Єдиний унікальний номер 226/3175/18 Номер провадження 22-ц/804/1094/19

Суддя-доповідач Никифоряк Л.П
Головуючий у 1 інстанції Петунін І.В.
П О С Т А Н О В А

Іменем У К Р А Ї Н И

24 квітня 2019 року Донецький апеляційний колегією в складі:

Суддів Никифоряка Л.П. (доповідач), Гапонов А.В., Новікова Г.В.

розглянувши в м. Бахмуті цивільну справу без повідомлення учасників справи за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Мирноградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої професійним захворюванням, в якій подано апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 29 грудня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

В позовній заяві поданій до суду 16 листопада 2018 року ОСОБА_1 просив стягнути з Державного підприємства «Мирноградвугілля» /надалі Підприємство/ моральну шкоду спричинену в результаті професійного захворювання на виробництві в розмірі 60000,00 грн.

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 29 грудня 2018 року відмовлено в задоволенні позову. Суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вже використав своє право на відшкодування моральної шкоди, оскільки рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 18 грудня 2017 року на його користь у відшкодування цієї шкоди стягнуто з відповідача грошові кошти в сумі 25 000,00 грн.

В апеляційній скарзі позивач просив рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги через порушення судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи. В обґрунтування скарги заявник посилався на відсутність подвійного стягнення моральної шкоди, оскільки сума яку просить стягнути позивач, це різниця між присудженою моральною шкодою на час винесення рішення та моральною шкодою виходячи із ступеня втрати працездатності та групи інвалідності на час розгляду справи судом.

На час перегляду справи судом апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Переглядаючи справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до положень частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/ суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

В ході судового розгляду встановлено такі обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами.

ОСОБА_1 з 17 листопада 1982 року працював на шахті «Центральна» виробничого об`єднання «Красноармійськвугілля» на різних посадах.

28 травня 2017 року останній був звільнений за статтею 40 пункту2 КЗпП у зв`язку з невідповідністю виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я /копія трудової книжки а.с.6-8/.

01 березня 2017 року за наслідками розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання в ОСОБА_1 через тривалу роботу в шкідливих умовах обумовленим тривалим впливом промислового фактору - пилу встановлено діагноз Са в/частки правої легені, Т2N0M0, ст. I, кл.гр. III. Стан після верхньої лобектомії справа 23.10.2010 р.), ЛН I ст. (один) та супутній діагноз - дифузний кардіосклероз, СН I; хронічний гастродуоденіт в ст. ремісії; хронічний холецистит в ст.. ремісії; Hmt сл..ст. OU; пресбіопія; викривлення носової перетинки /акт по формі П-4 від 06.03.2017 року, повідомлення про професійне захворювання по формі П-3 /а.с. 9-10, 15/.

28 серпня 2017 року обласною профпатологічною медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_1 вперше визначено 50% та встановлено третю групу інвалідності /а.с 12/.

Також згідно висновків медико-соціальної експертної комісії ОСОБА_1 протипоказана праця в умовах дії пилу, несприятливого мікроклімату, дії токсичних, канцерогенних та подразнюючих речовин, фізичних навантажень /а.с. 13/.

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 18 грудня 2017 року задоволено частково позов ОСОБА_1 та стягнуто з Підприємства 25 000,00 грн. моральної шкоди /а.с. 16-18/.

20 вересня 2018 року ОСОБА_1 на повторному огляді встановлено 70% втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності /а.с.19-20/.

За даними виписок із медичних карток стаціонарного хворого ОСОБА_1 після виписки рекомендована явка до онколога кожні 3 тижні /а.с.27-32/.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції визнає, що суд першої інстанції всесторонньо і повно з`ясував обставини у справі та дотримався норм матеріального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд керувався статтею 1168 ЦК України та виходив із того, що моральна шкода може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно з частиною п`ятою статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У даній справі позивач не заперечував отримання грошового відшкодування завданої йому моральної шкоди на підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 18 грудня 2017 року.

З урахуванням вищезазначених норм матеріального права та встановлених фактичних обставин справи, суд дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки подвійне стягнення моральної шкоди діючим законодавством не передбачено.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно відмовив у повторному відшкодуванні моральної шкоди, не спростовують фактичних обставин справи, встановлених судом і не дають підстав для висновку про порушення чи неправильне застосування судом норм процесуального права.

Підставою для збільшення розміру відшкодування є наявність інших виниклих професійних хвороб, а не загальне погіршення стану здоров`я із збільшенням відсотку втрати працездатності.

Причини втрати працездатності, які слугували підставою для відшкодування моральної шкоди відповідно до рішення Димитровського міського суду Донецької області від 18 грудня 2017 року, аналогічні тим, на які позивач посилався, звертаючись із зазначеним позовом до суду.

Фактично доводи апеляційної скарги за своєю суттю є ідентичними тому що було викладено в позовній заяві та зазначені доводи були предметом перевірки судом першої інстанції який дійшов обґрунтованого та законного висновку.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність рішення суду, висновки суду в частині задоволення позовних вимог здійсненні з дотриманням норм матеріального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Димитровського міського суду Донецької області від 29 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 24 квітня 2019 року.

Судді: