КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2019 року м. Київ

Єдиний унікальний номер справи № 758/12924/18

Апеляційне провадження №22-ц/824/6135/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Іванченка М.М.

суддів: Желепи О.В., Музичко С.Г.

при секретарі: Ткаченко І.В.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересовані особи: Київська міська рада, Житлово-Будівельний кооператив «Дніпровець-3» про встановлення факту, що має юридичне значення

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Подільського районного суду м. Києва постановленої 5 лютого 2019 року в приміщенні суду в складі судді Васильченко О.В.,-

В С Т А Н О В И В:

Заявники звернулись до Подільського районного суду м. Києва із заявою, в якій просили встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_2

В обґрунтування своє заяви зазначали, що заявники є рідними братом та сестрою. У свідоцтві про народженні заявників вказано, що їх матір є ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх матір ОСОБА_3, яка при житті не змінила прізвище у паспорті громадянина України на прізвище «ОСОБА_3».

Заявники вказують, що після смерті матері відкрилась спадщина, та заявники звернулись до нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину, але у зв'язку з розбіжністю у документах прізвища матері, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину.

А тому, заявники змушені були звернутись із даною заявою до суду.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 5 лютого 2019 року у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересовані особи: Київська міська рада, ЖБК «Дніпровець-3» про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та направити справу на розгляд до суду першої інстанції.

Зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи є незаконними та необґрунтованими, ухвалені з порушеннями норм чинного законодавства. Зокрема зазначає, що крім заявників ніхто не претендує та ніким не оспорюється право заявників на спадкове майно.

Від учасників справи відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Учасники справи в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки суду не повідомляв.

З урахуванням викладеного та у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України, апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, що не з'явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, після смерті, якої відкрилась спадщина.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції вважав, що заявлені вимоги про встановлення факту, що мають юридичне значення, не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, оскільки зі змісту заяви вбачається спір про право на спадщину.

Апеляційний суд в повній мірі не може погодитись із таким висновком суду з огляду на таке.

Відповідно до приписів ст.315 ЦПК України судам підвідомчі справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Аналогічні роз'яснення містить п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де вказано, що у тому разі, коли буде виявлено, встановлення підвідомчого суду факту пов'язане із вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті такої заяви, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Як вбачається зі змісту вимог, заявники просять встановити факт родинних відносин від померлої ОСОБА_3, для отримання спадщини, яка залишилася після її смерті.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наведених у п. 2 Постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть, вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду.

Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі судом не перевірено та конкретизовано чиї права будуть порушені, у разі розгляду заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2

А тому, з урахуванням викладеного апеляційний суд дійшов передчасного висновку відмовивши у відкритті провадження у справі та належним чином не пересвідчився чи має дійсно спір про право.

З урахуванням викладеного апеляційний суд вважає, що ухвала Подільського районного суду м. Києва постановленої 5 лютого 2019 року необхідно скасувати з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що суд першої інстанції не позбавлений можливості, у порядку ч.4 ст.315 ЦПК України, залишити заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без розгляду, якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва постановленої 5 лютого 2019 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 18 квітня 2019 року.

Головуючий суддя:

Судді