ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 373/469/16-ц

провадження № 61-24101 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В.І., Коротуна В. М., Крата В. І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

треті особи - комунальне підприємство «Виробниче управління житлово-комунального господарства», Переяслав-Хмельницька міська рада Київської області,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2016 року в складі судді Керекези Я. І. та на ухвалу апеляційного суду Київської області від 16 лютого 2017 року в складі колегії суддів Мельника Я. С., Волохова Л. А., Матвієнко Ю. О.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, у якому просив визначити порядок користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (далі - земельна ділянка).

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що на підставі свідоцтва про право власності позивачеві належить квартира № 1, а відповідачеві - кварира № 2 в будинку за адресою АДРЕСА_1 Указаний будинок перебуває на балансі КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства», а земельна ділянка, на якій він розташований, була виділена Переяслав-Хмельницькому сироварному заводу під будівництво цього будинку згідно з рішенням виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради депутатів трудящих.

Оскільки між сторонами виникають суперечки з приводу користування земельною ділянкою, а порядок користування нею визначений не був, ОСОБА_4 просив визначити порядок користування цією земельною ділянкою.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстнації виходив із того, що за відсутності факту та доказів надання в користування спірної земельної ділянки в передбачений законом спосіб та у зв'язку з тим, що її межі та дійсна площа на даний час органом місцевого самоврядування не визначалася, вимоги про визначення порядку користування спірною земельною ділянкою між співвласниками будинку є передчасними, а тому не підлягають задоволенню.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 16 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2016 року залишено без змін.

Апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи та дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, а доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У березні 2017 року ОСОБА_4 подав Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на вказані судові рішення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 березня 2017 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня 2017 року вказану справу призначеного до судового розгляду.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції в цивільних справах є Верховний Суд.

На виконання вимог підпункту 4 пункту 1 розділу XIII ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» дана справа передана до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 11 квітня 2019 року дану справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі ОСОБА_4 зазначає, що суди не взяли до уваги, що збудована відповідачем огорожа перешкоджає доступу сонячного світла до кімнати в квартирі позивача, а також, що віповідач прибудував декілька входів до своєї квартири, окрім того суди не врахували висновок експерта щодо розміру земельної ділянки та дійшли безпідставного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що відповідно до протоколу засідання виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради депутатів трудящих від 25 березня 1958 року № 6 Переяслав-Хмельницькому сирзаводу була виділена земельна ділянка під забудову двохквартирного житлового будинку площею 1000 м2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2

Рішенням виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради депутатів трудящих від 21 квітня 1960 року № 58-3 було вирішено прорізати вулицю в забудованому кварталі АДРЕСА_1.

Згідно з копією технічного паспорта земельної ділянки для забудови від 10 лютого 1971 року площа земельної ділянки, яка надана для забудови, становить 840 м2.

Квартира № 1, розташована за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві приватної власності ОСОБА_4, а квартира № 2 за вказаною адресою - ОСОБА_5 і членам його сім'ї.

Згідно з листом КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства» від 25 січня 2016 року № 25 будинок АДРЕСА_1 перебуває на балансі підприємства. Первинні документи на будинок (акт приймання в експлуатацію будинку, копія рішення про виділення земельної ділянки під забудову будинку) не збереглися. Державний акт на земельну ділянку, на якій розташований указаний житловий будинок, не виготовлявся.

Відповідно до наявного в матеріалах справи кадастрового плану земельної ділянки її загальна площа становить 898 м2.

Згідно з висновком експерта від 10 січня 2016 року № 10-16 фактична площа земельної ділянки як прибудинкової території біля будинку АДРЕСА_1, становить 469,09 м2.

У матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують факт надання уповноваженим органом у передбаченому законом порядку земельної ділянки в користування мешканцям будинку за адресою: АДРЕСА_1

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення відповідають зазначеним вимогам закону.

Відповідно до частин першої, третьої статті 10 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій,цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до частини першої статті 11 цього Кодексу в указаній редакції суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з частиною першою статті 57 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (абзац другий частини першої, частина друга статті 58 ЦПК України редакції, чинній на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій).

Відповідно до частини другої статті 59 ЦПК України в зазначеній редакції обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною третьою статті 10, частиною першою статті 60 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій, встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом.

Правильним є висновок суду першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, що за відсутності факту та доказів надання в користування стронам спірної земельної ділянки у передбачений законом спосіб та в зв'язку з тим, що її межі та дійсна площа на даний час органом місцевого самоврядування не визначалися, вимоги про визначення порядку користування спірною земельною ділянкою між співвласниками будинку є безпідставним, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову.

Посилання ОСОБА_4 у касаційній скарзі на те, що збудована відповідачем огорожа перешкоджає доступу світла до кімнати в квартирі позивача, а також, що віповідач прибудував декілька входів до своєї квартири, не заслуговують на увагу, оскільки не мають значення для вирішення даної справи по суті, однак можуть бути підставою для захисту порушених прав позивача в інший передбачений законом спосіб.

Інші доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК України підстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 400, 402, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4залишити без задоволення.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 16 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В.М. Коротун

В. І. Крат