АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/539/19Головуючий по 1 інстанції - Мельник І.О.
Категорія: на ухвалу Доповідач в апеляційній інстанції - Нерушак Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Нерушак Л.В. (суддя-доповідач)

Суддів Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

учасники справи:

заявник - Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С.;

заінтересована особа - ТОВ «ТД «ЧПК»;, ФОП ОСОБА_4, ОСОБА_5;

особа, яка подає апеляційну скаргу - ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаська продовольча компанія» - О.М. Іванюк;

розглянувши у м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаська продовольча компанія» - О.М. Іванюка на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.02.2019 року, постановлену під головуванням судді Мельник І.О. в Соснівському ар2йнному суді м. Черкаси 05.02. 2019 року, у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича про примусове проникнення до приміщень, :

в с т а н о в и в :

04.02.2019 року приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. звернувся до суду з поданням про примусове проникнення в приміщення особи, мотивуючи свої вимоги тим, що постановою приватного виконавця Плесюка О.С. від 22.12.2018 відкрито виконавче провадження № 57970252 з примусового виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.12.2018 у справі № 712/11437/18 щодо стягнення з ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ"ЧЕРКАСЬКА ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ" на користь ОСОБА_5 2157516,21 грн. В ході вчинення виконавчих дій встановлено, що боржник борг не сплатив; декларацію про доходи та майно боржника не подав в порушення п. 3 ч. 5 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження"; згідно з листом регіонального сервісного центру Черкаської області від 29.12.2018 № 31/23/1-2843 за боржником зареєстровано 5 транспортних засобів: RENAULT TRAFIC, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, колір білий, номер кузова НОМЕР_2; ЗИЛ 130, 1989 року випуску, номерний знак НОМЕР_3, колір зелений, номер шасі НОМЕР_8; MERCEDES-BENZ SPRINTER 311 CDI, 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_4, колір білий, номер кузова НОМЕР_5; МАЗ 5336, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_6, колір білий, номер шасі НОМЕР_9; МАЗ 533603, 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_7, колір білий, номер шасі НОМЕР_10. Вказані транспортні засоби постановою приватного виконавця Плесюка О.С. від 18.01.2019 року оголошено в розшук.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ТОВ «ТД «ЧПК» (ідентифікаційний код 243500641 зареєстровано за адресою м. Черкаси, вул. Смілянська 122/1. Однак, нерухоме майно за вказаною адресою перебуває у власності ТОВ "ЧПК" (ідентифікаційний код 37400134) та земельна ділянка за вказаною адресою перебуває на правах оренди у цього підприємства, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вказана юридична особа також зареєстрована за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська 122/1. Керівнику ТОВ "ЧПК" - арбітражному керуючому - ліквідатору Іванюку О.М. приватним виконавцем Плесюком О.С. заздалегідь було направлено вимогу № 91 від 18.01.2019 про необхідність допуску на територію підприємства для вчинення виконавчих дій та повідомлення № 114 від 26.01.2019 року про вчинення виконавчих дій 31.01.2019 року. Відповіді від ТОВ "ЧПК" на день звернення до суду не надходило, допуск на територію не надано. Таким чином, приватний виконавець не може здійснити перевірку майнового стану боржника, провести опис та арешт належного йому майна, в тому числі транспортних засобів, оскільки земельна ділянка та нерухоме майно належать іншій юридичній особі - ТОВ "ЧПК", яке дозволу на входження не надало. У зв'язку з цим, приватний виконавець просить надати дозвіл на примусове проникнення до приміщень ТОВ "ЧЕРКАСЬКА ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ" для вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 57970252.

05 лютого 2019 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси подання приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича про примусове проникнення до приміщень - задоволено.

Надано дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу Черкаської області на примусове проникнення до приміщень Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаська продовольча компанія» (ідентифікаційний код 24350064), розташованих за адресою: Черкаська область, м. Черкаси, вул. Смілянська, 122/1, для вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 57970252.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ліквідатор ТОВ «Черкаська продовольча компанія» - О.М. Іванюк оскаржив ухвалу в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу. В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що з ухвалою суду не погоджується, так як ухвала суду винесена всупереч вимогам цивільного процесуального законодавства, Закону України «Про виконавче провадження», Конституції України. Він посилається, що судом першої інстанції не було належним чином розглянуто, досліджено докази та з`ясовано всі обставини у справі, а приватним виконавцем не доведено обґрунтованість про неможливість здійснення пошуку майна боржника, не інакше як за рішенням суду про проникнення до приміщення ТОВ «ЧПК», порушуючи конституційній справа. Фактичне місцезнаходження боржника відсутнє за адресою вул. Смілянська, 122/1, тобто боржник відсутній за цим місцем реєстрації. Приватний виконавець натомість не встановив вказаного факту, також не було надано доказів чим підтверджується наявність майна на території ТОВ «ЧПК». Приватним виконавцем було не в повній мірі здійснено виконавчі дії для розшуку авто, а перевірка майнового стану боржника має проводитися відповідно до приписів закону за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. За адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі боржник фактично не знаходиться, проникнення до приміщень за цією адресою, але до іншого власника є незаконним та необґрунтованим. Крім того, скаржник зазначає, що приватний виконавець не повідомив суд про те, що ліквідатором після отримання вказаних звернень було надано відповіді ( на офіційну електронну пошту приватного виконавця з електронним цифровим підписом, а також поштовим відправленням ДП «Укрпошта») на всі листи з повідомленням про те, що ТОВ «ТД ЧПК» не знаходиться за адресою вул. Смілянська, 122/1 м. Черкаси; - ТОВ «ТД «ЧПК» не орендує в ТОВ «ЧПК « за адресою вул. Смілянська, 122/1 м. Черкаси жодного нерухомого майна чи замощення для стоянки транспортних засобів»; ТОВ «ТД «ЧПК» не володіє нерухомим майном за адресою вул. Смілянська 122/1 м. Черкаси. В ході проведення інвентаризації активів ТОВ «ЧПК» (яка на даний час триває) транспортних засобів з номерними знаками № НОМЕР_11; НОМЕР_3; НОМЕР_12; НОМЕР_6; НОМЕР_7 не виявлено. Також скаржник зазначає, що акт від 31.01.2019 року не є таким доказом, що доводить факт не допуску приватного виконавця, саме товариством «ЧПК» на територію його підприємства для проведення виконавчих дій.

Ліквідатор ТОВ «Черкаська продовольча компанія» - О.М. Іванюк просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.02.2019 року у справі № 712/11437/18, та відмовити у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича про примусове проникнення до приміщень ТОВ «Черкаська продовольча компанія», розташованих за адресою: Черкаська область, м. Черкаси, вул. Смілянська, 122/1 для вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 57970252.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Справа підлягає розгляду апеляційному суду Черкаської області в спрощеному провадженні з повідомленням, але без виклику сторін в суд апеляційної інстанції.

Згідно до вимог ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

При цьому, за загальним правилом встановленим вказаною нормою права, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії

Згідно до вимог ст.128 ЦПК України встановлено, що суд лише повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, а не викликає в судове засідання, якщо їх явка є не обов'язковою.

На підставі викладеного, розгляд даної справи проводиться судом апеляційної інстанції за загальним правилом, встановленим чинним процесуальним законом України з повідомленням учасників справи про дату, час і місце судового засідання, але без виклику до судового засідання, оскільки їх явка є не обов'язковою.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вищевказаним вимогам закону.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Задовольняючи подання державного виконавця про надання дозволу на примусове проникнення до житла, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості вимог подання та наданих доказів, з яких вбачається, що боржником добровільно рішення суду не виконується, з метою перевірки майнового стану боржника доступу для проведення виконавчих дій виконавцеві боржником не надано, що не дає можливості виконання рішення суду.

Апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, вважає, що висновки суду першої інстанції обґрунтованими і такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно до ч. 1 ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканність житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обовязком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобовязань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що в провадженні приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 57970252 з примусового виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.12.2018 у справі № 712/11437/18 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Черкаська продовольча компанія» на користь ОСОБА_5 заборгованості на загальну суму 2157516,21 грн. за невиконання зобов'язань за договорами (а.с.159).

Постановою приватного виконавця Плесюка О.С. від 22.12.2018 року відкрито виконавче провадження № 57970252 за виконавчим листом № 712/11437/18, виданим 20.12.2018 року судом.

Постановою приватного виконавця Плесюка О.С. від 22.12.2018 року накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно (за виключенням рухомого майна, яке не підлягає арешту до проведення його опису) ТОВ «Торговий дім «Черкаська продовольча компанія» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів у розмірі 2373267,83 грн.

Як вбачається із листа регіонального сервісного центру Черкаської області № 31/23/1-2843 від 29.12.2018 року за боржником зареєстровано 5 транспортних засобів: RENAULT TRAFIC, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, колір білий, номер кузова НОМЕР_2; ЗИЛ 130, 1989 року випуску, номерний знак НОМЕР_3, колір зелений, номер шасі НОМЕР_8; MERCEDES-BENZ SPRINTER 311 CDI, 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_4, колір білий, номер кузова НОМЕР_5; МАЗ 5336, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_6, колір білий, номер шасі НОМЕР_9; МАЗ 533603, 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_7, колір білий, номер шасі НОМЕР_10 (а.с.173-175).

Також, з матеріалів справи вбачається, що вищезазначені транспортні засоби постановою приватного виконавця Плесюка О.С. від 18.01.2019 року оголошено в розшук.

Відповідно даних акту приватного виконавця від 31.01.2019 року в ході проведення виконавчих дій, здійснено виїзд за адресою місця реєстрації боржника: м. Черкаси, вул. Смілянська, 122/1, проте працівником служби охорони, який відмовився себе назвати, в допуску на територію підприємства відмовлено (а.с.178).

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ТОВ «ТД «ЧПК» (ідентифікаційний код 243500641 зареєстровано за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 122/1.

Нерухоме майно за вказаною адресою перебуває у власності ТОВ "ЧПК" (ідентифікаційний код 37400134) та земельна ділянка за вказаною адресою перебуває на правах оренди у цього підприємства, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вказана юридична особа також зареєстрована за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська,122/1.

Із матеріалів справи вбачається, що керівнику ТОВ "ЧПК" - арбітражному керуючому - ліквідатору Іванюку О.М., приватним виконавцем Плесюком О.С. 18.01.2019 року направлено вимогу № 91 про необхідність допуску на територію підприємства для вчинення виконавчих дій, також, направлено повідомлення № 114 від 26.01.2019 року про вчинення виконавчих дій 31.01.2019 року. Однак, відповіді від ТОВ "ЧПК" не надходило на дату звернення із поданням, допуск на територію не надано.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно вимог п.13 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Частиною 1 статті 439 ЦПК України передбачено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння, зокрема, боржника - фізичної особи при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Таким чином, суд першої інстанції відповідно до вимог чинного законодавства розглянув подання приватного виконавця про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, постановивши ухвалу про задоволення подання.

Судом першої інстанції вірно вказав, що аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм, дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому, питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.

Враховуючи вищевикладену норму права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з аналізу ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 439 ЦПК України, умовами примусового проникнення до житла боржника для арешту майна, яке знаходиться, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.

Крім того, ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішень, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.

Колегія суддів апеляційного суду, погоджується з висновком суду першої інстанції, який мотивував свої висновки, що згідно матеріалів справи подання державного виконавця містить докази того, що боржник достовірно знає про наявність виконавчого провадження та повідомлявся про намір виконавця вчинити виконавчі дії з перевірки майнового стану боржника, а також перевірки цілісність арештованого майна.

Таким чином, за змістом наведених норм, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що станом на час порушення питання про необхідність входження у приміщення боржника на підставі рішення суду, уповноважена особа органу примусового виконання зобов'язана дотриматись встановленого законодавством порядку проведення виконавчих дій від часу відкриття провадження, як це визначено нормами Закону України «Про виконавче провадження», що має місце в даному випадку.

Доводи скаржника стосовно того, що фактичне місце знаходження за адресою м. Черкаси, вул. Смілянська 122/1 належить виключно ТОВ «ЧПК», а не ТОВ «ТД «ЧПК» та жодних договорів щодо оренди будь-яких приміщень, в тому числі і для зберігання транспортних засобів, оренди земельних ділянок між ТОВ «Торговий Дім «ЧПК» та ТОВ «ЧПК» укладено не було, не знаходять свого відображення у відповідності до матеріалів справи та суперечать наданим доказам приватним виконавцем Плесюком О.С., який в підтвердження свого подання подав копію договору оренди не житлового приміщення між ТОВ «ЧПК» (орендодавець) та ТОВ «Торговий дім «Черкаська продовольча компанія», з якого вбачається, що у порядку та на умовах, визначених договором, орендодавець зобов'язується передати орендареві, а орендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування нежитлові приміщення (далі - об`єкти), що розташовані за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська 122/1. Крім того, у відповідності до вищезазначено договору п. 12, зазначене місцезнаходження і реквізитии сторін, де вбачається, що ТОВ «Торговий дім «Черкаська продовольча компанія» знаходиться за адресою : м. Черкаси, вул. Смілянська 122/1.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є безпідставними не підлягають задоволенню і не дають підстав для скасування ухвали суду щодо задоволення подання державного виконавця.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з вищевикладеного, не вбачається, що суд першої інстанції при постановленні ухвали про задоволення подання державного виконавця про проникнення до приміщень допустив порушення норм чинного законодавства чи процесуального права, тому відсутні підстави для скасування ухвали суду та відмови у задоволенні подання державного виконавця.

Отже, доводи апеляційної скарги є необгрунтованими, не спростовують висновків суду щодо задоволення подання про проникнення до приміщень боржника, тому не підлягають задоволенню апеляційним судом.

Інших доводів, які б слугували підставою для скасування ухвали суду, доводи апеляційної скарги не містять.

Таким чином, апеляційний суд дійшов до висновку, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції щодо задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. про примусове проникнення до приміщення, тому ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381-384, 439 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаська продовольча компанія» - О.М. Іванюка - залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.02.2019 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича про примусове проникнення до приміщень - залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги залишити за особою, яка її подавала.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Нерушак Л.В.

Судді Бородійчук В.Г.

Василенко Л.І.