Ухвала

05 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 750/10795/18

провадження № 61-6314ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 грудня 2018 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», банк) звернулось до суду

з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 12 713, 46 грн.

В обґрунтування свого позову зазначало що між АТ КБ «ПриватБанк»

та ОСОБА_2 укладено кредитний договір від 05 жовтня 2011 року, згідно умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 3 070 грн. У зв'язку із невиконанням своїх кредитних зобов'язань станом на 24 вересня

2018 року у ОСОБА_2 виникла заборгованість у розмірі 12 713, 46 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 грудня

2018 року, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року, в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

У березні 2019 року до Верховного Суду надійшлакасаційна скарга

АТ КБ «ПриватБанк»,в якій заявник просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 грудня 2018 року

та постанову Чернігівського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року

і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України, статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про

стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі становить 12 713, 46 грн, тобто суму, яка станом

на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму

для працездатних осіб (1 921, 00 грн * 100 = 192 100, 00 грн).

Отже, справа на судові рішення, у якій подана касаційна скарга, є малозначною.

Заявник вказав, що у касаційній скарзі ним порушено питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа для банку має виняткове значення, тому є підстави для відкриття касаційного провадження.

Погоджуюсь із тим, що всі справи АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості з позичальників є для банку важливими, суд не може погодитись із тим, що ця справа, в якій заявлені вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 12 713, 46 грн, на підставі кредитного договору, розмір кредиту за яким складає 3 070 грн, має виняткове значення для

АТ КБ «ПриватБанк», що є одним із найбільших банків України.

Фундаментального значення результатів розгляду цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики не виявлено.

Отже, випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки АТ КБ «ПриватБанк» подало касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 грудня 2018 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року у справі

за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

до ОСОБА_2 про стягнення боргу - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников