Справа № 754/4599/19
У Х В А Л А

Іменем України

01 квітня 2019 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Зотько Т.А.,

за участю секретаря судових засідань Гайворонського В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві подання Головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Р.М. Вахрушевої про примусовий привід боржника ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві - Р.М. Вахрушева, звернулась до суду з поданням про примусовий привід боржника - ОСОБА_3, мотивуючи свої вимоги тим, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2745 від 04.08.2014 року, виданого Оболонським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 10.04.2014 року та до досягнення дитиною повноліття.

Державним виконавцем 08.11.2018, 07.02.2019 та 13.03.2019 на адресу боржника надсилались/залишались на дверях квартири виклики державного виконавця - з'явитись на прийом до державного виконавця для надання пояснень про причини невиконання рішення суду, однак боржник на виклики не з'являється, про причини неявки виконавця не повідомляє. Рішення суду на сьогоднішній день боржником не виконано, при цьому останній ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Пунктом 26 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров'ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з'явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Про привід суд постановляє ухвалу, в якій зазначає ім'я фізичної особи, яка підлягає приводу, місце проживання (перебування), роботи, служби чи навчання, підстави застосування приводу, час, коли необхідно особу доставити і місце доставки особи, суб'єкт, якому доручається здійснити привід.

Державним виконавцем додані до подання копія постанови, копія виконавчого листа, копія відповіді адресно - довідкового підрозділу ГУДМС в м. Києві, копія викликів державного виконавця, копія розрахунку заборгованості та копія актів державного виконавця.

Однак, державним виконавцем не надано жодного доказу на підтвердження тієї обставини, що боржнику відомо про факт відкриття виконавчого провадження, що йому направлялися виклики державного виконавця та що він отримував вказані виклики.

Зокрема, суду не надано доказів, щодо здійснення державним виконавцем всіх необхідних дій для виклику боржника. В матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про ухилення боржника від явки за викликом державного виконавця, оскільки до матеріалів подання не долучено жодного поштового повідомлення, яке б свідчило про те, що боржнику здійснювалися виклики шляхом направлення на його адресу поштової кореспонденції, разом з тим, виходячи з копій актів державного виконавця долучених до справи, державним виконавцем зазначено, що при вчиненні виконавчих дій по виконавчому провадженню № 49049132 з метою повного виконання зазначеного виконавчого провадження встановлено, що виходом державного виконавця за адресою місця проживання боржника перевірити майновий стан не виявилось за можливе, оскільки двері квартири ніхто не відчинив, однак даний акт не підтверджується підписом свідків, а тому такий захід вчинення виконавчих дій недостатній для здійснення примусового привіду боржника.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подання державного виконавця про примусовий привід боржника є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 438 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання Головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Р.М. Вахрушевої про примусовий привід боржника ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя