Номер провадження: 22-ц/813/2893/19
Номер справи місцевого суду: 522/6776/16-ц
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В.І.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 13 квітня 2018 року по справі за скаргою ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Одеського міського управління юстиції Перчика Віталія Олександровича,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Приморського районного суду міста Одеси зі скаргою на дії державного виконавця, та, згідно останньої редакції просив:

- визнати дії головного державного виконавця Приморського ВДВС ОМУЮ Перчика В.О., пов"язані з недотриманням ЗУ „Про виконавче провадження" та норм міжнародного права, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України - неправомірними;

- визнати постанову Головного державного виконавця Приморського ВДВС Одеського МУЮ Перчика В.О. про відмову у відкритті виконавчого провадження незаконною;

- зобов"язати державного виконавця Приморського ВДВС Одеського МУЮ Перчика В.О. усунути допущені порушення чинного законодавства та вчинити дії відповідно до вимог, визначених ст.25 ЗУ „Про виконавче провадження".

При цьому, скаржник зазначає, що 22 березня 2016 року Приморським районним судом м.Одеси йому видано виконавчий лист про стягнення з КС „Україна" на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 27 040 гривень.

25.03.2016 року він звернувся до Приморського ВДВС ОМУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Проте, 05.04.2016 року постановою головного державного виконавця Приморського ВДВС ОМУЮ Перчика В.О. відмовлено у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим Приморським районним судом м.Одеси 22.03.2016 року про стягнення з КС „Україна" на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 27 040 гривень.

Скаржник вважає, що державним виконавцем порушені вимоги ЗУ „Про виконавче провадження", оскільки відповідно ч.1 ст.25 ЗУ „Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Викладені обставини стали підставою звернення до суду.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 13.04.2018 року скаргу ОСОБА_3 - задоволено.

Визнано дії головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Одеського міського управління юстиції Перчика В.О. неправомірними.

Визнано постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 04.04.2016 року незаконною.

Зобов"язано головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Одеського міського управління юстиції Перчика В.О. усунути порушення чинного законодавства та вчинити дії відповідно до вимог ст.25 ЗУ „Про виконавче провадження".

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, головний державний виконавець Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Перчик В.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 13.04.2018 року скасувати та залишити скаргу ОСОБА_3 без задоволення, посилаючись на порушення судом першою інстанцією норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.258 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з порушень державним виконавцем вимог ЗУ „Про виконавче провадження".

Такий висновок суду відповідає встановленим у справі обставинам та заснований на законі.

З матеріалів справи вбачається, що 22 березня 2016 року Приморським районним судом м.Одеси видано виконавчий лист про стягнення з КС „Україна" на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 27 040 гривень.

25.03.2016 року ОСОБА_3 звернувся до Приморського ВДВС ОМУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Постановою головного державного виконавця Приморського ВДВС ОМУЮ Перчика В.О. від 05.04.2016 року на підставі п.6-1 ч.1 ст.26 ЗУ „Про виконавче провадження" відмовлено у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим 22.03.2016 року Приморським районним судом м.Одеси про стягнення з КС „Україна" на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 27 040 гривень.

Відповідно до п.6-1 ч.1 ст.26 ЗУ „Про виконавче провадження" в редакції від 28.12.2015 року, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч.5 вказаного Закону у разі відмови у відкритті виконавчого провадження на підставі пункту 6-1 частини першої цієї статті державний

виконавець у постанові зазначає найменування господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, номер справи про банкрутство, а також роз'яснює стягувачу його право звернутися до цього суду з відповідною заявою для

задоволення своїх вимог під час ліквідаційної процеури спільно з іншими кредиторами.

Відмовляючи у відкритті виконавчого провадження, державний виконавець виходив з того, що КС „Україна" перебуває у стані припинення на підставі рішення господарського суду Одеської області про визнання юридичної особи банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури № 21-32-2/44-10-2632 від 18.09.2013 року та відповідно до положень п.6-1 ч.1 ст.26 ЗУ „Про виконавче провадження" у такому разі, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом з тим, з ухвали Вищої Ради Правосуддя від 02.08.2018 року про залишення без розгляду скарги ОСОБА_3 стосовно судді господарського суду Одеської області Нафлейша В.Д., вбачається, що 13.04.2016 року ОСОБА_3 звернувся до господарського суду Одеської області з заявою про зобов'язання ліквідатора КС «Україна» виконати виконавчий лист № 522/16988/15-ц, виданий Приморським районним судом м. Одеси 22.03.2016 року про примусове виконання рішення від 10.02.2016 року про стягнення на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди у сумі 27 040 грн., яка виникла на підставі рішення суду після порушення провадження у справі про банкрутство і на неї не поширюється дія мораторію на задоволення вимог кредиторів згідно з ч. 5 ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» На вказану суму ОСОБА_3 заяву про визнання поточних вимог до суду не подавав, внаслідок чого ця сума заборгованості не має відношення до справи про банкрутство, а стягується в примусовому порядку органами ДВС. Тому оскарження дій щодо невиконання цього виконавчого листа підлягає розгляду тим судом, що видав цей виконавчий лист, що і зумовило звернення ОСОБА_3 у 2016 році зі скаргою на дії ДВС до Приморського районного суду м. Одеси, яка при повторному розгляді була задоволена судом 13.04.2018 року, у зв'язку з чим процесуальні дії суду з цього приводу є також вичерпними і виконання зазначеного виконавчого документу здійснюється безпосередньо державною виконавчою службою.

Враховуючи набрання чинності ухвали Вищої Ради Правосуддя від 02.08.2018 року про залишення без розгляду скарги ОСОБА_3 стосовно судді господарського суду Одеської області Нафлейша В.Д, в якій встановлені обставини, які мають значення для правильного вирішення апеляційної скарги на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 13 квітня 2018 року по справі за скаргою ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Одеського міського управління юстиції Перчика Віталія Олександровича, у судової колегії відсутні підстави для неврахування вказаних обставин.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на законність оскаржуваної постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 05.04.2016 року з посиланням на визнання боржника банкрутом і право стягувача звернутися до Господарського суду Одеської області з заявою про задоволення вимог під час ліквідаційної процедури спільно з іншими кредиторами, не можуть бути взятими до уваги, оскільки зведені до намагання переоцінки встановлених обставин і висновку суду першої інстанції не спростовують.

Доводи апеляційної скарги про безпідставне посилання стягувача на необхідність здійснення виконавчих дій у відношенні посадових осіб КС «Україна» не можуть бути взятими до уваги, оскільки боржником є КС «Україна» і в заяві про відкриття виконавчого провадження від 05.04.2016 року йдеться саме про боржника КС «Україна», а не його посадових осіб, які не виступають за рішенням суду і виконавчим листом боржниками. Посилання на вирок суду про стягнення з колишніх посадових осіб на користь КС «Україна» грошових коштів безпосередньо не є підставою для заміни у виконавчому провадженні, в якому стягувачем є ОСОБА_3 боржника з КС «Україна» на його посадових осіб, з яких за вироком суду стягнуті кошти на користь даного кредитного союзу. У резолютивній частині своєї заяви від 05.04.2016 року ОСОБА_3 просить відкрити виконавче провадження саме щодо КС «Україна», а не його посадових осіб. Тому вказані обставини правового значення не мають і не можуть бути підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження з цих підстав.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Приморського районного суду міста Одеси від 13 квітня 2018 року - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 13 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено: 09.04.2019 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова