ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1375/19 Справа № 203/3759/17 Суддя у 1-й інстанції - Католікян М.О. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів -Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 липня 2018 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», Публічне акціонерне товариство «Піреус Банк МКБ», ОСОБА_6, про визнання недійсними акту та свідоцтва про придбання майна,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 липня 2018 року позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», Публічне акціонерне товариство «Піреус Банк МКБ», ОСОБА_6, про визнання недійсними акту та свідоцтва про придбання майна залишено без розгляду.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу на неї, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно матеріалам справи, в жовтні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», Публічне акціонерне товариство «Піреус Банк МКБ», ОСОБА_6, про визнання недійсними акту та свідоцтва про придбання майна.

Справа неодноразово призначалася до судового розгляду. Чергове судове засідання у справі було призначено на 12.06.2018 року. Позивач була повідомлена належним чином, про що свідчить розписка її представника (а.с.а.с. 115, 118), проте до суду ані позивач, ані її представник не з'явилися, про причини неявки суд завчасно не повідомили.

Після судового засідання на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю такого розгляду до вирішення іншої справи апеляційним судом Дніпропетровської області (а.с. 132).

У справі було оголошено перерву до 23.07.2018 року.

Позивач була повідомлена належним чином 12.06.2018 року, про що свідчить розписка її представника.

23.07.2018 року, ані позивач, ані її представник до суду повторно не з'явилися.

20.07.2018 року представник позивача засобами електронного зв'язку звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю такого розгляду до вирішення іншої справи апеляційним судом Дніпропетровської області та зайнятістю в іншій справі у Корабельному районному суді м.Миколаєва. Однак суду не було надано доказів зайнятості в іншій справі. Крім того, про причини неявки до суду позивача суд повідомлений також не був.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, обгрунтовано виходив з того, що, позивач, будучи належним чином повідомленою про дату та час слухання справи, зокрема на 12.06.2018 р. та 23.07.2018 р. повторно не з'явилась в судове засідання, про причини неявки суд не сповістила і заяв про розгляд справи за її відсутності не надала.

Доводи апеляційної скарги про те, що представник позивача об'єктивно не мав можливості прибути у судове засідання через перебування у відрядженні у зв'язку з його участю у судовому засіданні в Корабельному районному суді м.Миколаєва, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки аналогічне клопотання представником позивача подавалося вже вдруге, при цьому матеріали справи не містять підтверджень зайнятості представника позивача в іншій справі та відсутності можливості у ОСОБА_1 прибути у судове засідання.

Судом апеляційної інстанції було надано час представнику позивача надати докази перебування представника позивача у відрядженні у зв'язку з його участю у судовому засіданні в Корабельному районному суді м.Миколаєва, проте таких доказів і суду апеляційної інстанції надано не було.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також в своїх рішеннях Європейський суд зазначає, що позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").

Посилання в апеляційній скарзі на те, що розгляд даної справи не можливий до розгляду іншої справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, не можуть вважатися поважною причиною нехтування позивачем та його представником своїми процесуальними обов'язками та затягування розгляду даної справи.

За ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Особа на власний розсуд користується своїми процесуальними правами, обов'язками відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених ст. ст 43, 49 України, але зобов'язана здійснювати їх добросовісно відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України.

Передбачених ст. 379 ЦПК України підстав для скасування ухвали суду колегією суддів не встановлено, тому судове рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова