Романівський районний суд Житомирської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
31 жовтня 2019 року смт. Романів
Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Бабича С.В., з участю секретаря судового засідання Багінської В.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Миропільська селищна рада Романівського району Житомирської області,-
В серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить усунути перешкоди у користуванні своїм житлом шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 зі зняттям з реєстації за даною адресою, посилаючись на те, що відповідач за вищевказаною адресою з 2015 року не з"являється, спільне господарство вони не ведуть, а реєстрація місця проживання відповідача за вказаною адресою перешкоджає їй отримати субсидію.
В судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, не з`явилися. При цьому, позивач заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).
Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 . Окрім цього вказаний будинок являється фактичним та зареєстрованим місцем проживання позивача.
З довідки виконавчого комітету Миропільської селищної ради Романівського району Житомирської області від 10 липня 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 , однак за даною адресою не проживає з 2015 року.
Загальними положеннями ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
При цьому, за загальним правилом, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.
Згідно статті 319 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте, при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших.
Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім"ї, а також не відноситься до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство в розумінні статтей 156 та 64 Житлового кодексу України, усунення порушень свого права власності у будь-який час . (Правова позиція у справі №6-709цс16).
За змістом пункту 34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Згідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду України від 1 березня 2016 року у справі №825/1335/13-а у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог:
1) про позбавлення права власності на житлове приміщення;
2) про позбавлення права користування житловим приміщенням;
3) про визнання особи безвісно відсутньою;
4) про оголошення фізичної особи померлою.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного суду України від 30 червня 2015 року (справа №21-1438а15).
Відповідач доводів позивача не спростував, а тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову.
За змістом статті 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь ОСОБА_1 понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пов"язані зі сплатою судового збору.
Керуючись статтями 10-13, 259, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позов ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) про усунення перешкод у користуванні власністю - задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні будинком АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування зазначеним будинком зі зняттям з реєстрації місця проживання за даною адресою.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 і 768,40 грн судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто Романівським районним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його ухвалення (складення повного судового рішення).
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя С.В. Бабич