Апеляційне провадження № 22-ц/824/5350/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи 753/20207/18

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шахової О.В., суддів: Вербової І.М., Саліхова В.В., за участю секретаря судового засідання Пащенко О.П.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідачі: державний реєстратор державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний конструкторський інститут будівельних матеріалів та виробів «НДІБМВ» (далі- ДП «НДІБМВ») Хохич РусланВікторович,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2,

на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 31 жовтня 2018 року, постановлену в приміщенні суду під головуванням судді Колесник О.М. , -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до державного реєстратора ДП ««НДІБМВ» Хохича Р.В, ТОВ «Кей-Колект», ПАТ «УкрСиббанк», в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Хохич Р.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу, індексний номер 36892504 від 04.09.2017, номер запису про право власності 22163773 від 1.09.2017, на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Кей-Колект».

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 31 жовтня 2018 року у відкритті провадженні у вказаній справі - відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, матеріали справи направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, посилається, зокрема, на те, що позовні вимоги у справі заявлено на поновлення порушеного цивільного права позивача, спірні правовідносини пов'язані з невиконанням умов цивільно-правових договорів (кредитного та іпотечного), а право власності на спірну квартиру перейшло до третьої особи у справі, незважаючи на участь у спорі суб'єкта владних повноважень. Вимога про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності ТОВ «Кей-Колект» на квартиру не стосується захисту прав чи інтересів у сфері публічно - правових відносин.

В судовому засіданні апеляційного суду представник дповідач ТОВ «Кей-Колект» заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з'явилися. Про розгляд справи повідомлені належно, проте про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не заявлялись вимоги приватно-правового характеру, позовні вимоги ґрунтуються на протиправності дій державного реєстратора як суб'єкта, наділеного владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію прав, у зв'язку з недотриманням ним вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, у вказаній справі дослідженню будуть підлягати виключно владні, управлінські рішення та дії щодо державної реєстрації права власності, вчинені відповідачем - державним реєстратором як суб'єктом владних повноважень, а тому даний спір є публічно-правовим та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як вбачається, ОСОБА_2 звернувся з позовом до до державного реєстратора ДП ««НДІБМВ» Хохича Р.В, ТОВ «Кей-Колект», ПАТ «УкрСиббанк» про визнання протиправними та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно.

В позовній заяві посилався на те, що при відсутності окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя ТОВ «Кей - Колект» шляхом передачі йому права власності на іпотечне майно, були відсутні підстави для звернення до державного реєстратора із заявою про перереєстрацію права власності на спірну квартиру за ТОВ «Кей-Колект», а у державного реєстратора ХохичаВ.М. були відсутні підстави для прийняття рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Кей - Колект».

Враховуючи, що державна реєстрація права власності на квартиру ТОВ «Кей-Колект» проведена за договором іпотеки №55256 від 24.05.2007, який прямо передбачає укладення з іпотекодавцем ОСОБА_2 окремого договору про задоволення вимог іпотеко держателя, а такий договір не укладався (відсутній документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на нерухоме майно), така державна реєстрація за відсутності необхідного документа, що є підставою для її проведення, є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що вказаний спір повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Разом з тим, вирішуючи питання про віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду, слід враховувати не лише суб'єктний склад правовідносин, які склалися між сторонами, а й сутність (характер) таких правовідносин.

Правовідносини, щодо яких виник спір, обумовлені проведенням державним реєстратором державної реєстрації права власності за ТОВ «Кей-Колект» на майно, яке належало позивачу та в подальшому було відчужене.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Ураховуючи те, що позовні вимоги у справі заявлено на поновлення порушеного цивільного права позивача, спірні правовідносини пов'язані з невиконанням умов цивільно-правових договорів (кредитного та іпотечного), на момент звернення до суду право власності на спірну квартиру перейшло до відповідача ТОВ «Кей-Колект» (ас.19), незважаючи на участь у спорі суб'єкта владних повноважень, апеляційний суд приходить до висновку про те, що спір не є публічно-правовим, а має вирішуватися судом за правилами ЦПК України.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11 та 17 квітня 2018 року (справи № 11-96апп18 (№ 826/366/16) та № 11-192апп18 (№ 815/6956/15),11 вересня 2018 року у справі №817/2398/15.

Вимога про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності ТОВ «Кей Колект» на квартиру не стосується захисту прав чи інтересів у сфері публічно - правових відносин, тому спір виник із цивільних правовідносин і справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства за правилами встановленими ст.19 ЦПК України.

Також апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 04 вересня 2018 року у справі №823/2042/16 «Такий критерій визначення юрисдикції спору як наявність порушень вимог чинного реєстраційного законодавства у діях державного реєстратора під час державної реєстрації прав на земельну ділянку не завжди є достатнім та ефективним, адже наявність цих порушень можна встановити лише при розгляді справи по суті, а не на момент звернення позивача з позовною заявою.

Крім того, скасування державної реєстрації права, належного одній особі, за заявою іншої особи в порядку адміністративного судочинства не дозволяє остаточно вирішити спір між цими особами. Тож не виконується основне завдання судочинства. У таких спорах питання правомірності укладення цивільно-правових договорів, на підставі яких відбулись реєстраційні дії, обов'язково постають перед судом, який буде вирішувати спір, незалежно від того, чи заявив позивач вимогу щодо оскарження таких договорів.

Отже, в зазначеній категорії справ вирішуються спори про цивільне право між особами, які вимагають скасування державної реєстрації, й особами, за якими зареєстровано право чи обтяження. А тому мають розглядатися судами господарської або цивільної юрисдикції залежно від суб'єктного складу сторін спору.»

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у цій справі з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України помилковий.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню як така, що постановлена з порушенням процесуального закону, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 379, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 31 жовтня 2018 року - скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді: