Справа № 297/566/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого Ільтьо І. І.,

при секретарі: Куні О. І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, зазначивши, що 17 грудня 2008 року помела її мати ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме земельну ділянку, площею 1,9382 га на території Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка була надана ОСОБА_3 на підставі розпорядження Калинівської районної державної адміністрації №64 від 05 березня 2004 року, яка належала матері згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серії ВН № 022551 від 01.09.2004 року.

ОСОБА_1 являється спадкоємцем за законом на належне матері майно, однак у встановлений законом шестимісячний термін відповідну заяву до нотаріальної контори не подала, оскільки про існування даної земельної ділянки їй відомо не було, так вона вже тривалий час проживає у м. Берегове, а саме з 29.09.1988 року по теперішній час. Крім того, вона вважала, що після смерті матері я була єдиним спадкоємцем за законом на її майно, а тому була переконана, що прийняла спадщину.

З метою прийняття спадщини, позивачем ініційовано звернення до ОСОБА_2 державної нотаріальної, однак нотаріусом позивачу відмовлено в оформленні спадщини з підстав пропуску позивачем передбаченого в ст. 1270 ЦК України строку, окрім того, нотаріусом розяснено необхідність вирішити питання щодо встановлення додаткового строку для прийняття спадщини в судовому порядку.

Вищезазначені обставини змусили позивача звернутися із даною заявою до суду, так як причини не подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, являються поважними.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак подала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі.

Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії I-ФМ № 252826 від 07.08.2018 року, ОСОБА_3, померла 17.12.2008 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина за законом на належне їй на момент смерті майно, яке розташоване на території Пиківської сільської ради, Калинівського району, Вінницької області.

Статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкодавців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_3, позивач не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки про існування даної земельної ділянки їй відомо не було, так вона вже тривалий час проживає у м. Берегове, а саме з 29.09.1988 року по теперішній час. Крім того, вона вважала, що після смерті матері я була єдиним спадкоємцем за законом на її майно, а тому була переконана, що прийняла спадщину.

Також встановлено, що при зверненні позивача до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори,із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, йому було відмовлено в цьому, з посиланням на пропуск нею шестимісячного терміну для прийняття спадщини.

Як зазначено в ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Встановлено, що позивач, у встановлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки про існування даної земельної ділянки їй відомо не було, так вона вже тривалий час проживає у м. Берегове, а саме з 29.09.1988 року по теперішній час. Крім того, вона вважала, що після смерті матері я була єдиним спадкоємцем за законом на її майно, а тому була переконана, що прийняла спадщину.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довела ті обставини, на які посилалася, як на підставу своїх позовних вимог.

Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе визнати поважною причину пропуску позивачем строку для прийняття спадщини та визначити додатковий строк для подання заяви про її прийняття.

Керуючись статтями 1216, 1217, 1218, 1272 ЦК України, ст.ст. 7, 8, 10, 12, 13, 82, 174, 200, 206, 247 ч. 2, 259, 263-265, 268ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 додатковий строк один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за померлою 17.12.2008 року ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з його проголошення.

Суддя ОСОБА_4.