Справа № 487/6642/18
Провадження № 2/487/518/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26.03.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Ободенко І.О., розглянувши у судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу №487/6642/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої особи Південної товарної біржі про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

05.10.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої особи Південної товарної біржі про визнання договору купівлі-продажу №8712 від 11.05.1998 року квартири АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_3, від імені якого по довіреності діяв ОСОБА_2 з іншої сторони, зареєстрованого Південною товарною біржею дійсним та визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою від 01.11.2018 року відкрите провадження у справі.

03.12.2018 року представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та відсутністю позивача, позовні вимоги підтримав, просив про задоволення позову, надав згоду на ухвалення заочного рішення.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 не зявилися, місце проживання (перебування) та місце роботи яких невідоме, про час, дату і місце слухання справи були повідомлені належним чином через оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України.

В судове засідання представник третьої особи не зявився, про час, дату і місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення та позивач проти такого вирішення справи не заперечував.

Справа розглянута за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного:

Судом встановлено, що 11.05.1998 року між ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_3, від імені якого по довіреності діяв ОСОБА_2 з іншої сторони, був укладений договір купівлі-продажу №8712 квартири АДРЕСА_1, який зареєстрований Південною товарною біржею та в подальшому зареєстрований в КП ММБТІ за №16146 від 26.05.1998 року.

На теперішній час позивач не має можливості розпорядитися своїм майном, оскільки договір купівлі-продажу від 11.05.1998 року нотаріально не посвідчений, а відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору.

Всі умови договору сторонами по угоді виконані в повному обсязі, однак у порушення ст.227 ЦК України, договір нотаріально не засвідчений. У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.

Отже, суд вважає, що позовна вимога про визнання договору купівлі-продажу №8712 від 11.05.1998 року дійсним, підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на квартиру:

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема визнання права власності.

Згідно ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своє власністю. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки позивачем ОСОБА_1 втрачено оригінал договору купівлі-продажу №8712 від 11.05.1998 року квартири АДРЕСА_1, суд приходить до висновку про визнання за позивачем права власності на спірну квартиру, відповідно до вимог ст. 392 ЦК України.

На підставі викладеного, позовні вимоги суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 76, 81 89, 263-265, 280ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої особи Південної товарної біржі про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу №8712 від 11.05.1998 року квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, від імені якого по довіреності діяв ОСОБА_2, зареєстрований Південною товарною біржею дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності квартиру АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: С.В. Щербина