Справа № 714/911/18
Провадження № 2/714/17/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"01" квітня 2019 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області
головуючого-судді Козловської Л.Д.
секретаря Гуменюк Д.В.
за участю: представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Герца цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину, -
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог як на підставу позову посилається на наступне. У неї з відповідачем за період проживання у зареєстрованому шлюбі народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Шлюб між сторонами був розірваний. Дитина проживає з позивачкою. З відповідача за рішенням суду було стягнуто аліменти на утримання дитини на її користь, однак він ухиляється від їх сплати. Дитина часто хворіє у звязку з чим позивач несе додаткові витрати на його лікування, в свою чергу відповідач не бере участі у вихованні, утриманні дитини та у додаткових витратах. Син ОСОБА_3 неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, на що позивач понесла витрати на його лікування у розмірі 2770,63 грн., а саме: з 22.06.2018 року по 07.07.2018 рік ОСОБА_3 перебував на лікуванні у КМУ «Міська дитяча клінічна лікарня», позивач понесла витрати на придбання лікарських засобів на суму 1048,06 грн.; з 06.08.2018 по 21.08.2018 рік ОСОБА_3 перебував на лікуванні в Обласній дитячій клінічній лікарні, та позивач понесла витрати на його лікування на придбання ліків у розмірі 1301,75 грн.; у вересні 2018 року на лікування сина позивач потратила на придбання ліків 236,30 грн. Витрати на постійні доїзди до лікарні в м. Герца та в м. Чернівці складає 1000 грн. Вказані витрати підтверджуються наданими до матеріалів справи доказами, зокрема виписками з історії хвороби, рецептами лікарів на придбання ліків та копіями відповідних квитанцій на їх придбання. Просила стягнути з відповідача на її користь 3770,63 грн.
У судовому засіданні позивач дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити. Також не заперечувала щодо проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення.
Відповідач на призначені судові засіданні був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, на призначені судові засідання повторно не зявився, та не повідомив про причини неявки. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, відповідно до ст. 280, ч.4 ст. 223 ЦПК України суд ухвалив продовжити розгляд справи у заочному порядку та винести рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення позивача, всебічно та повноцінно дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 02.02.2018 року № 714/855/17, збільшено розмір аліментів визначених рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 25.08.2010 року у цивільній справі №2-280/10, та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 930,00 щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.16-17).
За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право нa рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.
Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.
Також позивач понесла витрати на здійснення сину ОСОБА_3 рентген знімку, у розмірі 202,00 грн., що підтверджується відповідним направленням на рентген та квитанцією до прибуткового касового ордеру від 23.07.2018 року (а.с.30). Нею також понесені витрати на придбання реактивів для лікування сина у розмірі 20,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №33 від 08.08.2018 року (а.с.40).
Так як судом встановлено, що позивач понесла додаткові витрати на лікування сина у розмірі 1471,73 грн., а відповідні витрати покладаються на обох батьків, суд дійшов висновку про стягнення половини вказаної суми, а саме 735,86 грн. з відповідача на користь позивача.
Як вбачається зі змісту ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В частині стягнення з відповідача додаткових витрат на проїзд згідно автобусної квитанції №329184 на суму 5,00 грн. та згідно квитанції на проїзд у тролейбусі на суму 3,00 грн. слід відмовити, так як суду не надано доказів здійснення відповідних витрат на проїзд сина. Також суду не надано належних доказів здійснення позивачем додаткових витрат на постійні доїзди до лікарень у розмірі 1000,00 грн., у звязку з чим в цій частині позовна заява задоволенню не підлягає.
На підставі ст.ст. 185, 192 СК України, ст.ст.10, 12, 13, 81, 82, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, понесені додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 735,86 грн. (сімсот тридцять пять гривень вісімдесят шість копійок).
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Судця: