Справа № 500/9100/18
Провадження № 2/500/1110/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий - суддя Швець В.М.,

за участю секретаря судового засідання Кузьменко О.М.,

позивача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 .,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про припинення обтяження, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі: ДВС), ОСОБА_4 ., ОСОБА_5 про припинення обтяження. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 24 травня 2008 року вона придбала квартиру АДРЕСА_1 ) у ОСОБА_4 , про що був укладений договір, посвідчений приватним нотаріусом, потім зареєстрований в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстраційній книзі Ізмаїльського МБТІ за № 52/11-20 від 25 червня 2008 року. На теперішній час вона дізналася, що на підставі ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду від 25 вересня 2008 року по справі № 2-4838-08 за позовом відповідача ОСОБА_5 до ОСОБА_4 був накладений арешт на вищезазначену квартиру. Але на час накладання арешту власником квартири вже була позивач. Тому просить припинити обтяження № 8013518 від 02 жовтня 2008 року на квартиру АДРЕСА_1 , накладене на підставі виконавчого листу Ізмаїльського міськрайонного суду від 25 вересня 2008 року по цивільні справі № 2-4838-08. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача ДВС в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував, пояснив, що вважає, що ДВС не має бути відповідачем по справі.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання викликалися належним чином, але не з`явилися.

У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що має бути задоволеним повністю.

Згідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що 24 травня 2008 року позивач ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_1 ) у ОСОБА_4 , про що був укладений договір, посвідчений приватним нотаріусом, потім зареєстрований в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстраційній книзі Ізмаїльського МБТІ за № 52/11-20 від 25 червня 2008 року (а.с.8-10). Постановою ДВС серії АВ № 965747 від 2 жовтня 2008 року був накладений арешт на вищезазначену квартиру на підставі виконавчого листу Ізмаїльського міськрайонного суду від 25 вересня 2008 року по цивільні справі № 2-4838-08 (а.с.19,31,32).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України - кожна особа має право, в порядку встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч.1 ст.5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, що мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог, заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не же бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно до положень ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, враховуючи те, що арешт був накладений на квартиру, що належить позивачу по справі, як на майно попереднього власника, арешт позбавляє позивача гарантованого Конституцією України права володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.321 ЦК України, ст.ст.11-13,76-81,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про припинення обтяження - задовольнити.

Припинити обтяження № 8013518 від 02 жовтня 2008 року на квартиру АДРЕСА_1 , накладене на підставі виконавчого листу Ізмаїльського міськрайонного суду від 25 вересня 2008 року по цивільні справі № 2-4838-08.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено та підписано 19 квітня 2019 року.

Суддя: В.М.Швець