Справа № 689/1343/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 квітня 2019 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Кульбаби А.В.,

з участю: секретаря судового засідання Фурман Н.Л.,

відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду в смт. Ярмолинці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства ОСОБА_3 «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 02.07.2011р. відповідач отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Позивач свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, тобто видав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Отже, в порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 14.05.2018 року має заборгованість в розмірі 38 045 грн. 79 коп., яка складається з наступного: 1009, 73 грн. заборгованість а кредитом; 30 712, 17 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4036 грн. заборгованість за пенею та комісіями; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1787, 89 грн. штраф (процентна складова).

До початку розгляду судом справи по суті представник відповідача по справі подав письмові пояснення, в яких зазначив, що не погоджується із розміром заборгованості, що наданий позивачем, оскільки його довірителька отримала кредит в розмірі 500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27, 60 % на рік. Зазначив, що відповідно до розрахунку заборгованості станом на 14 травня 2018 року заборгованість виникла 26 березня 2014 року і кількість прострочених днів неповернення кредитних коштів складає 1511 днів, а заборгованість по тілу кредиту 1009, 73 грн. Отже, заборгованість по процентах за користування кредитними коштами становить 1169, 71 грн. (27, 60 % : 360* 1511 грн.* 1009, 73 грн. : 100). Не заперечив проти часткового задоволення позову, а саме стягнення заборгованості по тілу кредиту, заборгованості за процентами, а також штрафи.

В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечив проти заочного розгляду справи і винесення судом заочного рішення (а.с. 41).

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позову в повному обсязі, пояснив, що згідно його розрахунку розмір процентів за користування кредитом становить 1169, 71 грн. Зазначив також, що стягнення одночасно і пені, і штрафів призведе до подвійної цивільно-правової відповідальності, що прямо заборонено Конституцією України.

Відповідач в судовому засіданні просила суд зменшити розмір процентів за кредитом згідно із її розрахунком.

Суд, заслухавши пояснення відповідача та її представника, дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, приходить до висновку, що позов слід задоволити частково.

Судом встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір № б/н від 02.07.2011р., згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27, 60 % відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Ця обставина підтверджується копією заяви відповідача від 02.07.2011р. (а.с. 8).

При укладанні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України (договір приєднання), згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту згідно п. 2.1.1.5.7 Договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Договору відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобовязаннями відповідно до умов Договору.

1. Як вбачається з наданого Банком розрахунку, заборгованість відповідача за договором станом на 14.05.2018 року становить 38 045 грн. 79 коп., яка складається з наступного: 1009, 73 грн. заборгованість а кредитом; 30 712, 17 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4036 грн. заборгованість за пенею та комісіями; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1787, 89 грн. штраф (процентна складова).

Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо відповідності розрахунку заборгованості (нарахування процентів) за договором (а.с. 6-7) умовам кредитного Договору.

У звязку з наведеним, суд не бере до уваги розрахунок заборгованості, наданий банком в частині визначення заборгованості по відсоткам в розмірі 30 712, 17 грн., оскільки такий розрахунок не відповідає умовам кредитного Договору.

2. Водночас, судом встановлено, що за умовами кредитного Договору № б/н від 2 липня 2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27, 60 % відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується позовною заявою позивача (а.с. 3-5).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно розрахунку заборгованості, станом на 14 травня 2018 року кількість прострочених днів неповернення кредитних коштів становить 1511 днів, тобто за період з 26 березня 2014 року (початок виникнення поточної заборгованості за кредитом) і до 14 травня 2018 року.

Отже, заборгованість по процентах за користування кредитними коштами становить 1169, 71 грн. (27, 60 % : 360 * 1511 * 1009, 73 : 100).

Таким чином, позовні вимоги Банку підлягають задоволенню частково, а саме - з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по відсотках в сумі 1169, 71 грн.

3. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Банком нарахована заборгованість за пенею та комісією в розмірі 4036 грн. та штрафи: 500 грн. штраф (фіксована частина); 1787, 89 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до положень ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Виходячи з того, що одночасне застосування різних видів неустойки, що передбачені у ст. 549 ЦК України, у якості заходів відповідальності за одне й теж правопорушення в силу прямої заборони Основним Законом України є нікчемними, вони не повинні застосовуватись судом.

Таким чином, вимоги АТ «КБ «Приватбанк» в частині стягнення з відповідача заборгованості за комісією та пенею в розмірі 4036 грн. задоволенню не підлягають, а з відповідача на користь позивача слід стягнути штрафи: фіксовану частину в розмірі 500 грн. та процентну складову в розмірі 1787, 89 грн.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України № 6-2320цс16 від 22 березня 2017 року та № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.

Таким чином, необхідно стягнути із ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, 32120, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства ОСОБА_3 «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, 0) заборгованість за кредитним договором № б/н від 2 липня 2011 року в розмірі 4 467 грн. 33 коп. (чотири тисячі чотириста шістдесят сім гривень 33 копійки), яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 1009 грн. 73 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 1169 грн. 71 коп., заборгованості за штрафами в розмірі 2287 грн. 89 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено частково, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 206 грн. 89 коп. (4467, 33 грн. * 1762 грн. : 38045, 79 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 77-81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України,

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, 32120, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства ОСОБА_3 «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, 0) заборгованість за кредитним договором № б/н від 2 липня 2011 року в розмірі 4 467 грн. 33 коп. (чотири тисячі чотириста шістдесят сім гривень 33 копійки), яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 1009 грн. 73 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 1169 грн. 71 коп., заборгованості за штрафами в розмірі 2287 грн. 89 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства ОСОБА_3 «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, 0) судовий збір в розмірі 206 грн. 89 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлений 10 квітня 2019 року.

Суддя підпис

Копія вірна:

Суддя А.В. Кульбаба