Справа № 202/1625/18
Провадження № 2/202/229/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Кухтіна Г.О.,

при секретарі судових засідань - Кишковар Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради до ОСОБА_2, треті особи: Дніпровська міська рада, Департамент адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про виселення з незаконно займаної кімнати в гуртожитку, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи: Дніпровська міська рада, Департамент адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про виселення з незаконно займаної кімнати в гуртожитку. В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що КП «Жилсервіс-5»ДМР є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1. 02 лютого 2018 року під час перевірки житлового фонду по розпорядженню голови Дніпровської міської ради був виявлений факт незаконного вселення громадянки ОСОБА_2, відповідача по справі, в кімнату НОМЕР_1 гуртожитку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Так, в порушення вимог закону, відповідачка на обліку потребуючих поліпшення житлових умов в Органі місцевого самоврядування у 2017-2018 роках не перебувала, та й не могла перебувати, так як до 24.01.2018 року ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала у кімнаті НОМЕР_2 гуртожитку по АДРЕСА_1, тобто поліпшення житлових умов не потребувала. В свою чергу, ОСОБА_2 шляхом шахрайських дій, по підробленому ордеру, без будь-яких законних підстав, самоправно захопила кімнату НОМЕР_1, що належить територіальній громаді міста. Так, 05.12.2017 року при зверненні відповідачки до КП «Жилсервіс-5»ДМР стосовно реєстрації в кім. НОМЕР_1, було надано сумнівний ордер № 191 від 08 грудня 2010 року, який виданий громадянці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що не є членом сім'ї ОСОБА_2. Крім того, ОСОБА_2 не могла бути вписаною одночасно в два ордери на кім. НОМЕР_2, та кім. НОМЕР_1 на протязі семи років проживання в даному гуртожитку. Відповідно Довідки КП «Жилсервіс-5» ДМР особовий рахунок на кімнату НОМЕР_1 відкритий 01.01.2013 року на одну людину ОСОБА_3, і у листопаді 2017 року закритий у зв'язку зі смертю основного наймача кімнати. Отже, відповідачка ніколи не була вписана в ордер до ОСОБА_3, та не була членом її родини (сім'ї). Зважаючи на зазначене, самоправне заволодіння, реєстрація та укладання договору найму в кім. НОМЕР_1 гуртожитку по АДРЕСА_1 відбулося без будь-яких законних підстав. У зв'язку з цим, просили суд виселити ОСОБА_2 з незаконно зайнятої кімнати НОМЕР_1 в гуртожитку по АДРЕСА_1, без надання іншого житла.

Ухвалою судді від 12 квітня 2018 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 11 травня 2018 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою судді від 20 серпня 2018 року відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, треті особи: Дніпровська міська рада, Департамент адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням.

Представник Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради у судове засідання не з'явився. Через канцелярію суду подав заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу без його участі.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася. Представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, в якому останній посилається на те, що позовні вимоги Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради не містять будь-яких посилань на порушення, невизнання або оспорювання ОСОБА_2 прав, свобод чи інтересів позивача. Зазначили, що 08.12.2010 року ОСОБА_3 вселила відповідачку ОСОБА_5 до кімнати НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1, що підтверджується корінцем з ордеру на жилу площу у гуртожитку № 191 та відповідає вимогам чинного житлового законодавства. У зв'язку з цим просили відмовити у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради.

Представник третьої особи - Дніпровської міської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Представник третьої особи - Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради у судове засідання не з'явився. Через канцелярію суду подали заяву, в якій просили розглядати справу без участі їх представника та винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради є балансоутримувачем гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14-15).

02 лютого 2018 року під час перевірки підстав для проживання мешканців гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, виявлено, що відповідач ОСОБА_2 вселена у кімнату НОМЕР_1 незаконно, про що складено відповідний акт (а.с. 18).

В подальшому, на підтвердження вказаного факту, позивачем було з'ясовано, що 05 грудня 2017 року між Комунальним підприємством «Жилсервіс-5» Дніпропетровської міської ради в особі директора ОСОБА_6, з однієї сторони, та ОСОБА_2, з іншої, укладено Типовий договір № 192/05/12 найму житлового приміщення у гуртожитках комунальної власності територіальної громади міста Дніпра, відповідно до умов якого відповідачці надано в користування кімнату НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 (а.с. 12).

В той же час, як зазначає позивач, ОСОБА_2 на обліку потребуючих поліпшення житлових умов в Органі місцевого самоврядування у 2017-2018 роках не перебувала, та й не могла перебувати, так як до 24.01.2018 року була зареєстрована та проживала у кімнаті НОМЕР_2 гуртожитку по АДРЕСА_1, тобто поліпшення житлових умов не потребувала.

Даний факт підтверджується й матеріалами справи, зокрема Ордером на жилу площу № 74, виданим 28 липня 1993 року ОСОБА_7 на право заняття із сім'єю у складі трьох осіб (ОСОБА_8, ОСОБА_2.) кімнати НОМЕР_2 у гуртожитку АДРЕСА_1, картою реєстрації ОСОБА_2, відміткою про місце проживання у паспорті громадянина України серії НОМЕР_3, згідно яких місце проживання відповідачки ОСОБА_2 з 19 березня 2002 року по 24 січня 2018 року зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1, кімн. НОМЕР_2 (а.с. 7-8, 9).

Відповідно до ст. 127 ЖК Української РСР, п. 2 Положення про гуртожитки, гуртожитки призначаються лише для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період їх роботи або навчання.

Згідно п.10 Розділу 1 «Положення про гуртожитки» жила площа в гуртожитках не надається особам, які забезпечені житлом у тому самому населеному пункті, де зареєстровано гуртожиток.

Пленум Верховного Суду України в п. 22 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» указав, що, вирішуючи спори про виселення з гуртожитків, судам слід з'ясовувати, крім інших питань, і питання щодо видачі відповідно до Положення ордера на зайняття жилої площі в гуртожитку.

Згідно із ч. 2 ст. 128, ст. 129 ЖК Української РСР, ч. 1 п. 10 Положення на підставі спільного рішення адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер.

Крім того, єдиною підставою для вселення у житлове приміщення є ордер, який видається виконавчим органом місцевої ради на підставі рішення про надання житлового приміщення у будинках громадського чи державного житлового фонду. Ордер на жиле приміщення є адміністративним актом, що видається виконавчим органом місцевого самоврядування до компетенції якого входить вирішення питань, пов'язаних з наданням житлових приміщень (ст.58 ЖК УРСР).

Так, встановлено, що 05.12.2017 року при зверненні ОСОБА_2 до КП «Жилсервіс-5» ДМР стосовно реєстрації в кімнаті НОМЕР_1 було надано ордер № 191 від 08 грудня 2010 року, який виданий громадянці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та в якому взагалі не вказано родинний зв'язок останньої з відповідачкою (а.с. 6).

В той же час, згідно довідки КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради від 03.04.2018 року на ім'я ОСОБА_3 у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, кімн. НОМЕР_1, був відкритий особистий рахунок № НОМЕР_4 у КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, який на теперішній час недійсний (а.с. 25).

Таким чином, суд вважає, що посилання позивача на недійсність відомостей, зазначених у вищевказаному ордері, які призвели до неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення ОСОБА_2, знайшли своє підтвердження та є безспірними.

Відповідно до ст. 59 ЖК УРСР ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючи дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень.

Згідно до положень ст. 117 ЖК України у разі визнання ордера на жиле приміщення недійсним внаслідок неправомірних дій осіб, які одержали ордер, вони підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідачка ОСОБА_2 користується житловою кімнатою НОМЕР_1 в гуртожитку по АДРЕСА_1 без належних на те правових підстав, правомірність її вселення до вказаних кімнат гуртожитку нічим не підтверджено, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Керуючись ст.ст.58, 59, 127, 128, 129 ЖК Української РСР, ст.ст.259,263-265,280-282 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради (49069, м. Дніпро, пр. Б. Хмельницького, 14, ) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), треті особи: Дніпровська міська рада (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75), Департамент адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, буд. 75) про виселення з незаконно займаної кімнати в гуртожитку, - задовольнити.

Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з незаконно зайнятої кімнати НОМЕР_1 в гуртожитку по АДРЕСА_1, без надання іншого житла.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) на користь Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради (49069, м. Дніпро, пр. Б. Хмельницького, 14, ) судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Г.О. Кухтін