Справа № 351/622/19
Номер провадження №2/351/454/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

секретаря Равлюк М.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до Борщівської сільської ради про визнання права власності., -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до Борщівської сільської ради про визнання права власності на майно. Позовні вимоги мотивувала тим, що 02.05.1996 р. померла ОСОБА_2, якій на підставі державного акту на право власності на землю, виданого 26.02.2001р. належала земельна ділянка площею 1,33 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Борщівської сільської ради. Однак державний акт на землю втрачений.

Спадкоємцем на спадщину є позивачка по справі так як вступила в управління спадковим майном після її смерті. Інших спадкоємців немає.

У зв'язку з тим, що державний акт був виданий після смерті ОСОБА_2, приватним нотаріусом Снятинського районного нотаріального округу їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку.

Крім того, оскільки вищевказаний оригінал Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІФ 009121 від 26.02.2001р. виданий на прізвище ОСОБА_2 був втрачений, позивачка подала оголошення в газету про те, щоб вважати його недійним.

Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,33 га, що розташована на території Борщівської сільської ради та яка належала померлій ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на землю від 26.02.2001р.

Позивачка подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити, справу розглядати без її участі.

Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутност.

Дослідивши письмові матеріали, встановивши фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об'єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принцип неупередженості, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НМ № 006755 ОСОБА_2 померла 02.05.1996р.

Зі змісту оголошення, яке міститься в газеті вбачається, що втрачений Державний акт про право приватної власності на земельну ділянку 1,33 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Борщівської сільської ради, виданий на підставі рішення сесії Борщівської сільської Ради на прізвище ОСОБА_2- вважати недійсним.

З Сертифікату експертної грошової оцінки земельної ділянки слідує, що загальна вартість ділянки становить 56 569 грн.

Постановою приватного нотаріуса Снятинського районного нотаріального округу від 01.02.2017р. позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2, померлої 02.05.1966 року, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,33 га, що розташована на території Борщівської сільської ради, у звязку з тим, що державний акт на земельну ділянку виданий на імя померлої після її смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Отже, виходячи з вищенаведеного, суд прийшов до переконання, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів встановлено, що ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю належала земельна ділянка площею 1,33 га, яка розташована на території Борщівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, спадкоємцем якої за заповітом після смерті стала ОСОБА_1, яка вступила в управління спадковим майном, інших спадкоємців немає.

З вказаних підстав, суд приходить до висновку, що за позивачкою слід визнати право власності на земельну ділянку площею 1,33 га, яка розташована на території Борщівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на ОСОБА_2

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328,1218, 1268, ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, що розташована на території Борщівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, площею 1,33 га, яка належала ОСОБА_2, померлої 02.05.1996р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Калиновський М.М.