.2018 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, дійсно є студенткою «Дніпровського індустріального коледжу». В теперішній час навчається на 3 курсі денного відділення на бюджетній основі. Термін навчання до 30.06.2020 року (а.с.7).

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси осіб, які виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

У відповідність ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У відповідність ст.200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 ЦПК України.

Згідно ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За змістом ст.199 СК України обов'язок утримувати повнолітнього доньку (сина), яка (який) продовжує навчання, покладено на обох батьків.

Згідно ч.3 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Судом встановлено, що позивач знаходиться на утриманні і матеріальному забезпечені своєї матері ОСОБА_3, продовжує навчання, через навчання не в змозі працювати та отримувати доходи та потребує допомоги батька у зв'язку з навчанням.

Але судом також було встановлено, що позивач ОСОБА_1 отримує стипендію яка відповідно до довідок про доходи «Дніпровського індустріального коледжу» від 12.03.2019 р. №209-15-бух., складає: сума доходу за період з вересня 208 р. по лютий 2019 р. складає 7328, 64 грн., та з жовтня 2018 р. по березень 2019 р. 7871,66 грн.

Відповідач має змогу сплачувати аліменти на повнолітню доньку у зв'язку з її навчанням, так як є працездатною особою, працює ремонтником вагонів у «Вагонному депо», в той же час суд враховує, що на утриманні відповідача знаходиться малолітня дитина, донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, від шлюбу з ОСОБА_5, яка на даний час перебуває у декретній відпустці до догляду за дитиною та на яку відповідач сплачує аліменти у розмірі ј частини, також має кредитні зобовязання. Крім того, сам відповідач має проблеми зі здоровям, та потребує медикаментозного лікування, що підтверджено копією висновку УЗД та рекомендації для лікування.

Таким чином, суд вважає, що відповідач може надавати допомогу доньці, яка продовжує навчання однак у меншому розмірі, ніж вона просить.

Враховуючи вищевикладене, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, а також виходячи з критеріїв розумності та справедливості, враховуючи матеріальне становище дитини, яка продовжує навчання, та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього на утриманні іншої дитини і непрацездатної дружини, що підтверджується матеріалами справи та те, що обовязок матеріально утримувати дитину є як у матері так і у батька, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача на час її навчання, в розмірі 1/8 частки всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду і до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х річного віку

Відповідно до ст. 201, ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову

Крім того, частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Суд зазначає, що частиною 2 ст.199 Сімейного кодексу України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки позивача, відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору при пред'явленні позову про стягнення аліментів до суду, та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 182, 199-200, 201 СК України, ст. ст. 4,10,12,13,28,76,81,141,247,259,263-265,268,274-277,279,430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у звязку з продовженням навчання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився 25.08.1977 року в с. Роздори Синельниківського району Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН: НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрованої та проживаючої за адресою: Дніпропетровська область м. Синельникове АДРЕСА_1, ІПН:НОМЕР_2, на її утримання на період навчання в розмірі 1/8 частини усіх видів його заробітку (доходу) до закінчення нею навчання до 30.06.2020 року, але не більше як до досягнення нею 23 років, починаючи стягнення з 27 грудня 2018 року.

Відповідно до ч. 1 п.1ст.430 ЦПК України рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився 25.08.1977 року в с. Роздори Синельниківського району Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН: НОМЕР_1, на користь держави в особі Державної судової адміністрації України: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача за , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача МФО: 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду або через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Суддя: ОСОБА_6