Справа № 2-1828/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Дикаленко А.В.

за участю представника заявника - ОСОБА_1

представника заінтересованої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі заяву представника Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», заінтересовані особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, про поновлення строку для предявлення виконавчих листів до виконання, внесення виправлень у виконавчих листах, -

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена заява представника Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», в якій зазначено, що 01.08.2016 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська було видано виконавчі листи у цивільній справі №2-1828/11 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь банку заборгованості за кредитним договором від 25.06.2008 року в сумі 311347 грн. 97 коп. Вказані виконавчі листи було предявлено для виконання до Кременецького міськрайонного відділу ДВС головного територіального управління юстиції у тернопільській області. 24.11.2017 року державним виконавцем обидва виконавчі листи було повернуто без прийняття до виконання. Посилаючись на те, що останні на адресу банку не надходили та були втрачені не з вини стягувача, представник банку просив видати дублікати виконавчих листі, а також з огляду на сплив строку їх предявлення для виконання, поновити вказаний строк. Крім того, просив внести виправлення у виконавчі листи в частині зазначення дати народження боржників.

Під час розгляду справи представник Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» подав уточнену заяву, в якій посилався на те, що на теперішній час виконавчі листи було знайдено працівниками головного офісу банку, тому потреба у видачі їх дублікатів відпала. В звязку з цим, а також посилаючись на те, що рішення суду до теперішнього часу боржниками не виконано та заборгованість не погашено, представник банку просив поновити строк для предявлення виконавчих листів до виконання та внести в них виправлення в частині зазначення дати народження боржників.

В судовому засіданні представник Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» підтримав подану заяву та просив її задовольнити.

Заінтересована особа боржник ОСОБА_4, за викликами до суду не зявилась, про причини своєї неявки не повідомила.

Представник іншої заінтересованої особи боржника ОСОБА_3, під час розгляду справи проти задоволення заяви заперечував, посилаючись на те, що строк предявлення виконавчих листів до виконання було пропущено банком без поважних причин.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів цивільної справи №2-1828/11, що рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05.05.2011 року було частково задоволено позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» в особі філії у Кіровському районі м.Дніпропетровська, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.01.2015 року було відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_3 та залишено без змін рішення суду від 05.05.2011 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2015 року також було відхилено касаційну скаргу представника ОСОБА_3 та залишено без змін зазначені вище судові рішення судів першої та апеляційної інстанції.

Також з матеріалів справи вбачається, що 29.07.2016 року представник банку звернувся до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська із письмовою заявою про видачу копій судових рішень по справі та виконавчих листів.

Згідно розписки, що міститься на заяві копії судових рішень та чотири виконавчі листи були отримані представником банку 04.08.2016 року.

З копій виконавчих листів вбачається, що останні були видані судом на підставі заяви представника банку 01.08.2016 року. Також в останніх зазначено, що рішення суду по справі набрало законної сили 21.01.2015 року, строк предявлення виконавчих листів до виконання вказано до 21.01.2016 року.

09.08.2016 року представником Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до суду було подано заяву про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчих листів до виконання.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 10.08.2016 року вказану заяву було залишено без руху, а ухвалою від 05.09.2016 року визнано неподаною та повернуто, в звязку із не усуненням недоліків заяви.

Згідно ч.ч.1,2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, що діяв на момент ухвалення рішення та видачі виконавчих листів, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Відповідно до ч.1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» в діючий редакції стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Пономарьов проти України» (№3236/03) 03.04.2008 року, установив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41 рішення).

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Водночас кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

При цьому ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів цивільної справи №2-1828/11, рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05.05.2011 року ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.01.2015 року було залишено без змін та в цей день набрало законної сили.

Під час розгляду справи в апеляційному суду представник банку приймав участь в судовому засіданні 21.01.2015 року, в якому було оголошено вступну та резолютивну частину ухвали, а також в цей же день отримав копію останньої, що вбачається із журналу судового засідання та відповідної розписки.

Проте, з заявою про видачу виконавчих листів представник банку звернувся до суду лише 29.07.2016 року, тобто більш ніж через півтори роки після дня набрання рішенням законної сили, про що банку було достеменно відомо.

Звернувшись 09.08.2016 року до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчих листів до виконання, банк недоліки заяви не усунув, що стало наслідком її повернення ухвалою від 05.09.2016 року.

Повторно заяву про поновлення строку, що є предметом розгляду у даній справі, банком подано до суду засобами поштового звязку 04.12.2018 року, тобто більше ніж через два роки після попереднього звернення з аналогічною заявою.

Вказане свідчить про те, що банк не вжив своєчасно заходів для предявлення виконавчих листів до виконання, зволікав з вирішенням цього питання.

Будь-яких обґрунтувань та доказів щодо поважності пропуску строку та причин зволікань із зверненням до суду для отримання виконавчих листів та їх подальшого предявлення до виконання, банком не наведено.

З урахуванням цього, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви про поновлення строку для предявлення виконавчих листів до виконання за необґрунтованістю та недоведеністю належними доказами поважності причини вказаного строку.

В звязку з цим, не підлягає задоволенню і вимоги про внесення виправлень у виконавчих листах в частині зазначення дати народження боржників, оскільки останні не мають правового значення, з огляду на пропуск стягувачем строків для предявлення виконавчих листів до виконання та відмову в їх поновленні.

На підставі викладеного, керуючись ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV, ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» в діючий редакції ст.ст.2,12,76-81,247,258-261,433 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», заінтересовані особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, про поновлення строку для предявлення виконавчих листів до виконання, внесення виправлень у виконавчих листах відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України та може бути оскарження учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 15 квітня 2019 року.

Суддя С.Ю.Казак