Справа № 171/131/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 квітня 2019 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Хоруженко Н.В.,

за участю секретаря Харченко О.М.,

позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2, їх представника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1, представник позивачів ОСОБА_3, до відповідача ОСОБА_4 особи підприємця ОСОБА_5, про стягнення заборгованості за здану продукцію, -

ВСТАНОВИВ:

24.01.2018 року позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_1, у особі їх представника ОСОБА_3, звернулися до суду з позовом до відповідача ФОП ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за здану продукцію (а.с.3-8, 28-34).

Позовні вимоги позивача ОСОБА_1 обґрунтовано тим, що 23.09.17 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем укладено договір купівлі-продажу зерна соняшника в кількості 8800,00 грн. за ціною 7600 грн. - на загальну суму 62259,00 грн.. Договір був укладено у формі накладної № 3215 від 23.09.2017 року. Позивач свої обовязки по договору виконав - здав відповідачу на склад вказану кількість зерна. Відповідач свої зобовязання виконав частково - прийняв від позивача 8800,00 кг соняшника, після чого відповідач сплатив позивачу 20000 грн. у рахунок часткової сплати вартості зерна, а залишок заборгованості 42259,00 грн. відповідач пообіцяв сплатити на наступний день, однак сплату решти вартості товару не здійснив. Позивач ОСОБА_1 звертався з претензією про сплату боргу, однак борг не сплачено. Позивач звертався з заявою про вчинення кримінального правопорушення, однак розслідування його заяви не здійснено. Тому позивач ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача на його користь: - пряму заборгованість у сумі 42259,00 грн., - три відсотки річних у сумі 402,91 грн., - відсотки згідно ст.. 1048 ЦК України у розмірі 1678,78 грн., - пеню у розмірі 4902,04 грн. та - витрати від інфляції у розмірі 4860,79 грн., на загальну суму 54103,52 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги позивача ОСОБА_2 обґрунтовано тим, що 23.09.17 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем укладено договір купівлі-продажу зерна соняшника в кількості 3320,00 грн. за ціною 7600 грн. - на загальну суму 21698,00 грн.. Договір було укладено у формі накладної № 3214 від 23.09.2017 року. Позивач свої обовязки по договору виконав - здав відповідачу на склад вказану кількість зерна. Відповідач свої зобовязання виконав частково - прийняв від позивача 3320,00 кг соняшника, вартість товару пообіцяв сплатити на наступний день, однак сплату решти вартості товару не здійснив. Позивач ОСОБА_2 звертався з претензією про сплату боргу, однак борг не сплачено. Позивач звертався з заявою про вчинення кримінального правопорушення, однак розслідування його заяви не здійснено. Тому позивач ОСОБА_2 просив стягнути з відповідача на його користь: - пряму заборгованість у сумі 21698,00 грн., - три відсотки річних у сумі 206,87 грн., - відсотки згідно ст.. 1048 ЦК України у розмірі 861,98 грн., - пеню у розмірі 2516,97 грн. та - витрати від інфляції у розмірі 2495,27 грн., на загальну суму 27779,09 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 21.02.2018 року було відкрито провадження за даним позовом за правилами загального провадження (а.с.38-39).

Після відкриття провадження представником відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 надано відзив на позовну заяву, згідно якого він та його довіритель позов не визнають у повному обсязі, заявляють, що будь-яких договорів купівлі-продажу зерна з позивачами відповідач не укладав, товар не отримував, надані позивачами накладні не містять його підпису, не містять інших необхідних реквізитів та умов договору, пояснення щодо передачі зерна є суперечливими, оскільки позивачі стверджують що зерно здано на автомобіль та на склад одночасно, що є взаємовиключними обставинами. Тому у позові просили відмовити (а.с. 65-66).

Ухвалою суду від 08.05.2018 року було закрито підготовче провадження.(а.с.71).

Ухвалою суду від 28.08.2018 року визнано явку відповідача обовязковою, зобовязано надати відомості за клопотаннями позивачів (а.с.123-124), однак відповідач до суду не зявився.

Ухвалами суду від 28.09.18 року (а.с.130-131), від 05.02.2019 року (а.с.172-173) витребовувались докази за клопотаннями позивачів та їх представника.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві, пояснив, що займається вирощуванням зерна соняшника, раніше здавав відповідачу зерно, отримував оплату, знає відповідача на обличчя, знає, де знаходяться приміщення сховищ зерна, належних відповідачеві, тому домовлявся про здачу насіння з ним. 23.09.2017 року до нього в село приїхав ОСОБА_5 з водієм, погрузили насіння, вивезли, приїхали на склад у м. Апостолове, це місце є всім відомим, йому сплатив касир 20000 грн. як частину вартості товару, решту відповідач пообіцяв повернути наступного дня, однак до цього часу розрахунок з ним не здійснено, від розмов відповідач ухиляється, на претензії не реагує. Тому просив позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 дав аналогічні пояснення, просив позов задовольнити.

Представник позивачів ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі з підстав вказаних у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_5 у судові засідання не зявлявся.

У судовому засіданні представник відповідача проти позовів заперечував, просив відмовити з підстав, вказаних у відзиві на позов.

Виходячи з обставин, яким сторони обґрунтовували свої вимоги та заперечення, предметом доказування по даній справі є факт укладення 23.09.2017 року договорів купівлі продажу між позивачами та відповідачем, факт виконання зобовязань за договорами, обсяг відповідальності за прострочення виконання зобовязання.

Суд, вислухавши позивачів, їх представника, представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши інші докази, надані сторонами та витребувані судом, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки стверджувані позивачами факти укладення договорів купівлі-продажу зерна з відповідачем не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Так, за положеннями ст.. ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» договір - це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами.

За положеннями ст.. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Згідно вимог ст.. 178 ЦК України, об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. Ст.. 179 ЦК України цивільного кодексу визначає, що річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки.

Суд вважає, що зерно, щодо якого за твердженням позивачів укладались 23.09..2017 року договори купівлі-продажу, може бути обєктом цивільних прав, однак суд вважає, що діяльність щодо купівлі-продажу зерна повинна відбуватись згідно з нормами ЗУ «Про зерно та ринок зерна в Україні».

Так, згідно п. 23 ст. 1 ЗУ «Про зерно та ринок зерна в Україні», ринок зерна - це система товарно-грошових відносин, що виникають між його суб'єктами в процесі виробництва, зберігання, торгівлі та використання зерна на засадах вільної конкуренції, вільного вибору напрямів реалізації зерна та визначення цін, а також державного контролю за його якістю та зберіганням.

Згідно ст.. 5 «Про зерно та ринок зерна в Україні» суб'єктами ринку зерна є:

суб'єкти виробництва зерна; суб'єкти зберігання зерна; Аграрний фонд та інші суб'єкти державних заставних закупівель зерна та державної аграрної інтервенції; акредитовані біржі; Аграрний страховий пул створений відповідно до Закону України "Про особливості страхування сільськогосподарської продукції з здержавною підтримкою" , Гарантійний фонд; інші суб'єкти господарювання, які діють на ринку зерна.

Саме між цими субєктами можуть виникати правовідносини що купівлі-продажу зерна.

За положеннями ст.. 6 ЗУ «Про зерно та ринок зерна в Україні»,

суб'єктами виробництва зерна є власники, орендарі та користувачі земельних ділянок, які використовують їх для виробництва зерна.

Позивачі не надали суду належних доказів, що вони є виробниками зерна, мали зерно у власності та могли використовувати його у цивільному обороті.

На підтвердження факту укладення 23.09.2017 року договору купівлі-продажу з відповідачем СПД ОСОБА_5, позивачем ОСОБА_2 надано накладну № 3214 від 23.09.2017 року у якій зазначено про одержання від ОСОБА_7 насіння вагою 2855 за ціною 7600 грн. на загальну суму 21698,00 грн.

На підтвердження факту укладення 23.09.2017 року договору купівлі-продажу з відповідачем СПД ОСОБА_5, позивачем ОСОБА_1 надано накладну № 3215 від 23.09.2017 року у якій зазначено про одержання від ОСОБА_1 насіння вагою 8192 за ціною 7600 грн. на загальну суму 62259,00 грн., при цьому сплачено 20000 грн., залишок 42289,00 грн.

Факт завантаження зерна 23.09.2019 року на автомобіль НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_8 підтвердили свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_12

Про відвантаження зерна на складах СПД ОСОБА_5 стверджували позивачі, разом з тим адрес цих приміщень не назвали, підтвердили, що підписи на виданих їм накладних поставлені ваговиком СПД ОСОБА_5 - ОСОБА_13.

Разом з тим, виходячи з положень ЗУ «Про зерно та ринок зерна в Україні» продаж зерна повинен здійснюватись через склад.

Позивачі не надали суду доказів, що СПД ОСОБА_14 міг бути субєктом зберігання зерна, оскільки за положеннями ст.. 7 ЗУ «Про зерно та ринок зерна в Україні» суб'єктами зберігання зерна є: зернові склади (елеватори, хлібні бази, хлібоприймальні, борошномельні і комбікормові підприємства), суб'єкти виробництва зерна, які зберігають його у власних або орендованих зерносховищах, та інші суб'єкти господарювання, які беруть участь у процесі зберігання зерна.

Згідно наданого позивачами витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ОСОБА_5 зареєстрований 16.02.1999 року у Єдиному державному реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, видами діяльності є, зокрема, діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами код КВЕД 46.11.

У той же час, згідно з вказаною кваліфікацією КВЕД не передбачена роздрібна торгівля зерном.

Клас 46.2 КВЕД визначає вид діяльності - оптова торгівля сільськогосподарською сировиною та живими тваринами, тобто оптова торгівля від свого імені.

Клас КВЕД 46.90 включає: оптову торгівлю різним асортиментом товарів без будь-якої визначеної спеціалізації

Клас КВЕД 47.99 визначає - інші види роздрібної торгівлі поза магазинами, цей клас включає: інші види роздрібної торгівлі будь-якими товарами, не віднесеної до попередніх класів: пряму торгівлю або торгівлю за допомогою рознощиків (комівояжерів) шляхом обходу клієнтів, торгівлю з використанням торговельних автоматів тощо, пряму торгівлю паливом (пічним паливом, дровами тощо), що його доставляють безпосередньо споживачеві, діяльність позамагазинних аукціонів з роздрібної торгівлі (крім подібної діяльності в мережі Інтернет), діяльність комісіонерів з роздрібної торгівлі поза магазинами

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що клас КВЕД 46.11., за яким відповідач ОСОБА_5 здійснює свою діяльність, не включає: оптову торгівлю від власного імені, та роздрібну торгівлю, яку здійснюють комісіонери поза магазинами, а тому відповідач не міг бути стороною договору купівлі продажу зерна від власного імені.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачі не надали суду доказів, що 23.09.2017 року вони у порядку передбаченому ЗУ «Про зерно та ринок зерна в Україні» уклали договір купівлі-продажу зерна з відповідачем СПД ОСОБА_5.

Оскільки факт укладення договору не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, у задоволенні позовів про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу слід відмовити.

Вказане рішення не позбавляє позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_1 звернутись з позовом до відповідача СПД ОСОБА_5 з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 10-13,81,259,263,265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 особи підприємця ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за здану продукцію - відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_4 особи підприємця ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за здану продукцію - відмовити.

Повний текст рішення скласти о 13-00 годині 19.04.2019 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суду протягом 30 діб з моменту складання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили з моменту закінчення строку на апеляційне оскарження, яекщо його не оскаржено, або з моменту прийняття рішення судом апеляційної інстанції, якщо його рне скасовано.

Суддя:ОСОБА_15