Справа № 127/6697/19
Провадження № 2/127/923/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2019 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розмірів аліментів на неповнолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в березні 2019 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зміну розмірів аліментів на неповнолітню дитину

Позивач повідомила, що між сторонами був укладений 19.02.2008 року шлюб, про що видано свідоцтво про шлюб серії 1-АМ № 049214 від 19.02.2008 року.

У даному шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Проте, подружнє життя у сторін не склалося, про розірвання шлюбу 17.06.2011 року ухвалено заочне рішення Ленінського районного суду м. Вінниця.

Син ОСОБА_3 проживає з матірю за адресою: вул. Хмельницьке шосе, 53/17, м. Вінниця.

Позивач вказує, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 29.10.2010 року передбачено стягувати з ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 350,00 грн., починаючи з 08.10.2010 року до досягнення дитиною повноліття.

Позивач вважає дану суму значно малою, оскільки змінилась економічна ситуація в країні, постійно підвищуються ціни на продукти харчування. Дитина росте та необхідно більше коштів витрачати аби придбати теплий одяг та взуття, забезпечити можливість сину відвідувати екскурсії, організовані школою, відвідувати задля розвитку фізичного здоровя спортивні заклади і т.д.

У зв'язку з вищенаведеним в судовому засіданні просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили та до повноліття дитини.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позові, просили їх задовольнити, водночас просила стягувати аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, вказавши, що в змозі сплачувати не більше як 650 гривень.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.02.2008 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, актовий запис № 214, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-АМ № 049214 від 19.02.2008 року.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 17.06.2011 розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, зареєстрований 19.02.2018 року відділом РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області, за актовим записом № 214.

Від даного шлюбу у сторін є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-АМ № 117259 від 11.08.2008 року, та який проживає разом із позивачем за адресою: вул. Хмельницьке шосе, 53/17, м. Вінниця, згідно довідки ТОВ «ЖЕО» № 1366 від 26.02.2019 року.

29.10.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці ухвалено рішення (цивільна справа № 2-7390/10), згідно якого стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 350,00 грн., щомісяця, починаючи з 08.10.2010 року до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Суд, ухвалюючи дане рішення та визначаючи розмір аліментів, враховував матеріальний стан платника аліментів та матері і дитини.

Як вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 28.02.2019 року відсутня інформація про доходи позивача.

Також судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 10.05.2017 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 194738 від 10.05.2017 року. Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини «Грабар».

Між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов'язку батьків утримувати дитину і його виконання.

Відповідно до положень ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» 17.05.2017 року № 2037-VIII внесено ряд змін та доповнень до Сімейного кодексу України, так зокрема внесено зміни в ч. 2 ст. 182 СК України та згідно даних змін передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також статтю 183 СК України доповнено частиною пятою такого змісту: той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд, визначаючись щодо зміни розміру аліментів, враховує те, що відповідач здорова, працездатна особа та може надавати матеріальну допомогу, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обовязок батьків по їх утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто суд приходить до висновку про задоволення позову.

Судом враховані всі обставини, визначені ст. 182 СК України. Доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем не надано, а в подальшому відповідач не позбавлений права на звернення до суду з відповідною вимогою щодо зменшення розміру аліментів тощо.

Що стосується періоду, з якого слід розпочати стягнення аліментів у новому розмірі, суд враховує, що відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. ст. 7, 180- 182, 184, 192 СК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розмірів аліментів на неповнолітню дитину задовольнити повністю.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 29.10.2010 року в цивільній справі № 2-7390/10 та стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, Камінь Каширський район, Волинська область, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: вул. Хмельницьке шосе, 53/17, м. Вінниця.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: вул. Ковельська, 152, с. Сошичне, Камінь Каширський район, Волинська область.

Суддя