Справа № 710/459/17
Провадження № 2/710/85/19
УХВАЛА

11.04.2019 м. Шпола

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області Побережна Н.П., розглянувши заяву про самовідвід по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до завідувача Шполянської державної нотаріальної контори ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 та Лебединська сільська рада про визнання дій державного нотаріуса ОСОБА_2 протиправними та визнання заповіту від 03.12.2008 недійсним,

ВСТАНОВИВ:

24.05.2017 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить визнати дії державного нотаріуса ОСОБА_2 протиправними та визнати заповіт від 03.12.2008 року недійсним.

10.04.2019 до суду до початку розгляду справи по суті надійшли дві заява від представників позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відвід головуючої судді Шполянського районного суду Черкаської області Побережній Н.П. по справі №710/459/17.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 11.04.2019 було відмовлено в задоволенні відводу.

11.04.2019 головуючим по справі надана заява про самовідвід на підставі п.5 ст.36 ЦПК України.

Відповідно до п.5 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (Схвалено Резолюцією Економічної та ОСОБА_5 ООН 27 липня 2006 року № 2006/23) визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення обєктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Обєктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обовязків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ «Другий показник. Обєктивність» Бангалорські принципи поведінки суддів).

Також, статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (надалі - також «ЄСПЛ») є обов'язковими для виконання Україною. У статті 16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі також - «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У Конвенції про захист прав і основних свобод людини передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п.1 ст.6 Конвенції).

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об'єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. Обєктивний критерій безсторонності означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання обєктивно обґрунтованими.

Правосуддя повинно не тільки чинитись, повинно бути також видно, що воно чиниться. Важливим питанням є довіра, яку суду повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві. (Рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України»)

Кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи. (Рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»)

Також у справі Гаусшильдта проти ОСОБА_6 суд з прав людини зазначив, що згідно з об'єктивним критерієм, необхідно встановити, чи існують, якщо зовсім не брати до уваги особисту поведінку судді, легко з'ясовувані факти, що можуть ставити під сумнів його безсторонність. З цієї причини навіть виступи можуть мати певне значення. Найголовніше це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Отже, будь-який суддя, щодо безсторонності якого є законні підстави для побоювань у його неупередженості, повинен заявити відвід.

Питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі (частина перша статті 40 ЦПК України).

У зв'язку із вищезазначеним, суддя вважає за необхідне задовольнити самовідвід у вказаній справі.

Відповідно до вимог частини першої статті 41 ЦПК України, у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Ураховуючи зазначені обставини та з метою виключення у майбутньому сумнівів в безсторонності та неупередженості судді самовідвід належить до задоволення.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 40, 41, 353, 354 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву судді Шполянського районного суду Черкаської області Побережної Н.П. про самовідвід судді - задовольнити.

Цивільну справу №710/459/17 передати до канцелярії Шполянського районного суду Черкаської області для визначення іншого складу суду автоматизованою системою документообігу Шполянського районного суду Черкаської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає, однак заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Шполянського

районного суду ОСОБА_7