АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/700/19Головуючий по 1 інстанції - Бесараб Н.В.
Категорія: 304090000 Доповідач в апеляційній інстанції - Нерушак Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Нерушак Л.В. (суддя-доповідач)

Суддів Бабенка В.М., Бородійчука В.Г.

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»;

відповідач - ОСОБА_3;

особа, яка подала апеляційну скаргу - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»

розглянувши у м. Черкаси у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 13 лютого 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -:

в с т а н о в и в :

05 грудня 2018 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся в суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Банк мотивує заявлені позовні вимоги тим, що згідно до укладеного договору б/н від 16 квітня 2013 року відповідачу ОСОБА_3 було надано кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В результаті порушення відповідачем ОСОБА_3 умов кредитного договору станом на 25 листопада 2018 року утворилась заборгованість у сумі 23584 грн. 08 коп., що складається із : 9926, 41 грн. - тіло кредиту, 3848, 23 грн. - нарахованих відсотків за користування кредитом, 8210 грн. 20 коп. - пені; а також тарифи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1099 грн. 24 коп. - штраф (процентна складова).

Тому позивач АТ КБ «Приватбанк» просить стягнути суму заборгованості за кредитом, яка становить 23584 грн. 08 коп. та судові витрати, понесені при зверненні до суду в сумі 1762 грн.

Заочним рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 13 лютого 2019 року у задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, 29 березня 2019 року АТ КБ «Приватбанк», діючи через представника за довіреністю Крилову О.Л., подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі банк посилається на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, недостатньо повно досліджені письмові докази та дійсні обставини справи, що мають значення для справи та просить скасувати заочне рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Банк посилається в апеляційній скарзі на порушення судом норм процесуального права, вважаючи, що суд першої інстанції порушив принципи рівності перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності цивільного судочинства, оскільки здійснив розгляд справи поверхнево та упереджено, не з'ясував обставини справи. Позивач та відповідач участі у розгляді справи не приймали, відповідачем заперечення на позов не подавались. Також скаржник вказав, що судом не застосовано ст.ст. 204, 509, 526, 527, 626, 629, 638, 1054 ЦК України, які підлягають обов'язковому застосуванню, як вважає банк, тому суд першої інстанції дійшов невірного висновку. Суд не викликав представника позивача для дачі особистих пояснень та не витребував іншу завірену копію паспорта на прізвище «Крисенко « та відповідну ухвалу з цього питання не постановив.

Банк, обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги посилається, що 16 квітня 2013 року ОСОБА_3 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг у зв'язку з чим підписала заяву № б/н від 16 квітня 2013 року, згідно якої отримала кредит в розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У зв'язку з порушенням зобов'язань відповідачем утворилася заборгованість в розмірі 23584 грн. 08 коп. В свою чергу, банк вказує, що відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, одружилась 20 лютого 2015 року та змінила прізвище на ОСОБА_3, в підтвердження чого банком надано фотокопію паспорта відповідача, виданого Лисянським РС УДМС України в Черкаській області від 17 березня 2015 року, Серії НОМЕР_1, де вказано в даних паспорту дату її реєстрації шлюбу, що було додано до позовної заяви банком при поданні позову в суд. Даний доказ є, на переконання скаржника, належним та допустимим і відповідно встановлює факт того, що ОСОБА_3 і є ОСОБА_3, та є однією і тією ж особою, на що суд не звернув уваги, та безпідставно відмовив у задоволенні позову банку. Тому банк просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення вимог банку в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Відповідно д п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Дана справа підлягає розгляду апеляційним судом Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням, але без виклику сторін в суд апеляційної інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право : скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду, викладеним у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно до ст. 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не відповідає зазначеним вище вимогам.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог банку про стягнення заборгованості, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позовних вимог банком, посилаючись, що судом встановлено розбіжність між прізвищем позичальника та відповідача у справі, оскільки судом встановлено, що на підставі анкети - заяви від 16 квітня 2013 року, Умов та правил надання банківських послуг кредит в розмірі 10000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки надано позичальнику ОСОБА_3, а позивачем долучено до матеріалів позову копію паспорта ОСОБА_3, проте цей доказ належним чином не засвідчений, і не дає суду можливості встановити, що ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_3 Тому суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення своїх вимог, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, які доводять наявність боргових зобов'язань у відповідача ОСОБА_3 перед позивачем, а тому відмовив у задоволенні позову.

Апеляційний суд не погоджується із висновками суду першої інстанції, оскільки вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, так як судом поверхнево досліджено матеріали справи та докази, надані позивачем, тому допущено порушення норм процесуального права та не застосування норм матеріального права, яке підлягає застосуванню, судом безпідставно відмовлено у задоволенні позовних вимог, а тому рішення суду відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню, виходячи з такого.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 16 квітня 2013 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Пунктом 1.1.7.11. Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Згідно п.2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг - у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно умов та правил надання банківських послуг. (п. 2.1.1.5.7.)

Відповідно до п.2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлюється тарифами договору.

Пунктом договору 2.1.1.12.1. Договору сторонами погоджено, що зобов'язання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов'язаннями.

Згідно п.2.1.1.12.2 договору за користування кредитом протягом пільгового періоду клієнт сплачує банку відсотки в розмірі 0,01% від суми операцій за рахунок кредиту. В разі непогашення клієнтом боргових зобов'язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі сплаченому в тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання).

У разі виникнення прострочених зобов'язань за кредитом згідно п.2.1.1.12.2.1 договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування.

Відповідно до п. 2.1.1.3.3. договору клієнт доручає банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену тарифами банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов'язань згідно п. п. 2.1.1.12.9. договору, списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань, у тому числі мінімального обов'язкового платежу.

Таким чином, АТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями.

Колегія суддів апеляційного суду приймає до уваги доводи скаржника, що наявні матеріали справи містять належні та допустимі докази про зміну відповідачем ОСОБА_3 прізвища на ОСОБА_3, а саме належно завірену фотокопію паспорта Серії НОМЕР_1, виданого Лисянським РС УДМС України в Черкаській області від 17 березня 2015 року, який містить інформацію у вигляді штампа про одруження відповідача з ОСОБА_6 20 лютого 2015 року та відповідною зміною прізвища відповідача саме на ОСОБА_3 ( а. с. 24 ).

За таких обставин, висновки суду першої інстанції спростовуються доводами апеляційної скарги, тому підлягають задоволенню колегією суддів апеляційного суду .

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 16 квітня 2013 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3, станом на 25 листопада 2018 року заборгованість за кредитом склала: 23584 грн. 08 коп., яка складається з: 9926 грн. 41 коп. - тіло кредиту; 3848 грн. 23 коп. - нарахованих відсотків за користування кредитом; 8210 грн. 20 коп. - пені; а також тарифи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1099 грн. 24 коп. - штраф (процентна складова).

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач ОСОБА_3 20 грудня 2017 року витратила із кредитних коштів 2022 грн. 41 коп., а 22 грудня 2017 року - 7904 грн. та вказані кошти банку не повернула, внаслідок чого і виникла заборгованість перед позивачем, який звернувся з позовом до відповідача 5 грудня 2018 року.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що існують розбіжності між прізвищем позичальника та відповідача у справі, а матеріали справи не містять доказів, які свідчать про зміну прізвища відповідачем, а в обґрунтування вимог позивач не вказує про зміну прізвища позичальником, але даний висновок суду є помилковим, оскільки суд не звернув належної уваги на докази, надані позивачем.

Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із частинами 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частина 1 статті 638 ЦК України визначає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після одруження 20 лютого 2015 року змінила прізвище на ОСОБА_3, про що матеріали справи містять беззаперечні докази, не виконала взяті на себе зобов'язання по сплаті кредиту належним чином, то вона має нести цивільно-правову відповідальність за невиконання зобов'язання, так як в анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанку» ОСОБА_3, своїм підписом підтвердила запропоновані їй умови кредитного договору, погодившись на умови банку.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

В даному випадку пунктом 2.1.1.12.1. договору сторонами погоджено, що зобов'язання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов'язаннями.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що позовні вимоги банку підлягають задоволенню, оскільки відповідач ОСОБА_3 не виконала умови кредитного договору, не повернула кредитні кошти, а тому з неї на користь банку підлягає до стягнення заборгованість, яка згідно наданого позивачем розрахунку виникла станом на 25 листопада 2018 року та становить 23584 грн. 08 коп., що складається з : 9926 грн. 41 коп. - тіла кредиту; 3848 грн. 23 коп. - нарахованих відсотків за користування кредитом; 8210 грн. 20 коп. - пені; а також тарифів відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1099 грн. 24 коп. - штраф (процентна складова).

Відповідач ОСОБА_3 не подала заперечень, ні відзиву ні до суду першої інстанції, ні до апеляційної інстанції, тому не вбачається, що нею оскаржувався кредитний договір чи оспорювався розрахунок заборгованості по кредиту, наданий банком.

З огляду на вище викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга АТ КБ «Приватбанк» підлягає до задоволення, а заочне рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 13 лютого 2019 року підлягає скасуванню з прийняттям у справі нового судового рішення про задоволення позовних вимог банку.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позовні вимоги та вимоги апеляційної скарги АТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню, то понесені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а саме: за сплату судового збору за подання позовної заяви 1762 грн. та 2643 грн. за сплату судового збору при подачі апеляційної скарги, а разом 4405 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Заочне рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 13 лютого 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - скасувати, прийняти нову постанову.

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 16 квітня 2013 року в розмірі 23584 грн. 08 коп., а саме: 9926 грн. 41 коп. заборгованість за кредитом, 3848 грн. 23 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 8210 грн. 20 коп. - заборгованість за пенею, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1099 грн. 24 коп. - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати в розмірі 4405 грн. за сплату судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів, в порядку та за умов, визначених цивільно - процесуальним законодавством.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді В.М. Бабенко

В.Г. Бородійчук