Житомирський апеляційний суд
Справа №296/6409/15-ц Головуючий у 1-й інст. Драч Ю. І.
Категорія 57 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Григорусь Н.Й. Борисюка Р.М. при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №296/6409/15-ц

за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про визнання недійсним кредитного договору

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 11 лютого 2019 рокуухвалене під головуванням судді Драча Ю.І. у м.Житомир,

встановив:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним кредитного договору № 50010356 від 27 липня 2013 року, укладеного між ним та ТОВ "Порше Мобіліті". В обґрунтування позову зазначив, що 27 серпня 2013 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Порше Мобіліті» укладено кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит на придбання автомобіля у розмірі 98845грн.75коп. та додатковий кредит на оплату страхових платежів у розмірі 3035 грн.45коп. строком на 60 місяців зі сплатою 9,90 % річних. 27 серпня 2013 року додатковою угодою до кредитного договору строк кредиту пролонговано до 84 місяців. Позивач вважає умови даного кредитного договору щодо нарахування платежів за кредитом у доларах США та проведення розрахунку погашення кредиту на основі обмінного курсу валюти незаконними, такими, що суперечать положеннямст.ст.11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 11 лютого 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що у графіку погашення кредиту відсутні дані сукупної вартості кредиту за весь період дії договору, не визначено розмір щомісячних платежів у гривнях, це встановлено висновком судово-економічної експертизи, який суд не взяв до уваги. Умови спірного договору порушують принцип добросовісності, призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків, порушують норми Закону України «Про захист прав споживачів».

У відзиві ТОВ «Порше Мобіліті» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, посилаючись на його законність і обґрунтованість.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27 серпня 2013 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Порше Мобіліті» укладено кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит на придбання автомобіля у розмірі 98845грн.75коп. та додатковий кредит на оплату страхових платежів у розмірі 30235грн.45коп. строком на 60 місяців зі сплатою 9,90 % річних. 27 серпня 2013 року додатковою угодою до кредитного договору строк кредиту пролонговано до 84 місяців. У кредитному договорі визначено еквівалент суми кредиту в іноземній валюті у розмірі 12147 доларів 69 центів США та суму додаткового кредиту у розмірі 3715 доларів 80 центів США.

Кредит є споживчим, виданий на придбання автомобіля та сплату страхових платежів.

За положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Згідно п.1.1. Загальних умов кредитування банк зобов'язався надати позивачу кредит у сумі, визначеній у договорі, у національній валюті України та сторонами у ньому встановлено відповідний еквівалент суми кредиту у доларах США. У п.1.3. вказаних умов зазначено, що сторони погоджуються, що кошти у повернення кредиту та додаткового кредиту позивачем відображають вартість кредиту та додаткового кредиту на момент його видачі та забезпечують отримання банком коштів на основі діючого обмінного курсу валюти. Крім того, п.1.3.1. вищевказаних умов встановлено, що позивач має сплачувати платежі у повернення кредиту та додаткового кредиту відповідно виставлених банком рахунків у гривні, розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту та враховується як коригування суми процентів, що підлягають сплаті.

Положеннями кредитного договору підтверджено надання кредиту у національній валюті України, станом на день укладення кредитного договору визначений певний еквівалент грошових коштів в іноземній валюті та коригування суми процентів в інтересах обох сторін, що відповідає принципам справедливості та добросовісності.

Відповідно до чч.1, 2 ст.524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Грошове зобов'язання має бути виконано у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (чч.1,2 ст.533 ЦК України).

Норми цивільного законодавства не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань у національній валюті України з посиланням на еквівалент суми зобов'язання в іноземній валюті.

Для кваліфікації умов договору як несправедливих необхідна наявність одночасно таких ознак: умови договору порушують принцип добросовісності (п.6 ч.1 ст. 3, ч.3 ст.509 ЦК України); умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; умови договору завдають шкоди споживачеві (ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Положення чинного законодавства хоч і визначають національну валюту України, як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті.

Спірний кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Позивач на момент укладення договору не заявляв заперечень чи додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконував умови кредитного договору.

Згідно з п.1.3 кредитного договору, сторони погодили, що кошти у повернення кредиту відображають справедливу вартість кредиту на момент його видачі та забезпечують отримання відповідачем очікуваної станом на дату сплати таких коштів суми на основі діючого обмінного курсу, як це погоджено сторонами у кредитному договорі.

Умови договору не є несправедливими, не створюють істотного дисбалансу договірних прав і обов'язків на погіршення становища позивача як споживача кредитних послуг.

Щодо часткового порушення кредитором принципу добросовісності, встановленого висновком експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи (т.4 а.с.14-42), то саме по собі інформування споживача про сукупну вартість кредиту лише за один рік, а не за весь термін, за наявності графіку погашення заборгованості та відсутності інших кваліфікуючих ознак несправедливості, не є підставою для задоволення позову.

Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 11 лютого 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: