Справа№340/52/19
Провадження № 2/340/87/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2019 року суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Бучинський А.Б., в смт Верховина, Верховинського району, Івано-Франківської області, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини шляхом зміни способу їх присудження, та їх стягнення у твердій грошовій сумі, -

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження, що стягуються з відповідача за рішенням суду та просить стягувати аліменти на утримання дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.

Свої вимоги мотивує тим, що згідно рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 15.10.2012 по справі №0903/714/2012 з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття. На даний час змінився її майновий стан. Крім цього синові на даний час виповнилося 13 років, у звязку з чим збільшились його потреби, і на його утримання їй не вистачає коштів, які сплачує відповідач згідно рішення суду, оскільки розмір аліментів визначений судом не відповідає мінімуму, який встановлений законом на даний час. Просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 13.03.2019 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НМ №056913 від 22.12.2006, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 являються батьками неповнолітнього ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4).

Як вбачається із виконавчого листа, виданого Верховинським районним судом 15.10.2012, на підставі рішення Верховинського районного суду від 15.10.2012 справа № 0903/714/2012 із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, розпочинаючи з 02.07.2012 та до досягнення нею повноліття (а.с.5).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

За змістом положень статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Таким чином суд вважає, що встановлений розмір аліментів судом може бути переглянутий та збільшений або зменшений судом у випадку наявності для цього передбачених законом підстав. При цьому за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Така позиція суду кореспондується із правовими висновками Верховного Суду України, зроблених у постанові за наслідками розгляду справи № 6-143цс13.

Одночасно суд враховує, що відповідно до внесених змін у ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України на даний час визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Тому при наявності заяви одержувача аліментів суд вправі змінити спосіб їх присудження із частки на тверду грошову суму.

Позивач ствердила, що неповнолітній син ОСОБА_2 перебуває виключно на її матеріальному утриманні. В той же час відповідач жодної матеріальної допомоги, крім аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина не надає. В силу зростання дитини та збільшенні її потреб щодо матеріального забезпечення вона самостійно не в змозі забезпечити матеріальні потреби дитини, а тому бажає змінити спосіб присудження аліментів та стягувати на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі.

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Однак, рішенням Верховинського районного суду раніше встановлено розмір аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А тому, враховуючи, що на даний час вік та потреби дитини змінилися, встановлений раніше розмір аліментів не відповідає мінімальному гарантованому розміру аліментів на одну дитину та не забезпечує гармонійного розвитку дитини, позовні вимоги є підставними.

В той же час позивачкою не доведено перед судом належними, допустимими та достатніми доказами факту достатності заробітку (доходу) відповідача платника аліментів для покладення на нього обовязку сплати аліментів у розмірі, що перевищує гарантований розмір аліментів на одну дитину.

Таким чином, суд враховуючи стан здоров'я, матеріальне становище дитини, його потреби, матеріальне становище платника аліментів та виходячи з визначеного законодавством рівного обов'язку батьків щодо утримання неповнолітніх дітей, прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, інфляційних процесів, що відбувалися у державі впродовж періоду з 2011 по 2018 роки, приходить до переконання, що встановлений раніше розмір аліментів рішенням суду підлягає збільшенню шляхом зміни способу їх присудження, та підлягає стягуванню у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, які відповідач зобов'язаний сплачувати на утримання дитини щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. При цьому такий розмір аліментів є достатнім, та таким, що здатний забезпечити дитині належні умови для існування, повноцінного розвитку та належних умов проживання. У звязку із наведеним слід позовні вимоги задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355, Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

' позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження та стягувати із ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно та до досягнення дитиною повноліття, в твердій грошовій сумі, в розмірі 1200 гривень (одна тисяча двісті гривень), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону.

Стягнення аліментів розпочати з дня набрання даним рішенням законної сили, та з цього часу припинити стягнення аліментів по виконавчому листу в справі № 0903/714/2012, виданому 15.10.2012 на виконання рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 10.09.2012.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області або безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Суддя: Бучинський А.Б.