Справа№592/3461/19
Провадження №2/592/2352/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Костенко В.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача борг у сумі 2 000 грн., пеню у розмірі 777,26 грн., відсотки річних 67,00 грн., інфляційні втрати у сумі 217,50 грн. та процесуальні витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що 14.11.2017 з відповідачем було укладено договір про надання інформаційно-консультаційних послуг №14-11-01/01. На підставі цього договору позивач, як Виконавець, здійснив інформаційно-консультаційні послуги для Замовника, відповідача по справі, щодо підготовки необхідних документів та порядку отримання візи для в'їзду до Польщі, згідно розділу 1. Згідно п. п. 1.1. договору відповідач, як Замовник, взяв на себе зобов'язання здійснити повну оплату Виконавцю за виконані послуги не пізніше двох місяців з дати підписання даного договору. Згідно п.7.3. договору «Оплата у розмірі 2000.00 (одна тисяча гривень 00 коп.) здійснюється Замовником протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання ним першої зарплати, але не пізніше ніж два місяці з дати підписання даного Договору.», а саме 15.01.2018. Відповідачу було повністю надано послуги, але він їх не оплатив. Позивач вважає, що має право на стягнення вартості наданих послуг. Також вважає, що відповідач має сплатити проценти у розмірі трьох процентів річних, інфляційні втрати та пеню у розмірі облікової ставки НБУ за період з 15.01.2018 по 28.02.2019.

Відповідач ОСОБА_2, якому надсилалась копія позовної заяви з додатками, відзив на позов не подав.

Перевіривши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.11.2017 між сторонами укладений Договір про надання інформаційно-консультаційних послуг №14-11-01/01.

На підставі цього договору позивач, як Виконавець, здійснив інформаційно-консультаційні послуги для Замовника, відповідача по справі, щодо підготовки необхідних документів та порядку отримання візи для в'їзду до Польщі, згідно розділу 1. Предмет договору п. п. 1.1.

Згідно умов договору відповідач, як Замовник, взяв на себе зобов'язання здійснити повну оплату Виконавцю за виконані послуги не пізніше двох місяців з дати підписання даного договору: «п.7.3. Оплата у розмірі 2000.00 (дві тисячі гривень 00 коп.) здійснюється Замовником протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання ним першої зарплати, але не пізніше ніж два місяці з дати підписання даного Договору.», а саме 15.01.2018.

Договором також визначено «п.8.5. Відповідальність Замовника обмежується прямими реальними збитками, завданими Виконавцю в результаті винних дій Замовника при виконанні умов цього Договору. Замовник не несе відповідальності перед Виконавцем за упущену вигоду Виконавця. Відповідальність Замовника обмежується сумою цього Договору.»

Поряд з цим договір не містить угоди між сторонами про відповідальність Замовника за несвоєчасну оплату послуги, зокрема не визначено пені чи штрафу.

Позивач виконав свої обовязки по договору, однак відповідач не виконав своїх обовязків, не сплатив суму послуг у розмірі 2 000 грн.. Відповідач надав позивачу розписку якою зобовязався оплатити послугу у сумі 2 000 грн..

24.09.2018, 16.10.2018 позивач направляв відповідачу письмову вимогу про сплату коштів, однак відповідач не відреагував, кошти не сплатив.

З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є цивільними і врегульовані ст.ст. 526, 530, 546, 547, 625, 901, 903 ЦК України.

Згідно із ст.ст. 901, 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Згідно ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

З встановлених обставин та наведених положень закону вбачається, що позивач має право на отримання від відповідача оплати наданих послуг у сумі 2000 грн., на сплату трьох відсотків річних та інфляційних втрат за час прострочки.

Так за період 15.01.2018-28.02.2019 три відсотки річних становить 67,00 грн. (3%х410/365х2000/100). За цей же період інфляційні становлять 217,50 грн., які нараховані позивачем.

Між сторонами відсутній правочин, щодо забезпечення зобовязання у виді пені, а тому немає підстав для стягнення пені з відповідача у розмірі 777,26 грн..

Ураховуючи зазначене заявлений позов підлягає частковому задоволеною на загальну суму 2284 грн. 50 коп.(2000+67,00+217,50), що становить 74,61 проценти від заявленого позову (2284,50*100/3061,76). У задоволенні позову про стягнення пені у сумі 777,26 грн. слід відмовити.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені витрати у пропорційно задоволеному, а саме 1394,01 грн.(1868,4*74,61%/100).

На підставі викладено і керуючись ст.ст. 5, 12, 42, 77-80, 141, 259, 263-265, 268, 274 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_1) на корить фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (місцезнаходження АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_2), борг у сумі 2284 грн. 50 коп., відшкодування витрат у сумі 1394 грн. 01 коп., а всього 3678 грн. 51 коп..

Відмовити у задоволенні подову фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 у частині стягнення пені у сумі 777,26 грн..

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 17.04.2019.

Суддя В.Г. Костенко