Справа № 466/4914/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Баєвої О.І.

секретаря судових засідань ОСОБА_1

за участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третьої особи Третьої Львівської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування, -

у с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати його спадкоємцем першої черги; визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що самоусунулися від права на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 та усунути ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від права на спадкування за законом; визнати за ним право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 на квартиру №9 у будинку №33 по вл.Кирила і Мефодія і 1/3 частину квартири АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_3 право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 на грошовий вклад в ПАТ КБ «Приватбанк» у сумі 13470,48 доларів США згідно з договором №SAMDNWFD 301 DSL 01.12.2016 року.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 06.01.2017 року помер його рідний брат ОСОБА_6, який був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, проте фактично проживав протягом останніх десяти років за адресою: м.Львів, вул.Кирила і Мефодія, 31/9.

У брата позивача є спадкоємці першої черги: дружина ОСОБА_4 та донька ОСОБА_5 Позивач стверджує, що дружина та донька ОСОБА_6 вигнали останнього з дому, мотивуючи тим, що останній зловживає спиртними напоями, в подальшому не надавали жодної матеріальної, медичної чи іншої допомоги, не цікавилися ним та навіть не знали, коли його брат помер. Після смерті не несли жодних витрат по організації похоронів.

Позивач стверджує, що дружина та донька залишили його брата у безпорадному стані, не цікавилися ним. Тому вважає, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 самоусунулися від спадщини.

Після смерті ОСОБА_6 позивач подав заяву до Третьої Львівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. 30.03.2017 року на його адресу надійшло повідомлення з нотаріальної контори про те, що на той момент ще не сплив шестимісячний строк, крім того є спадкоємці першої черги.

Позивач звернувся до суду, просив визнати його спадкоємцем першої черги, оскільки на його думку дружина та донька спадкодавця самоусунулися від права на спадкування.

У заперечення проти позову представник відповідача ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на наступне. ОСОБА_6 та ОСОБА_4 перебували тридцять років у шлюбі, в якому народилася ОСОБА_5 Протягом усього часу подружжя мало хороші відносини один з одним.

Після смерті батька ОСОБА_6 останній з власної ініціативи вирішив проживати зі своєю матірю ОСОБА_8, оскільки вона потребувала стороннього догляду.

Крім того, в заперечення на доводи позивача зазначив, що померлий ОСОБА_6 не потребував матеріальної допомоги, оскільки був фінансово забезпеченим, а його дружина ОСОБА_4 хворіла на онкологічне захворювання, донька ОСОБА_5 навчалася.

Щодо покликань позивача про те, що відповідачі не брали участі у організації похорону, представник відповідача зазначив, що про смерть ОСОБА_6 позивач та його син ОСОБА_9 повідомили відповідачів після того, як почали організовувати похорон. А тому, позивач позбавив можливості відповідачів взяти участь в організації похорону.

Також, представник відповідача стверджує, що ОСОБА_6 в безпорадному стані не перебував, не хворів на тяжкі захворювання, та не перебував у стані каліцтва.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Крім того, зазначила, що їй достеменно не відомо чи хворів спадкодавець ОСОБА_6 на будь-яку тяжку хворобу, також їй не відомо чи був калікою.

Представник позивача ОСОБА_9 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, надавивши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Крім того, наголосив, що він особисто постійно допомагав померлому ОСОБА_6, доглядав його, оскільки його дружина та донька до нього не навідувалися.

Представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_2 позовні вимоги заперечив, пояснивши, що дійсно подружжя останній період проживало окремо, але підтримувало стосунки, зідзвонювалися та спілкувалися. Також представник відповідача звернув увагу на те, що доказів того, що ОСОБА_6 хворів на тяжкі хвороби немає. Лише інколи зловживав алкоголем, його дружина та донька намагалися допомогти у лікуванні з алкоголізмом. Крім того, зазначив, що померлий не потребував грошового забезпечення, оскільки мав заощадження. Більше того, він сам забезпечував дружину і доньку.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, пояснила, що померлий є її троюрідним племінником, проживав по вул.Кирила і Мефодія разом із своєю мамою. Тяжкими хворобами не хворів, каліцтва не мав, в безпорадному стані не перебував. Дружину і доньку ніколи не бачила, проте чула про них, їй відомо, що померлий допомагав доньці матеріально.

ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, який допитаний у судовому засіданні в якості свідка повідомив, що він був сусідом померлого ОСОБА_6, який проживав по вул.Кирила і Мефодія разом із своєю мамою. Свідок зазначив, що мама померлого нарікала на те, що ОСОБА_6 ніде не працює, зловживає алкоголем. З ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свідок познайомився вже на похороні, до того не бачив, щоб дружина та донька приходили до померлого. Близько знайомий з ОСОБА_6 не був.

Заслухавши пояснення сторін по справі, покази свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги безпідставні та не підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 06 січня 2017 року помер ОСОБА_6, що стверджується свідоцтвом про смерть, виданим Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №472.

Відповідно до змісту ст.1216 ЦК України, у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №188/2017 до майна померлого ОСОБА_6 у визначений законом строк до Третьої Львівської державної нотаріальної контори звернулися із заявами про прийняття спадщини брат померлого ОСОБА_3 та донька ОСОБА_5 Від ОСОБА_4, дружини померлого, поступила заява про відмову від прийняття спадщини за законом на користь дочки ОСОБА_5

Відповідно до ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відтак, спадкоємицею першої черги по смерті ОСОБА_6 є його донька ОСОБА_5

Позивач ОСОБА_3 просить визнати його спадкоємцем першої черги шляхом усунення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від права на спадкування за померлим ОСОБА_6І, покликаючись на ч.5 ст.1224 ЦК України, відповідно до якої за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте, ОСОБА_3 не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що спадкодавець перебував в безпорадному стані. Навпаки, допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зазначили, що ОСОБА_6 допомоги не потребував, самостійно себе забезпечував, більше того, допомагав матеріально доньці.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 помер у віці 59 років, а тому не був людиною похилого віку, оскільки не досяг пенсійного віку.

Суд не бере до уваги покликання ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вигнали померлого з квартири, в якій останній був зареєстрований, не навідували його та не надавали будь-якої допомоги, оскільки такі твердження є голослівними і нічим не підтвердженими. Більше того, самим позивачем долучено до копію договору №SAMDNWFD 301 DSL 01.12.2016 року, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_6 мав грошовий вклад в ПАТ КБ «Приватбанк» у сумі 13470,48 доларів США, відтак був матеріально забезпечений.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження позовних вимог, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 89, 265, 273 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1223, 1224, 1258 ЦК України, суд, -

ухвалив:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третьої особи Третьої Львівської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування відмовити за безпідставністю.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії КА №892402, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 79000, м.Львів, вул.І.Франка, 41/9.

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт серії КВ №978643, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії КС №593677, РНОКПП НОМЕР_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Третя особа: Третя Львівська державна нотаріальна контора, 79019, м.Львів, пр.Чорновола, 39.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_12