Справа № 211/4962/16-ц
Провадження № 2/211/60/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 березня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Ткаченко С.В.

при секретарі Польчик Л.В.

за участі :

представників позивача ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» ОСОБА_1, та ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

за відсутності відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» до ОСОБА_5, ОСОБА_4, та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку у подальшому було уточнено, та в обґрунтування уточненої позовної заяви зазначив, що позивачем здійснюються функції з управління та надання послуг з утримання будинку, споруди та групи будинків та споруд, обєктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях Довгинцівського району м. Кривого Рогу, в тому числі по вул. В.Чорновола, буд. 43. Позивачем було надано, відповідачами спожито послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.09.2013 р. по 01.07.2016 р. на суму 3583 грн. 51 коп.

Ухвалою Довгинцівського районного судом м. Кривого Рогу від 12.09.2016 р., скасовано судовий наказ щодо стягнення з відповідачів заборгованості за спожиті житлово комунальні послуги.

Просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в розмірі 3583,51 грн., інфляційні витрати в розмірі 899,61 грн., три проценти річних в розмірі 129,03 грн., та судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

В ході розгляду справи відповідачі надали заперечення на позовну заяву в обґрунтування якого зазначили, що з позовними вимогами ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» не згодні оскільки між ними та позивачем не існує ніяких договірних відносин, згідно з якими вони мають зобовязання по сплаті житлово комунальних послуг. Крім того позивачем не додано доказів належного виконання своїх зобовязань, тому з цих підстав просили у задоволенні позову відмовити.

На дане заперечення представником позивача було надано пояснення, в обґрунтування якого вказали, що законодавством передбачений двосторонній обовязок щодо укладання договору про надання житлово комунальних послуг, у звязку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не береться до уваги , оскільки споживачі зобовязані оплатити житлово комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними. Відсутність договору про надання житлово комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про захист прав споживачів» не передбачено положення щодо надання актів приймання - здачі виконаних робіт між виконавцем та споживачем. Послуги з утримання будинку і прибудинкової території нараховуються у залежності від площі приміщення, яку займає споживач. Вартість обслуговування 1 м.кв. житлової площі встановлюється органом місцевого самоврядування в особі Криворізької міської ради індивідуально для кожного житлового будинку. Так рішенням виконкому Криворізької міської ради № 417 від 14.12.2011 року розраховано та затверджено тариф, який на 1м.кв., вул. В.Чорновола, 43, складає 3,2024 грн./м.кв., даний тариф є нормативним. ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» нараховує вартість послуг виходячи з фактичних обсягів їх надання , тобто згідно «фактичного тарифу» у відповідності до порядку встановлення тарифів на послуги з утримання будинку та прибудинкової території, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.2011 року, який на 1 м.кв., не перевищуватиме встановленого нормативного вищезазначеного показника. Вся інформація є відкритою і доступною для кожного споживача. Надання неналежної якості послуг, може бути підставою для зменшення розміру їх оплати чи проведення перерахунку, але не є підставою для звільнення від їх оплати взагалі. Відповідачами будь яких актів претензій надано не було.

Ухвалою суду від 11.02.2019 року відповідача у справі ОСОБА_6 замінено на його правонаступника - відповідача ОСОБА_3.

Представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримували у повному обсязі покладаючись на обставини викладені у позовній заяві та у наданому до заперечення поясненні.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у запереченні.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від03.10.2017, яким ЦПК України викладеного в новій реакції.

У відповідності до п.9 п.1 Розділу ХІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до змісту ч. 1 ст.76 ЦПКУкраїни, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 є споживачами житлово-комунальних послуг які надаються ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. В`ячеслава Чорновола, 43/33.

Відповідно до довідки ОСББ «Фенікс-43» станом на 06.06.2018 року за вказаною адресою є зареєстрованими відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відповідно до відомостей з адресно - довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області (а.с. 15-18) станом на момент подання позову до суду, за вказаною адресою були зареєстровані: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3 катерина Олексіївна, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідач ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1-231 від 22.02.2018 року після смерті ОСОБА_6, який помер 19.06.2017 року .

Згідно ст. 162 Житлового кодексу України, плата за користування житловим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строк внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату ї плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ( надалі за текстом Закон України № 2189-VIII) , споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу.

Згідност.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).

Матеріалами справи підтверджено, що в період з 01.09.2013 р. по 01.07.2016 р. відповідачам за адресою: м. Кривий Ріг, вул. В`ячеслава Чорновола, 43/33 позивачем надавалися житлово-комунальні послуги, плата за надання яких нараховувалася за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до даних інформації про стан особового рахунку № 3, відкритого на ім'я ОСОБА_6, який помер 19.06.2017 року, правонаступником, яка прийняла спадщину після його смерті у вигляді квартири АДРЕСА_1 є його дружина ОСОБА_3 (відповідач по справі), у вказаний період відповідачі оплату за отримані житлово-комунальні послуги здійснювали не належним чином , що й призвело до утворення заборгованості в сумі 3583,51 грн. (а.с. 4-6).

12.09.2016 року ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області судовий наказ від 10.08.2016 року, виданий за заявою ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» про солідарне стягнення з ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 3588,32 грн., інфляційних витрат в розмірі 381,42 грн., 3% річних в розмірі 89,57 грн., та судового збору в розмірі 689,00 грн. був скасований (а.с.31).

Частина 3 ст. 156 ЖК України покладає на членів сім'ї власника будинку (квартири) обов`язок дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири) та брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту.

Отже, відповідно до зазначеної норми та за змістом Закону України № 2189-VIII , зареєстровані у квартирі споживачі комунальних послуг зобов'язані вносити плату за їх використання.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України № 2189-VIII передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а пунктом 5 частини 3 тієї ж статі Закону передбачений обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов'язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.(пункт 3 ст. 9 Закону України № 2189-VIII).

Порядок користування приміщеннями, а також утримання житлових будинків визначається Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572 в редакції від 14.01.2009 року і ст. ст. 20, 21Закону України від 24.06.2004р. «Про житлово-комунальні послуги» відповідно до яких власник або споживач, зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та інше.

Так, статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання згідно з типовим договором.

Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право сторін. Разом із тим відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для звільнення від сплати вартості фактично отриманих відповідачем житлово-комунальних послуг.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами відсутній письмовий договір про надання житлово-комунальних послуг, проте послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території позивачем надавалися, а відповідачі їх приймали та частково оплачували.

Станом на момент винесення рішення, ОСОБА_3 вказаний договір з ТОВ «Житлосервіс-КР» не укладала, що є порушенням норм чинного законодавства.

Відсутність відповідного договору між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем не є підставою для не стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачами.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 як власник житлового приміщення за адресою: м. Кривий Ріг, вул. В`ячеслава Чорновола, 43/33, не виконує свого обов`язку щодо укладання договору, між сторонами встановились фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі наявності фінансового особового рахунку.

Верховний Суд України у спорі про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території по справі № 6-59цс13 (Постанова від 30.10.2013р.) виклав свою правову позицію, яка полягає у тому, що «не укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у письмовій формі не звільняє боржників від обов'язку оплачувати надані послуги». Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі».

Відповідно до договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків у Довгинцівському районі (об'єкт №1) від 28.02.2013 року, укладеного між УБЖП виконкому міськради та ТОВ «Житлосервіс-КР» та додатку до Договору від 28.02.2013 року, ТОВ «Житлосервіс-КР» була передана функція управління та надання послуг утримання будинку, споруди або групи будинків і споруд та об'єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, в тому числі будинку за адресою: м. Кривий Ріг, вул. В`ячеслава Чорновола ( Гутовського), 43 (а.с.93-96).

Позивач, ТОВ «Житлосервіс-КР» є управителем будинку за адресою: м. Кривий Ріг, вул. В`ячеслава Чорновола ( Гутовського), 43.

Рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 417 від 14.12.2011 року, встановлені тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для населення Довгинцівського району м. Кривого Рогу. За адресою: м. Кривий Ріг, вул. В`ячеслава Чорновола ( Гутовського), 43 затверджено тариф - 3,2024 грн. / м.кв. (а.с. 53-55).

Картками фактичної собівартості виконаних робіт (а.с. 56-90) підтверджено надання позивачем послуг за адресою: м. Кривий Ріг, вул. В`ячеслава Чорновола ( Гутовського), 43, за період з 01.09.2013 року по 01.07.2016 року.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1ст. 2 ЦПК України).

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачі зобов'язані проводити оплату наданих послуг, однак не виконували належним чином зобов'язання, заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги підлягає стягненню у примусовому порядку.

Вказані в позові обставини відповідачами не спростовані.

Згідно з ч.2ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 1 ст.901, ч. 1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Беручи до уваги зазначене, правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов'язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія ч. 2ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання (постанова Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11).

Як зазначено в Аналізі практики застосування ст. 625 ЦК України в цивільному судочинстві (лист Верховного Суду України від 01 липня 2014 року), вирішуючи спори цієї категорії, судам слід враховувати, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов'язаннями, у яких, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1ст. 509 ЦК України), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, з огляду на юридичну природу правовідносин, як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст.625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Передбачена п. 10 ч. 3ст. 20 Закону України від 24 червня 2004 р. № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги»норма щодо відповідальності боржника у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування наслідків ч. 2ст. 625 ЦК України (постанови Верховного Суду України від 20 червня 2012 р. у справі №6-68цс12, від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6-59цс13).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач заявляв вимоги про стягнення з відповідачів на його користь інфляційних витрат в розмірі 899,61 грн., та 3 % річних в розмірі 129,03 грн., нарахованих на суму несплаченої заборгованості станом на 01.10.2016 рік. Тобто, між сторонами склалися правовідносини, що виникають у зв'язку із завданням шкоди, на які відповідно до ч.2ст.625 ЦК України нараховується індекс інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов'язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та 3 % річних, узгоджуються з положеннями ч. 2ст. 625 ЦК України.

Згідно частини 1статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до ч.2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно ч.1 ст.544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 1378,00 грн., сплачений ним при подачі заяви про видачу судового наказу та позовної заяви до суду, тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 76-81, 141, 258-259, 264-265, 354-355ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» до ОСОБА_5, ОСОБА_4, та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» , ідентифікаційний код 23, р/р 6688 у КФ ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 305750, юридична адреса: 50049, м. Кривий Ріг, вул. Спаська, 17А, заборгованість по оплаті за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.09.2013 р. по 01.07.2016 р. у розмірі 3583 ( три тисячі пятсот вісімдесят три ) гривень 51 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» , ідентифікаційний код 23, р/р 6688 у КФ ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 305750, юридична адреса: 50049, м. Кривий Ріг, вул. Спаська, 17А, інфляційні витрати в розмірі 899 ( вісімсот девяносто дев`ять ) гривень 61 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» , ідентифікаційний код 23, р/р 6688 у КФ ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 305750, юридична адреса: 50049, м. Кривий Ріг, вул. Спаська, 17А, три відсотки річних в розмірі 129 ( сто двадцять девять ) гривень 03 коп.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» з ОСОБА_3 витрати на оплату судового збору у розмірі 459 (чотириста пятдесят дев`ять ) грн. 34 коп., з ОСОБА_4 витрати на оплату судового збору у розмірі 459 (чотириста пятдесят дев`ять ) грн. 33 коп., з ОСОБА_5 витрати на оплату судового збору у розмірі 459 (чотириста пятдесят дев`ять ) грн. 33 коп.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі :

Позивач : Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» , ідентифікаційний код 23, р/р 6688 у КФ ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 305750, юридична адреса: 50049, м. Кривий Ріг, вул. Спаська, 17А

Відповідачі: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, , зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Суддя: ОСОБА_7

Повний текст рішення складено 04.04.2019 року