Справа №266/664/19
Провадження№ 2/266/455/19
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

15 квітня 2019 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1 розглянув позовну заяву ОСОБА_2, місце проживання якої за адресом: 87555, м. Маріуполь, вул.. Десантна, б. 5 до ОСОБА_3 місце проживання якої за адресом: 87555, м. Маріуполь, пр.. БудівельниківАДРЕСА_1 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на спадщину за законом , -

В С Т А Н О В И В:

У Приморському районному судді м. Маріуполя була зареєстрована позовна ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на спадщину за законом, яка надійшла за підсудністю на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 березня 2019 р.

12.04.2019 р. на адресу суду надійшла відповідь з відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб, щодо місця проживання відповідача.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку, що позовна заява повинна бути залишена без руху з огляду про таке.

При вирішенні питання про відкриття провадження встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог ст. 175 і ст. 177 ЦПК України, а саме позивачем не надано доказів на підтвердження зарахування судового збору до Державного бюджету України, крім того, не надано доказів на підтвердження, що спірна квартира належала ОСОБА_4, яка померла 24.08.2017 р. в м. Хайфа, держава Ізраїль на підставі рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 29.11.2011 р., яке зареєстровано в установленому законом порядку ( належним чином засвідчені копії рішення, витягу про реєстрацію права власності, свідоцтва про смерть), подані до позову копії документів у якості доказів не засвідчені належним чином, позовна заява викладена російською мовою та підписана представником позивача за довіреністю.

Згідно з частиною 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

З квитанції від 11.03.2019 р., №0.0..1 доданої позивачем до позовної заяви як доказ сплати судового збору в розмірі 741,20 грн. вбачається, що кошти сплачені на рахунок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області. У супровідному листі Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 28.03.2019 р. відсутнє повідомлення про зарахування судового збору та не додано завірену канцелярією суду копії виписки про підтвердження зарахування коштів до Державного бюджету та відсутності подання повернення коштів судового збору за платіжними документами, що знаходяться у справі, що позбавляє суд перевірити зарахування коштів до спеціального фонду Державного бюджету України.

Таким чином позивачу на підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду засвідчену виписку Жовтневого районного суду м. Маріуполя про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України за квитанцією від 11.03.2019 р., №0.0..1 та довідку про відсутність подання позивача про повернення коштів судового збору за вказаним платіжним документом.

Крім того, як вбачається з матеріалів позовної заяви, вони підписані представником ОСОБА_5, на підтвердження його повноважень додана копія посвідченої нотаріусом довіреності від 17.11.2017 року, якою ОСОБА_2 уповноважує ОСОБА_5 представляти її інтереси в усіх органах, установах, підприємствах в т.ч. в судових органах всіх інстанцій.

Відповідно до ч. 1ст. 60 , ч.4 ст.62 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Згідно ч.3, ч.4 ст.1312 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Розділом ХV Перехідних Положень Конституції України, а саме: п.п.11 п.16-1 визначено, що представництво відповідно до статті 1312 цієї Конституції виключно адвокатом здійснюється у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Між тим, згідно ч.2 ст.60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Як вбачається із суті позовних вимог, позивач просить визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.03.2019 року видане приватним нотаріусом ОСОБА_6 на імя ОСОБА_3 на квартиру №7 у будинку №92 по пр.. Нахімова в м. Маріуполі. Отже позовні вимоги витікають зі спору щодо спадкування.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах щодо спадкування.

Таким чином спірні правовідносини допускають представництво інтересів позивача виключно адвокатом.

До матеріалів позовної заяви не додано доказів, що ОСОБА_5 здійснює представництво як адвокат.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Частиною першою статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа № 10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов'язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п'ята статті 10 Конституції України).

Відповідно до частини четвертої статті 9 ЦПК України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на зазначене, позовна заява повинна бути викладена державною (українською) мовою.

Позивач не позбавлений права звернутися до перекладача з метою приведення позовної заяви у відповідність до вимог закону.

Згідно ч.2, 4 ст.83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Або відповідно до п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України зазначити про неможливість подання певного доказу разом із позовною заявою.

Проте позивач не надав доказу на підтвердження обставин про які посилався в позовній заяві, що ОСОБА_4, померла 24.08.20217 р. в м. Хайфа держава Ізраїль( засвідчену копію свідоцтва про смерть) та що останній на підставі рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 29.11.2011 р. у цивільній справі №2-2030/11, яке зареєстровано в установленому законом порядку належало право власності на спірну квартиру ( належним чином засвідчену копію рішення суду та витяг про державну реєстрацію прав власності) і не зазначив у позовній заяві про неможливість подання вищезазначеного певного доказу (копії свідоцтва, копії рішення суду та витягу про реєстрацію права власності) разом із позовною заявою.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідчені копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Проте всупереч вимогам ст.95 ЦПК України позивачем до позовної заяви у якості доказів подані копії документів, а саме рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 09.01.2018 р. №266/4876/17, яке не засвідчено належним чином, а саме судом, що його видав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити ( доплатити).

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху до усунення позивачем вказаних недоліків, а саме подання засвідченої виписки Жовтневого районного суду м. Маріуполя про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України за квитанцією від 11.03.2019 р., №0.0..1 та довідки про відсутність подання позивача про повернення коштів судового збору за вказаним платіжним документом, подання позовної заяви викладеною українською мовою, надання доказів на підтвердження обставин, а саме факту смерті ОСОБА_4 ( засвідчену копію свідоцтва про смерть), а також на підставі чого спірна квартира 7 у будинку №92 по пр..Нахімова у м. Маріуполі належала ОСОБА_4 на праві власності (засвідчену копію рішення суду, витяг про державну реєстрацію прав власності), подання засвідченої судом копії рішення суду про встановлення факту родинних відносин від 09.01.2018 р. №266/4876/17, в тому числі до кількості сторін та інших учасників провадження, або зазначити докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із зазначенням причини, з яких доказ не може бути подано, а також надання документів на підтвердження здійснення представництва позивача ОСОБА_5 як адвокатом.

Керуючись 175, 185 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на спадщину за законом залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним копії ухвали та попередити, що у разі невиконання ухвали у визначений строк, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Шишилін О. Г.