Провадження №2/225/485/2019
Справа №225/1244/19
23 квітня 2019 року м.Торецьк
Дзержинський міський суд Донецької області у складі:
головуючого-судді Качаленко Є.В.,
за участю секретаря судового засідання Федорцової І.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати, грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку, одноразової грошової вихідної допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку,
Позивач до судового засідання не зявився, надав заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, просив позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, про причини неявки суд не інформував.
Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, розглянув позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з'ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об'єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 04.10.2016 року перебував у трудових відносинах з ПАТ «Українська залізниця» в особі Виробничого підрозділу «Ясинуватська дистанція сигналізації та звязку» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» на посаді електромеханіка дільниці І групи (наказ №17/06 від 03.10.2016 року) (а.с.10). Наказом підприємства від 10.07.2017 року №8789/ДН-ОС ОСОБА_1 звільнено з 17.07.2017 на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штату працівників з виплатою одноразової грошової допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку відповідно до ст. 44 КЗпП України, належна компенсація за 41день відпустки ( а.с.16).
При звільненні з позивачем ОСОБА_1 не був проведений повний розрахунок та належні йому кошти не були виплачені.
З огляду на це, суд зазначає наступне.
Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Згідно із ч. 1 ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статт і36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.
Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 83 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.
Відповідно до статті 83 КЗпП та статті 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.
Частиною 1 ст.94 КЗпП України передбачено, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Згідно з правовим висновком, який викладено у постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 6-2912цс16, всі суми (заробітна плата, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов'язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 5 цієї статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, відзив не надавав, докази своєї позиції суду не представив.
Слід зауважити, що навдені у розрахунках суми підтверджуються частково згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-5, наданих Пенсійним фондом (а.с.18): розмір нарахованої заробітної плати позивачу за березень 2017 року становить 5620,24 грн, а в представленому розрахунку за березень 2017 року (а.с.11) сума для пенсіїї вказана також як 5620,24 грн. При цьому в розпорядженні Пенсійного фонду за квітень-липень 2017 року дані відсутні.
З наведеного слідує, що відповідач порушуючи чинне трудове законодавство, своєчасно не виплатив заробітну плату позивачеві. Розмір зазначеної заборгованості та факт її невиплати позивачу представником відповідача не спростований.
Враховуючи, що судом встановлено порушення ст.116 КЗпП України при звільненні позивача ОСОБА_1, оскільки відповідач не виплатив усі належні суми у день звільнення, позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Оскільки позивач на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору, на підставі ст. 141 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позову з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір 768,40 грн.
Керуючись ст. ст.12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 282, 354 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати, грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку, одноразової грошової вихідної допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку - задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду позивачем подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: