Дата документу 10.04.2019 Справа № 554/1067/19
Провадження № 2-о/554/60/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2019 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Савченко Л.І.

при секретарі Гаврись В.В.

за участю представника заявника ОСОБА_1, представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Полтава цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа Державна податкова інспекція у м.Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Державна податкова інспекція у м.Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області, в якій прохав суд встановити факт втрати ОСОБА_3 статусу громадянина України резидента та набуття статусу громадянина України нерезидента.

В обґрунтування вимог зазначив, що в 2017 р. отримав право постійного проживання в Словацькій республіці, що підтверджується дозволом на проживання №RT9675223. 31.05.2017 р. заявник звернувся до Державної фіскальної служби України із запитом на податкову консультацію щодо статусу резидента України. Податковою консультацією №1011/к/99-99-13-01-03-14/іпк від 06.07.2017 р. йому було розяснено , що особа, яка не відповідає умовам, визначеним в пп. «в» пп.14.1.2013 п.14.1 ст.14 ПК України, не є резидентом України. 10.08.2017 п. заявник подав до ДПІ у м.Полтаві заяву із проханням зняти з податкового обліку і позбавити статусу резидента України та одночасно подав заяву про внесення змін до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та податкова декларація за 2017 рік. 28.09.2018 та 13.11.2018 р. заявник письмово звернувся до ДПІ у м.Полтаві із запитом на підтвердженні інформації про вибуття його зі складу податкових резидентів України. Відповіді на вказані заяви отримано не було.

08.04.2019 року на адресу суду представником заінтересованої особи було направлено відзив на заяву про встановлення факту, що має юридичне значення. У відзиві представник, вказав, що встановлення статусу нерезидента (резидента) має бути обґрунтовано мету, підстави та докази, на підставі яких має бути встановлено цей факт. Крім того, даний факт не може бути встановлено в порядку окремого провадження цивільного судочинства в порядку визначеному ЦПК України, так як дане питання урегульовано чинним законодавством, зокрема Податковим кодексом України. Прохав провадження у справі за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення закрити.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 заперечував проти задоволення заяви, з підстав зазначених у відзиві.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом, встановлено, заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту втрати статусу громадянина ОСОБА_4 та набуття статусу громадянина ОСОБА_5.

31.05.2017 р. заявник звернувся до Державної фіскальної служби України із запитом на податкову консультацію щодо статусу резидента України (а.с.12).

Податковою консультацією №1011/к/99-99-13-01-03-14/іпк від 06.07.2017 р. йому було розяснено , що особа, яка не відповідає умовам, визначеним в пп. «в» пп.14.1.2013 п.14.1 ст.14 ПК України, не є резидентом України (а.с.10-12).

10.08.2017 п. заявник подав до ДПІ у м.Полтаві заяву із проханням зняти з податкового обліку і позбавити статусу резидента України та одночасно подав заяву про внесення змін до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та податкова декларація за 2017 рік (а.с.13).

28.09.2018 та 13.11.2018 р. заявник письмово звернувся до ДПІ у м.Полтаві із запитом на підтвердженні інформації про вибуття його зі складу податкових резидентів України (а.с.18-19). Факту надання відповіді на вазані запити заявнику у судовому засіданні не встановлено.

Порядок розгляду в окремому провадженні справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначений главами 1 та 6 розділу IV ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Визначений у частині першій статті 315 ЦПК України перелік фактів, які може встановлювати суд, не є вичерпним, оскільки згідно з частиною другою зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право (постанова ОСОБА_6 Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.(стаття 2 ЦПК України ).

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України)

Виходячи зі змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, заявник не обґрунтовував, для відновлення яких саме порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів йому необхідно, щоби суд встановив факти втрати статусу громадянина-резидента та набуття статусу громадянина-нерезидента.

З огляду на зміст заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, заявник прагне встановити у суді факти втрати статусу громадянина-резидента та набуття статусу громадянина-нерезидента для уникнення в майбутньому ймовірного порушення, невизнання чи оспорення його прав, зокрема у випадках подвійного оподаткування доходів заявник. Жодних доводів про те, що будь-яка із заінтересованих осіб порушує, не визнає чи оспорює права заявника, як і про те, що є обґрунтовані фактами ризики їх порушення, невизнання чи оспорювання, у вказаній заяві, немає.

Зазначена позиція узгоджується з судовою практикою по аналогічним спорам (постанова Верховного Суду від 23.01.2019 року по справі 536/1039/17)

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства в порядку окремому провадженні, суд приходить до висновку про закриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст.255, 260, 354 ЦПК України,суд,-

У Х В А Л И В :

Провадження по справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа Державна податкова інспекція у м.Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області, про встановлення факту, що має юридичне значення закрити, у зв»язку з тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили через п'ятнадцять днів з дня її постановлення, якщо на неї не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали буде складено 15 квітня 2019 року.

Суддя Л.І.Савченко