ЄУН № 337/511/19
Провадження № 2/337/1056/2019
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2019 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Ширіної С.А.
за участю секретаря Бикової С.Б.
Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00грн.
Ухвалою суду від 23.03.2019р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання.
Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача.
Відповідачка в судове засідання не прибула за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином за останнім відомим місцем реєстрації. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі , позовні вимоги визнає в повному обсязі.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за наступними підставами.
За змістом ст.3,6,627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості
Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.
Так, згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Суд встановив, що між сторонами 26.06.2008р. було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого банк надав, а відповідач отримав в кредит грошові кошти в сумі 3500,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,0% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.
Вказаний кредитний договір є договором приєднання і складається із Анкети-заяви, Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна». Відповідач, підписавши Анкету-заяву прийняв на себе зобовязання за вказаним кредитним договором, зокрема, здійснювати погашення кредиту обовязковими щомісячними платежами в розмірі 7% від заборгованості.
Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Зясувавши повно, всебічно та обєктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозвязку, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір.
При цьому, суд враховує, що правомірність укладеного між сторонами кредитного договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, тому він є чинним і обовязковим для виконання. Банк надав відповідачу кредитні кошти, які останній повинен був повертати шляхом внесення щомісячних платежів.
Однак, як встановлено судом, відповідач порушив умови укладеного кредитного договору, оскільки належним чином не виконував свого зобовязання щодо сплати в рахунок повернення кредиту щомісячних платежів, вносив платежі в меншому розмірі та несвоєчасно, у звязку з чим утворилась заборгованість.
Вирішуючи питання про стягнення пені, суд виходить з того, щозгідно з ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Отже, підставою, яка породжує обов'язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов'язання, що визначено ст.549,610 ЦК України.
Факт порушення відповідачем свого зобовязання за кредитним договором знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду.
Крім того, умовами кредитного договору передбачено право банку нараховувати пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитним договором.
Суд встановив, що відповідно до п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, які є невідємною частиною кредитного договору, укладеного між сторонами, за порушення строків внесення платежів, передбачених цим кредитним договором, позичальник сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування, а відповідно до п.2.1.1.7.6 вказаних умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому грошовому зобовязанню більш ніж на 30 днів позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 250,00грн. (фіксована частина) та 5% від суми позову (процентна складова).
Згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору.
Керуючись ст.ст.3, 6, 11, 526, 530, 549, 610, 627, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_2, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати у сумі 1921,00 грн. 00 коп.
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.А. Ширіна

17.04.2019