Житомирський апеляційний суд
Справа №283/2698/18 Головуючий у 1-й інст. Міхненко С. Д.
Категорія 24 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 283/2698/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги із централізованого теплопостачання, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 15 січня 2019 року, постановлене під головуванням судді Міхненка С.Д.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає у квартирі АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з теплопостачання.

Оскільки відповідач протягом періоду з березня 2016 по вересень 2018 року не сплачував кошти за надані послуги, утворилась заборгованість в сумі 17162 грн. 07 коп., яку позивач просить стягнути на свою користь.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 15 січня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Малин Енергоінвест» заборгованість за послуги із централізованого теплопостачання за період з 1 березня 2016 року по 30 вересня 2018 року в розмірі 17162 грн. та 1762 грн. удових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

На обгрунтування скарги зазначив, що 18 березня 2015 року подарував вказану квартиру своєму сину, що підтверджується договорам дарування, який посвідчений нотаріально.

Оскільки він не є власником даного житлового приміщення, суд безпідставно стягнув з нього зазначені кошти.

Окрім того, у 2008 році уклав договір про надання послуг із централізованого теплопостачання з КП « Малинтеплокомуненерго». Відтак, саме зазначене підприємство надавало йому такі послуги протягом період з 2008 року по 2015 рік. ТОВ « Малин Енергоінвест» не уповноважене надавати послуги з теплопостачання за вказаною адресою та будь-які договірні правовідносини із цим товариством відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 оспорював факт споживання ним послуг із теплопостачання, оскільки вказана квартира не приєднана до мережі централізованого теплопостачання. Окрім того, відповідач не погоджувався із розрахунком заборгованості. Однак, жодним чином він не заперечував ту обставину, що проживає за даною адресою. Його неодноразові звернення до ТОВ «Малин Енергоінвест» також підтверджують ту обставину, що ОСОБА_1 проживає у вказаній квартирі, яка перебуває на обслуговуванні товариства згідно з рішенням виконавчого комітету Малинської міської ради №63 від 23 березня 2016 року. Доказів про те, що він зареєстрований та проживає за іншою адресою, суду не надано.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника ТОВ «Малин Енергоінвест», колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) обраховується, окрім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Судом встановлено, що відповідач зареєстрований та проживає у квартирі №31 в м. Малині по вул. Приходька, №67.

На підставі рішення виконавчого комітету Малинської міської ради від 23 березня 2016 року за №63 ТОВ «Малин Енергоінвест» є виконавцем послуг із централізованого теплопостачання по вул. Приходька в м. Малині. Відповідач від зазначених послуг у встановленому законом порядку не відмовлявся.

Оскільки ОСОБА_1 з 1 березня 2016 року по 30 вересня 2018 року належним чином не сплачував кошти за надані позивачем послуги, виникла заборгованість в сумі 17162 грн. 07 коп., що підтверджується долученим до матеріалів справи розрахунком.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг.

Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг.

Отже, необхідність укладення договору про надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право сторін.

Однак, сама по собі відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за фактично надані послуги.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що відповідач обов'язаний сплатити суму заборгованості, розмір якої не спростований.

Колегія суддів також вважає правильним висновок про відсутність належних та допустимих доказів того, що квартира АДРЕСА_1 відключена від мережі централізованого теплопостачання у передбаченому законодавством порядку.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_1 зазначив, що не є власником вказаного житлового приміщення, оскільки подарував його своєму сину. На підтвердження даної обставини долучив до матеріалів справи копію договору дарування, укладеного між ним та ОСОБА_2 18 березня 2015 року, за умовами якого останній набув право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Однак, вказана обставина не є підставою для скасування рішення суду.

Так, відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об'єктом нерухомого майна, і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Отже, відповідач, будучи зареєстрованим за вказаною адресою та проживаючи у даному житловому приміщенні, є споживачем послуг, які надаються ТОВ «Малин Енергоінвест». Клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_2, до суду не надходило, жодних вимог до останнього позивачем не заявлено. Таким чином, суд обгрунтовано стягнув з відповідача заборгованість.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.259, 268,367,368,374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Малинського районного суду Житомирської області від 15 січня 2019 року,- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 12 квітня 2019 року.