Справа № 182/7885/18
Провадження № 2/0182/221/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2019 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Рибакової В.В.

при секретарі Затуливітер Н.В.

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 17.10.2018 року звернувся до суду з вказаним позовом, який уточнював (а.с.1-3,17-19). В обґрунтування позовних вимог послався на наступні обставини.

19.04.2017 року померла його мати ОСОБА_2. Після її смерті залишилось спадкове майно до складу якого входить квартира за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_2 за життя заповідальних розпоряджень не склала. Інших спадкоємців крім нього немає. Вказав, що, на час смерті проживав разом з матірю, доглядав за нею та поховав, після смерті матері фактично вступив в управління та розпорядження спадковим майном, від спадщини не усувався. Він звернувся до нотаріальної контори з заявою про заведення спадкової справи та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Другої Нікопольської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. Зазначив, що строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері пропущено ним у звязку зі скрутним матеріальним становищем, тому він вимушений звернутися до суду та просить визнати за ним право власності на квартиру загальною площею 73,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 19.04.2017 року.

Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.11.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по справі, почато підготовче провадження, призначено проведення підготовчого засідання (а.с.21,22).

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.02.2019 року (а.с.49) закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 10.04.2019 року о 08:30 год.

Копію ухвали та судову повістку позивачу було направлено за вказаною в позові адресою. До суду повернувся конверт з судовою повісткою, як не вручений за закінченням встановленого строку зберігання (а.с.50). Про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи, як передбачено ч.1 ст.131 ЦПК України, позивач не повідомляв суд. Тому у відповідності до ч.1 ст.131 ЦПК України, повістка вважається доставленою.

У матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи за його відсутності у звязку з неможливістю прийняти участь у судовому засіданні, на позовних вимогах наполягає (а.с.45).

Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, рішення просить прийняти у відповідності до вимог діючого законодавства (а.с.41,42).

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У такому випадку фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1217, 1258 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населений пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

У судовому засідання встановлено наступне.

Згідно копії свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 (а.с.5,7), його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2. 06.04.2002 року помер ОСОБА_3 (а.с.9,20). 19.04.2017 року померла ОСОБА_2 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно до складу якого входить квартира за адресою: АДРЕСА_1, яка належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 20.03.2003 року завідуючою Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за №1-1107 (а.с.10 копія свідоцтва про право на спадщину за законом). Вказане підтверджується іншими матеріалами справи (а.с.11 копія ОСОБА_4 про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 435150 від 23.04.2003, а.с.12 копія витягу з технічного паспорту виготовленого станом на 04.2003 року, а.с.28 - відповіддю КП «НМБТІ» від 10.12.2018 року № 1323, що надійшов на запит суду, а.с.23 - Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 145930089 від 19.11.2018 року).

З відповіді Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 07.12.2018 року, що надійшла на запит суду (а.с.29), вбачається, що після смерті ОСОБА_2, померлої 19.04.2017 року, яка до дня смерті проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, заведена спадкова справа №367/2018. Вказане також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 54339342 від 04.12.2018 року (а.с.30), Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 53506644 від 01.10.2018 року (а.с.38).

З копії спадкової справи №367/2018 (а.с.32-40), заведеної після смерті 19.04.2017 року ОСОБА_2, вбачається наступне. 01.10.2018 року до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_1 (місце проживання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2/1, кв.4) про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_2, яка мешкала за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Шевченко, буд.195/1, кв. 49. У заяві зазначив, що інших спадкоємців немає, що у строк встановлений ст.1270 ЦК України він не звернувся до нотаріальної контори та, що на час відкриття спадщини разом зі спадкодавицею не проживав. Згідно довідки №5 виданої ОСББ «Кристал-195/1» (а.с.36), ОСОБА_2 станом на 19.04.2017 року була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з нею інших осіб не зареєстровано. За Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину № 53503664 від 01.10.2018 року, № 545339342 від 04.12.2018 року свідоцтва про право на спадщину не видавалися; за Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 53503672 від 01.10.2018 року, № 54339362 від 04.12.2018 року (а.с.30,31,36-на звороті,37) інформація щодо спадкодавця відсутня.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.10.2018 року, виданої державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2, у звязку з тим, що у строк встановлений ст.1270 ЦК України ОСОБА_1 заяву про прийняття спадщини не подав (а.с.14,39-на звороті).

Жодних доказів на підтвердження постійного проживання позивача разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини суду представлено не було. Крім того, як зазначалося вище, позивач у своїй заяві до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_2В зазначив місце свого проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2/1, кв.4 та вказав, що на час відкриття спадщини разом зі спадкодавицею не проживав.

У розумінні ч.3 ст.1268 ЦК України, позивач не вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Отже, особа може скористатись не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який здатен захистити інтереси власника суб'єктивного права та припинити їх порушення на майбутнє або усунути загрозу його порушення.

Згідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірне, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

У відповідності до положень частин першої та другої статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. He допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно зі ст.ст. 1297, 1298 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно положень пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно абзаців 1, 15, 16 п. 3.1 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до змісту ст.1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст.1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч.5 ст.1268, статей 1296 - 1299 ЦК України.

Отже, вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. У матеріалах справи відсутні докази прийняття позивачем спадщини. Тому звернення позивача ОСОБА_1, якому відмовлено постановою державного нотаріуса Другої Нікопольської державної нотаріальної контори від 01.10.2018 року у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2, померлої 19.04.2017 року, у звязку з пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини, до суду з позовними вимогами про визнання за ним права власності на спадкове майно, без звернення до суду з вимогами про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, є передчасним.

На думку суду, позивачем обраний не той спосіб захисту цивільних прав та інтересів.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Керуючись ст.ст.4,12,13,76-78,81,89,141,259,263-265,268 ЦПК України, п.п.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1. місце проживання за адресою: 53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Шевченко, буд.150/1 кв. 4) до Нікопольської міської ради Дніпропетровської області (місцезнаходження за адресою: 53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 3, ) про визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: ОСОБА_6