Справа № 569/6389/19
УХВАЛА

04 квітня 2019 року м..Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Кучина Н.Г., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 569/6389/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості за аліменти, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 одночасно з позовною заявою звернулася до Рівненського міського суду з заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа №2-7407/2009 року виданого 02.12.2009 року Рівненським міським судом.

Заяву обгрунтовує тим, що у разі задоволення предявленого позову позивача буде звільнено від сплати оспорюваної заборгованості, а проведення стягнення оспорюваної суми боргу призведе до надлишку стягнення та повороту виконання рішення, а тому вжиття заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору у суді, а у разі задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Так, заявник посилаючись на п. 6 ч. 1ст. 150 ЦПК України, просить зупинити стягнення аліментів, яке проводиться на підставі виконавчого листа.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги стосуються звільнення від сплати заборгованості по аліментам, які стягуються на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5, в розмірі 300 грн., щомісяця, та утворилася заборгованість в сумі 29260,00 грн.

Разом із тим вимоги про забезпечення позову стосуються зупинення стягнення на підставі виконавчого листа, що фактично є зупиненням виконавчого провадження за виконавчим листом, який видано 02 грудня 2009 року Рівненським міським судом про стягнення аліментів на утримання дитини з 24.06.2009 року на підставі рішення, що набрало законної сили.

Згідно з роз»ясненнями Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 " Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Крім цього, частиною 10 статті 150 ЦПК України визначено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Проаналізувавши зміст позовних вимог ОСОБА_2, розглянувши заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає, оскільки, забезпечення вказаної заяви по суті є елементом задоволення позовних вимог, тобто формою вирішення спору, що до розгляду справи по суті є неприпустимим, оскільки матеріально-правовий результат спору для позивача може бути вирішений під час розгляду позову по суті.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 569/6389/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості за аліменти - відмовити.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасник справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Н.Г. Кучина