Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1208/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
05.11.2019смт. Доманівка
Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді: Вадовської А.В.
за участі секретаря: Куш О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні без участі сторін у порядку спрощеного позовного провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
30 вересня 2019 р. позивач Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 24 468,03 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що 23 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Банк Ренесанс Капітал" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір у виді заяви №GP-5291837, за яким відповідачу надано кредит у розмірі 12 169,45 грн.
Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором.
Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства "Банк Ренесанс Капітал" в результаті реорганізації АТ "Банк Ренесанс Капітал" шляхом приєднання до банку, згідно рішення загальних зборів акціонерів банку та згідно рішення єдиного акціонера АТ "Банк Ренесанс Капітал".
Відповідач кредитні зобов`язання належним чином не виконує, станом на 23.07.2019 р. виникла заборгованість на суму 24 468,03 грн., з яких: за тілом кредиту - 8 574,99 грн., за відсотками - 454,56 грн., 3 139,99 грн. за комісією та штрафні санкції у розмірі 12 298,58 грн.
Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту №GP-5291837 від 23.10.2013 року в сумі 24 468,03 грн. та понесені судові витрати.
Учасники процесу у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.
Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації, яку вручено особисто. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов.
За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Відповідно до ст.ст. 526, 612, 625 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.
Судом встановлено, що 23 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Банк Ренесанс Капітал" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № GP - 5291837, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 12 169,45 грн. строком на 36 місяців, з процентною ставкою за користування кредитом 15 % річних, розмір комісії за обслуговування кредиту визначено 1,82%.
Крім того, сторони домовилися згідно п.6.2 договору за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів та/або комісії у терміни, що передбачені графіком платежів та/або іншим чином визначені відповідно до кредитного договору, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від простроченої суми за кожний випадок прострочення, а також за кожен місяць прострочення встановленого терміну від простроченої суми за кожний випадок.
Також сторони погодили графік платежів, згідно якого позичальник зобов`язався сплачувати банку до 23 числа кожного календарного місяця 1057,3 грн. щомісяця, та 23.10.2016 р. 1057,13 останній платіж, усього 36 місяців.
19 липня 2016 року Публічне акціонерне товариство "Банк Ренесанс Капітал" припинилося шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", що підтверджується даними витягу з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" є правонаступником усіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства "Банк Ренесанс Капітал" в результаті реорганізації АТ "Банк Ренесанс Капітал" шляхом приєднання до банку, згідно рішення загальних зборів акціонерів банку (протокол №68 від 14 березня 2015 року) та згідно рішення єдиного акціонера АТ "Банк Ренесанс Капітал" (рішення №2 від 14 березня 2015 року), що визначено підрозділом 1.1 розділу 1 статуту Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" (а.с.23-24).
Згідно виписки з рахунку сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № GP - 5291837 від 23.10.2013 року станом на 23.07.2019 року, становить 24 468,03 грн., з яких: 8 574,99 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3 139,9 грн. - заборгованість за комісією; 454,53 - заборгованість за процентами; 12 298,58 грн. - неустойка за порушення зобов`язань по кредиту.
Крім того, розмір заборгованості підтверджується довідкою про стан та історію заборгованості за кредитним договором № GP - 5291837 від 23.10.2013 року, з якого також вбачається, що обов`язкові щомісячні платежі відповідачем вносилися не в повному обсязі та не своєчасно.
06 серпня 2018 року позивач направляв на адресу відповідача письмову вимогу (повідомлення) про погашення заборгованості у добровільному порядку за кредитним договором № GP - 5291837 від 23.10.2013 року.
Доказів належного виконання відповідачем кредитних зобов`язань за договором матеріали справи не містять.
Відповідач ОСОБА_1 умови договору порушив, проте суд не може погодитися з визначеним Банком розміром заборгованості з огляду на таке.
Пунктом 4.2 укладеного між сторонами кредитного договору встановлено, що позичальник щомісячно сплачує банку комісію за обслуговування кредиту у розмірі, вказаному в пропозиції від початкової суми кредиту, перерахованої банком згідно з цим розділом, тобто 1,82%, що згідно графіка складає 363,99 грн. щомісячно.
За змістом частин четвертої, п`ятої статті 11, статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною, а у відповідності до частини восьмої статті 18 Закону (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.
Умови кредитного договору, які передбачають стягнення зі споживача щомісячної комісії, є нікчемними та не потребують визнання недійсними.
Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту.
Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).
У пункті 4.2 кредитного договору не зазначено, які саме послуги за вказану комісію надаються відповідачеві, при цьому позивач нараховував комісію за обслуговування кредиту, що є незаконним в силу частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».
Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 16 листопада 2016 року № 6-1746цс16.
З розрахунку, наданого позивачем, відповідачеві ОСОБА_1 нарахована заборгованість за комісією у розмірі 3 139,90 грн.
Зважаючи на вищезазначені положення закону, нарахування комісії є нікчемним, а тому заборгованість за нею стягненню з відповідача не підлягає.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача 12 298,58 грн. штрафних санкцій. При цьому позивачем не наданий детальний розрахунок їх нарахування з зазначенням періоду та підстав для нарахування.
За такого суд приходить висновку про недоведеність позивачем належними доказами правомірності нарахування штрафних санкцій, а тому вимога про стягнення 12 298,58 грн. штрафних санкцій не підлягає задоволенню.
Ураховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню на загальну суму 9 029,55 грн., з яких 8 574,99 грн. - заборгованість за кредитом, 454,56 грн. заборгованість за процентами.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 708,92 грн. (9 029,55 х 1921 : 24 468,03 = 708,92 грн.).
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 282, 284, 289 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Заочне рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його ухвалення, якщо протягом цього строку не буде подана заява про його перегляд відповідачем або апеляційна скарга позивачем.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги у 30-денний строк: позивачем з дня проголошення рішення; відповідачем у той же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

У відповідності до п.15.5 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Миколаївського апеляційного суду або через Доманівський районний суд Миколаївської області.

Суддя А. В. Вадовська