Справа № 466/8077/16 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/811/746/18 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар Фейір К.О.

з участю представника відповідача Козак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу № 466/8077/16-ц за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 травня 2018 року ухваленого судом у складі судді Білінської Г.Б. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_3, в якому просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача 18 248,17 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати в розмірі 1378,00гривень.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 17.04.2012р. відповідач отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором по поверненню кредиту та сплаті процентів за його користування належним чином не виконав, тому станом на 31 липня 2016 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить: 18248,17 грн., з яких: 5015,92 грн. заборгованість за кредитом, 10194,12грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 1692,98грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 845,15 грн. штраф (процентна складова).

Оскаржуваним рішенням суду у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржило АТ КБ «Приватбанк». В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Ухвалюючи рішення, суд дійшов помилкового висновку про пропуск позивачем строку позовної давності. Зазначає, що згідно з довідкою про карти клієнта видані за договором, основною карткою за договором є картка НОМЕР_2-строк дії до 07/15. В подальшому картка була неодноразово перевипущена на вимогу клієнта. 08.11.2013 року відповідач отримав карту НОМЕР_3 зі строком дії до 10/17, тобто до 31 жовтня 2017 року, а відтак позов поданий в межах строку позовної давності. Крім цього, суд першої інстанції належним чином не дослідив розрахунок заборгованості, що міститься в матеріалах справи. Судом не враховано, що строк позовної давності було перервано частковою сплатою позичальником кредитної заборгованості протягом 2012-2015 років. Останній платіж через ТСО Банку проведено 01.08.2014 року у розмірі 620 грн. Аналогічна інформація міститься у виписці по картковому рахунку від 01.08.2014 року. Суд першої інстанції не з'ясував строк дії картки та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову. Просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши пояснення представника відповідача адвоката Козак О.В., вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») є правонаступником всіх прав та зобов»язань Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк».

Відповідно до укладеного договору б/н від 17.04.2012 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 6000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Підписання даного Договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Згідно з ст. 634 ч.1 Цивільного кодексу України (далі ЦК) договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до пунктів 2.1.1.2.11 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) вказано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця.

Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH).

Відповідно до п.9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонговується на такий же термін.

Статтею 1049 ЦК визначено, що позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ст. 526 ЦК зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 536 ЦК передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов»язаний сплачувати проценти, при цьому розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором.

Згідно з ст. 623 ЦК боржник, який порушив зобов»язання має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов»язання доказується кредитором.

В порушення Умов та Правил Договору, відповідач взяті на себе зобов»язання не виконав внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 31 липня 2016 року становить 18 248,17 грн. з яких: 5 015,92 грн. заборгованість за кредитом; 10 194, 12 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 1692, 98 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 845, 15 грн. - штраф (процентна складова).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції в порушення вимог ст.ст. 263-264 ЦПК належним чином не перевірив доводів, які мають значення для правильного вирішення справи, не дав оцінки умовам договору, не перевірив строку дії картки.

За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності за ст. 257 ЦК щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінчення строку дії договору або не після несплати чергового платежу.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 19 березня 2014 року, справа № 6-14цс/14 та висновком Верховного Суду по справі № 591/8058/15-ц від 01.03.2018 року.

Згідно з довідкою про карти клієнта видані за договором основною картою за договором є карта за № НОМЕР_5, яка була надана відповідачу 17.04.2012 року зі строком дії до 07/15.

В подальшому карта була неодноразово перевипущена на вимогу відповідача ОСОБА_3

08.11.2013 року відповідач отримав карту № НОМЕР_4 зі строком дії до 31 жовтня 2017 року. Відтак, перебіг строку позовної давності щодо повернення кредиту у повному обсязі починається з 31 жовтня 2017 року. Позивачем подано позовну заяву в суд 15 вересня 2016 року, тобто в межах строку позовної давності.

Частиною 1 ст. 264 ЦК встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого обов»язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується, що узгоджується із ст. 264 ч.3 ЦК.

Із розрахунку заборгованості встановлено, що відповідач ОСОБА_3 01.08.2014 року через ТСО вчинив платіж у розмірі 620,00 грн..

Так як суд першої інстанції не дослідив розрахунок заборгованості, обмежився умовами договору, не з»ясував строку дії картки, тому висновок суду про відмову у задоволенні позовних вимог банку за пропуском строку звернення до суду був передчасним.

Відповідно до ст. 376 ч.3, 4 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи те, що судом неправильно застосовано норми матеріального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги .

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.3,4, 383, 384, 89-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 24 травня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь ПАТ КБ «Приватбанк» ( № рахунку 3111) 18 248 грн. 17 коп. (вісімнадцять тисяч двісті сорок вісім грн. 17 коп.) заборгованості за кредитним договором №б/н від 17.04.2012 року.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) в користь ПАТ КБ «Приватбанк» ( № рахунку 3111) 2 387 грн. (дві тисячі триста вісімдесят сім грн.. ) судових витрат за оплату судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 29 березня 2019 року.

Головуючий Ю .Р.Мікуш

Судді Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк