КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 369/15848/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5483/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Ковальчук Л.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

8 квітня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Семенюк Т.А.

Суддів - Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

розглянувши в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 січня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості та просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» заборгованість за кредитним договором № 27107С26 від 29 березня 2007 року у сумі 222 248 доларів США 04 центи та 153 934 грн. 35 коп. та судові витрати.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 січня 2019 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 грудня 2019 року позовну заяву залишено без руху для зазначення доказів, які не можуть бути подані разом з позовною заявою, зазначення наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, позивачу було необхідно підтвердити відповідність копій письмових доказів оригіналам, які знаходяться у нього, своїх підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

На виконання вимог ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 грудня 2019 року представником позивача 24 січня 2019 року подано клопотання із наданням доказів у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» не надано копію клопотання та додатків до нього для відповідача у відповідності до вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

Проте з таким висновком суду першої інстанції повною мірою погодитися не можна з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, до клопотання на виконання вимог ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 грудня 2019 року представником Банку додано копію кредитного договору 27107С26 від 29 березня 2007 року, копію іпотечного договору № 27107Z38 від 29 березня 2007 року, копію заяви про видачу готівки № 2961 від 29 березня 2007 року, копію вимоги № 040-29-1/3445 від 14 вересня 2018 року з реєстром поштових відправлень № 346 від 18 вересня 2018 року з фіскальним чеком про надання послуг поштового зв'язку, копію вимоги № 040-29-1/3753 від 5 жовтня 2018 року з реєстром поштових відправлень № 393 від 9 жовтня 2018 року з фіскальним чеком про надання послуг поштового зв'язку та описом вкладення у цінному листі, копії банківських ліцензій № 2 від 25 грудня 2001 року, № 2 від 27 травня 2009 року, № 2 від 5 жовтня 2011 року, дозволів від 21 березня 2002 року, від 21 вересня 2009 року, генеральної ліцензії № 2 від 5 жовтня 2011 року та генеральної ліцензії від 18 листопада 2016 року з додатками.

З матеріалів справи вбачається, що всі зазначені додатки до клопотання надавалися представником Банку до копій позовної заяви для відповідача.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про ненадання позивачем копій документів для відповідача не відповідає обставинам справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає нормам процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 січня 2019 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду. Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді