Постанова

Іменем України

17 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 211/3313/16

провадження № 61-36720св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Курило В. П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представники позивача: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

відповідач 1 - ОСОБА_8,

представник відповідача 1 - ОСОБА_8,

відповідач 2 - приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Іллічівське»,

відповідач 3 - товариство з обмеженою відповідальністю «І-СОФ»,

представник відповідача 3 - ОСОБА_9,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі судді Бардін О. С. від 31 березня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області у складі колегії суддів: Бондар Я. М., Барильської А. П., Зубакової В. П. від 10 квітня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_8, приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» (далі - ПрАТ «СТ «Іллічівське»), про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).

Позовна заява мотивована тим, що 31 травня 2016 року на вул. Дніпропетровське шосе в м. Кривому Розі з вини ОСОБА_8, який керував належним йому автомобілем марки «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1, сталася ДТП, у результаті якої завдано пошкодження належного їй автомобілю марки «Nissan Note», реєстраційний номер НОМЕР_3, на суму 232 770 грн. Під час ДТП ОСОБА_8 перебував у трудових відносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «І-СОФ» (далі - ТОВ «І-СОФ»), яке використовувало належний відповідачу автомобіль, за участю якого сталася ДТП, на праві оренди. Оскільки ПрАТ «СТ «Іллічівське», як страховик цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу, з вини якого сталася ДТП - ОСОБА_8, відмовляється добровільно сплатити заподіяну майнову шкоду, позивач звернулася до суду з указаним позовом.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2016 року до участі у справі було залучено співвідповідача ТОВ «І-СОФ».

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути солідарно з ОСОБА_8 та ПрАТ «СТ «Іллічівське» 232 770 грн майнової шкоди та 10 000 грн у рахунок компенсування моральної шкоди; з ОСОБА_8 стягнути 3500 грн витрат на правову допомогу та 1200 грн витрат на проведення автотоварознавчого дослідження.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 березня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СТ «Іллічівське» на користь ОСОБА_4 майнову шкоди в розмірі 232 770 грн, витрати на проведення експертизи в розмірі 1200 грн та судовий збір у розмірі 2 327 грн.

Стягнуто з ТОВ «І-СОФ» на користь ОСОБА_4 у рахунок компенсування моральної шкоди 8 000 грн та судового збору в розмірі 551,20 грн.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, виходив із того, що оскільки внаслідок ДТП, яка відбулася 31 травня 2016 року з вини ОСОБА_8, був пошкоджений належний позивачу автомобіль, то вартість відновлювального ремонту автомобіля у розмірі 232 770 грн, які документально підтверджені, має відшкодувати ПрАТ «СТ «Іллічівське» як страховик цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу, за участю якого сталася ДТП.

Оскільки з вини ОСОБА_8, який на момент ДТП перебував у трудових відносинах з ТОВ «І-СОФ», позивачу заподіяно моральну шкоду у зв'язку з пошкодженням її автомобіля, то саме на роботодавця покладено обов'язок з її відшкодування.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 березня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто з ПрАТ «СТ «Іллічівське» на користь ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 100 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 56 860,52 грн та у рахунок компенсування моральної шкоди 5 000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що на ПрАТ «СТ «Іллічівське» як страховика цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу, з вини якого сталася ДТП - ОСОБА_8, покладено обов'язок з відшкодування майнової шкоди лише в межах ліміту його відповідальності. В силу вимог статті 1194 ЦК України на ОСОБА_8 покладено обов'язок сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а в силу вимог статті 1167 ЦК України - обов'язок з відшкодування позивачу моральної шкоди.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У червні 2018 року ОСОБА_4 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги про стягнення на її користь з ОСОБА_8 майнової шкоди у розмірі 156 860,52 грн задовольнити в повному обсязі, а з ПрАТ «СТ «Іллічівське» грошових коштів не стягувати.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій, покладаючи на ПрАТ «СТ «Іллічівське» обов'язок з відшкодування страхової виплати в межах ліміту його відповідальності, не врахували, що ПрАТ «СТ «Іллічівське» є неплатоспроможним та не буде виконувати свої зобов'язання. Тому обов'язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди має бути покладено на винну у ДТП особу - ОСОБА_8

Оскільки судові рішення судів попередніх інстанцій не оскаржуються в частині вирішення позову про компенсування моральної шкоди, то в цій частині не є предметом касаційного перегляду (стаття 400 ЦПК України).

У лютому 2019 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_4, у якій позивач, посилаючись на часткове відшкодування МТСБУ в рамках граничних сум виплат страхового відшкодування на одного потерпілого за договорами внутрішнього страхування, укладеними ПрАТ «СТ «Іллічівське», у розмірі 10 000 грн та сплати ОСОБА_10 в ході виконавчого провадження матеріального збитку в розмірі 56 860,52 грн, просила стягнути з останнього на свою користь 90 000 грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У вересні 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу адвоката ОСОБА_8 - Кравця О. О., у якому, посилаючись на безпідставність доводів касаційної скарги та законність і обгрнутованість постанови апеляційного суду, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду без змін.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 08 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 211/3313/16-ц з Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що 31 травня 2016 року на вул. Дніпропетровське шосе в м. Кривому Розі водій автомобіля марки «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_8 не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу контролювати його рух та безпечно керувати транспортним засобом, не дотримався дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Opel Omega», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_12 та автомобілем марки «Nissan Note», реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_13

Згідно постанови Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 липня 2016 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України та накладено штраф у розмірі 340 грн.

Згідно полісу № АІ 8809834 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19 жовтня 2015 року встановлений ліміт відповідальності страховика ПрАТ «СТ «Іллічівське» - 50 000 грн за шкоду, завдану майну, франшиза - 0,00 грн.

19 жовтня 2015 року між ОСОБА_8 та ПрАТ «СТ «Іллічівське» укладено договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, із лімітом відповідальності страховика за шкоду завдану майну - 100 000 грн, франшиза - 0,00 грн.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № Д/27/06/16 від 22 червня 2016 року розмір матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Nissan Note», реєстраційний номер НОМЕР_3, в цінах на 10 червня 2016 року становить 232 770 грн. Ринкова вартість автомобіля становить 232 770 грн.

Згідно висновку експерта № Д9/03/18 про оцінку транспортного засобу утилізаційна вартість пошкодженого після ДТП автомобіля «Nissan Note», реєстраційний номер НОМЕР_3, на 10 червня 2016 року, становить 75 909,48 грн.

Оскільки позивач не погодилася із визнанням належного їй автомобіля фізично знищеним, суд установив, що вартість матеріального збитку, заподіяного позивачу внаслідок пошкодження в ДТП належного їй автомобіля «Nissan Note», реєстраційний номер НОМЕР_3, становить 156 860,52 грн (різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП).

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Суд установив, що ліміту відповідальності страховика недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність покладення на ПрАТ «СТ «Іллічівське», як страховика цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу, з вини якого сталася ДТП - ОСОБА_8, обов'язку відшкодувати на користь потерпілої особи суму страхового відшкодування у межах ліміту відповідальності (100 000 грн), а з винної у ДТП особи - ОСОБА_8 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (56 860,20 грн).

Посилання позивача в касаційній скарзі на те, що ПрАТ «СТ «Іллічівське» є неплатоспроможним, тому не виконає покладений на нього обов'язок з відшкодування страхової виплати, не впливає на правильність вирішення спору.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду в частині вирішення позову про стягнення майнової шкоди, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судового рішення, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду в частині вирішення позову про стягнення майнової шкоди без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2018 року в частині стягнення з приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» на користь ОСОБА_4 майнової шкоди в розмірі 100 000 грн та стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 майнової шкоди в розмірі 56 860,52 грн залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

В. М. Коротун

В. П. Курило