н/п 2/490/80/2019 Справа № 490/407/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2019 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Черенкової Н.П.,

при секретарі - Янкевич В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача, третіх осіб, в якому просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщення, а саме: квартирою АДРЕСА_1. При цьому, позивач посилалася на те, що відповідач з 17.09.2017 року не мешкає за вказаною адресою, комунальні платежі не сплачує, його речі у квартирі відсутні.

Позивач вимоги позову підтримала, просила про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності та позов визнав у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності та вважав позов таким, що підлягає задоволенню.

Третя особа ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином.

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін, що відповідає приписам ст.223 ЦПК України.

Обставини справи, встановлені судом.

Позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором дарування квартири від 10.10.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Шаталюк В.М. за реєстровим номером №1434.

У спірній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради №19.03.03-20Ц/156/19 від 28.01.2019 року.

Відповідач з 17.09.2017 року в квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, його речі у квартирі відсутні.

Реєстрація відповідача порушує права позивача.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, від 4.11.1950 року, підписаної від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Основні права та свободи людини, серед яких право на недоторканність житла, закріплені та гарантуються не лише в національному законодавстві держав, а й на міжнародному рівні. Однією з основних міжнародних гарантій цих прав є Конвенція про захист прав та основоположних свобод людини, у ст.8 якої передбачається просторовий аспект права на приватне життя право на повагу до житла. У ч.1 цієї статті зазначається, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що концепція «житла» має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця в суспільстві (рішення від 27 травня 2004 р. у справі «Коннорс проти Сполученого Королівства»)

Відповідно до п.п. 19, 22 Рішення Європейського суду з прав людини про справі «Кечко проти України» (Заява № 63134/00) від 08 листопада 2005 року, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном.

В силу ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла втрачають право на користування цим житлом при відсутності члена сім`ї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла чи законом.

Вказані обставини підтверджуються актом про не проживання від 23.01.2019 року, складеним ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст. 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Треті особи:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлений 15.04.2019 року.

Суддя Н.П. Черенкова