ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/932/19 Справа № 202/2492/17 Суддя у 1-й інстанції - Мороз В.П. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Хоменко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И Л А:

11 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Просила, визнати за нею, право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, має наступні технічні характеристики та складається з: літ. А-2 - житловий будинок, 1990 рік побудови (прим. 1 - коридор площею 13,0 кв.м.; прим . 2 - кухня площею 12,0 кв.м.; прим. 3 - санвузол площею 7,2 кв.м.; прим. 4 - котельня площею 3,4 кв.м.; прим. 5 - житлова площею 22,7 кв.м.; прим. 6 - коридор площею 14,8 кв.м.; прим. 7 - житлова площею 11,4 кв.м.; прим. 8 - житлова площею 11,5 кв.м.; прим. 9 - житлова площею 15,8 кв.м.; I - веранда площею 4,6 кв.м.) загальною площею 116,4 кв.м., з яких житлова - 61,4 кв.м., допоміжна - 50,4 кв.м.; літ а-1 - тераса (2009 рік побудови); літ Б - гараж (1982 рік побудови); літ. Г - вбиральня (1993 рік побудови); літ. Д - душ (1993 рік побудови); літ. Е - навіс (1999 рік побудови); №№ 1-7, I, II - споруди, мостіння(а.с.1-4).

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задоволено в повному обсязі. Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, має наступні технічні характеристики та складається з: літ. А-2 - житловий будинок, 1990 рік побудови (прим. 1 - коридор площею 13,0 кв.м.; прим . 2 - кухня площею 12,0 кв.м.; прим. 3 - санвузол площею 7,2 кв.м.; прим. 4 - котельня площею 3,4 кв.м.; прим. 5 - житлова площею 22,7 кв.м.; прим. 6 - коридор площею 14,8 кв.м.; прим. 7 - житлова площею 11,4 кв.м.; прим. 8 - житлова площею 11,5 кв.м.; прим. 9 - житлова площею 15,8 кв.м.; I - веранда площею 4,6 кв.м.) загальною площею 116,4 кв.м., з яких житлова - 61,4 кв.м., допоміжна - 50,4 кв.м.; літ а-1 - тераса (2009 рік побудови); літ Б - гараж (1982 рік побудови); літ. Г - вбиральня (1993 рік побудови); літ. Д - душ (1993 рік побудови); літ. Е - навіс (1999 рік побудови); №№ 1-7, I, II - споруди, мостіння (а.с.34).

Не погодившись з рішенням суду, Дніпровська міська рада, (особа, яка не брала участь у справі) в порядку ч. 1 ст. 17 ЦПК України, звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову (а.с.39-45).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із їх законності та обґрунтованість.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 квітня 1986 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір дарування жилого будинку, жилою площею 23,2 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 24-25).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Індустріальної районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська № 924,9 від 09.06.1989 року, ОСОБА_3 дозволено будівництво нового індивідуального жилого будинку замість належного старого будинку АДРЕСА_1 (а.с.22).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 видане 30 жовтня 2000 року, відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріального районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 1464 (а.с.16).

09 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

09 квітня 2015 року державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3, а саме на домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 у зв'язку з тим, що така нотаріальна дія буде суперечить закону (а.с.19).

Як вбачається з зазначеної постанови, з поданих документів, встановлено, що після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, заведено спадкову справу № 122/01; згідно довідки, виданої 06.03.2015 року КП «ДМБТІ» за № 3028 право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі договору дарування, посвідченого 30.04.1986 року Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за № 2-1189, зареєстрованого БТІ в реєстровій книзі № 431 за реєстровим № 85 та додатково повідомлено, що згідно технічної інвентаризації проведеної 26.09.2003 року за адресою АДРЕСА_1 самовільно побудовано житловий будинок літ. А-2 (1993 року побудови згідно штампу на технічний документ підлягає введенню в експлуатацію) та сарай літ. Е (1999 року побудови). Однак зазначені правовстановлюючі документи на домоволодіння у спадкоємця - відсутні (а.с.19).

Відповідно до технічного паспорту на садибний житловий будинок АДРЕСА_1 у м. Дніпропетровську, виготовленого ФОП ОСОБА_6 станом на 24.04.2015 року домоволодіння по АДРЕСА_1 складається з літ. А-2 - житлового будинку цегляного житловою площею 61,4 кв.м., загальною площею 116,4 кв.м., літ. Б - гаражу шлакоблочного , під літ. Б - погребу шлакобетонного, літ В - погребу шлакобетонного, літ. Г - вбиральні цегляної, літ. Д - душу цегляного, літ. Е - навісу, № 1-7 - споруд, I, II - мостіння (а.с.5-12).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Даний позов про визнання права власності на нерухоме майно заявлено з підстав спадкування за законом.

За змістом ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положеннями ч. 1 ст. 376 ЦК України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Як визначено ч. 1 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Частинами 2, 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

З матеріалів справи вбачається, що спадкодавцем ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, за життя не ввів в експлуатацію домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з: літ. А-2 - житловий будинок, 1990 рік побудови (прим. 1 - коридор площею 13,0 кв.м.; прим . 2 - кухня площею 12,0 кв.м.; прим. 3 - санвузол площею 7,2 кв.м.; прим. 4 - котельня площею 3,4 кв.м.; прим. 5 - житлова площею 22,7 кв.м.; прим. 6 - коридор площею 14,8 кв.м.; прим. 7 - житлова площею 11,4 кв.м.; прим. 8 - житлова площею 11,5 кв.м.; прим. 9 - житлова площею 15,8 кв.м.; I - веранда площею 4,6 кв.м.) загальною площею 116,4 кв.м., з яких житлова - 61,4 кв.м., допоміжна - 50,4 кв.м.; літ а-1 - тераса (2009 рік побудови); літ Б - гараж (1982 рік побудови); літ. Г - вбиральня (1993 рік побудови); літ. Д - душ (1993 рік побудови); літ. Е - навіс (1999 рік побудови); №№ 1-7, I, II - споруди, мостіння та не зареєстрував у встановленому законом порядку право власності на це майно.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на вказане домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3.

Крім того, судом першої інстанції порушені норми процесуального права.

Відповідно до п. 2 п. 4 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Постановою КМУ від 09.07.2014 № 294, Держархбудінспекція України відповідно до покладених на неї завдань приймає в установленому порядку в експлуатацію закінчені будівництвом об'єкти (видає відповідні сертифікати, реєструє декларації про готовність об'єкта до експлуатації та повертає такі декларації).

Суд роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (ст. 12 ЦПК України).

Однак судом першої інстанції не було роз'яснено про необхідність залучення до участі у справі Державної архітектурно-будівельної інспекції України як органу контролю та державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, які уповноважені на прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

На викладене вище суд першої інстанції уваги не звернув, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Одночасно колегія суддів звертає увагу позивача на можливість звернення до суду з позовом про визнання права власності в іншій спосіб.

На підставі ст.141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь Дніпровської міської ради підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у сумі 960 грн.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради задовольнити.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 02 червня 2017 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дніпровської міської ради судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у сумі 960 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді