Провадження № 2/359/652/2019
Справа № 359/6969/18
УХВАЛА

Іменем України

11 квітня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді Муранової-Лесів І.В..

при секретарі Степаненко А.О.,

за участі позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2В,

представника третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м.Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5, про поділ спільного майна подружжя, -

встановив:

04.09.2018 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, а саме: земельної ділянки, площею 0,04400 га, кадастровий номер : :04:002:0536, яка розташована за адресою : Київська область, Бориспільського району, с/рада Гнідинська, ДП «Колос»; садового будинку з господарськими спорудами, загальною площею 371,2 кв.м., розташованого за адресою : Київська область, Бориспільського району, с/рада Гнідинська, ДП «Колос» дачне поселення, вул. Дачна б. 6; квартири, загальною площею 72.1 кв.м., розташованого за адресою : м. Київ, вул. Урлівська б. 3-А кв. 105; квартири загальною площею 57,7 кв.м., яка розташована за адресою : Київська область, м. Бориспіль, вул. І. Франка б. 9-б кв. 5.

Ухвалою від 01.10.2018 відкрито провадження у даній справі та призначено до підготовчого судового засідання.

14.03.2019 представником третьої особи ОСОБА_5 було подано заяву про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Вказана заява судом не була розглянута у звязку відкладенням підготовчого засідання через неявку відповідача ОСОБА_4.

11.04.2019 в підготовчому засіданні позивачем ОСОБА_1 та представником третьої особи ОСОБА_5, адвокатом ОСОБА_3 подані клопотання та заява, відповідно, про зупинення провадження у даній цивільній справі на підставі п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України.

Так, позивач ОСОБА_1, просить суд зупинити провадження у справі №359/6969/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя до вирішення справи №359/10023/18 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса ОСОБА_7, треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення та справи №761/46606/18 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса ОСОБА_8, треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення.

В обґрунтування поданого клопотання зазначила, що за період від подання позовної заяви та до першого судового засідання частина спільного майна подружжя була відчужена на користь ОСОБА_5, а саме: 1/2 частина квартири, загальною площею 72.1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 частина квартири, загальною площею 57,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2. В звязку з цим ОСОБА_1 подано два позови про визнання незаконними та скасування рішень нотаріусів про реєстрацію права спільної часткової власності за ОСОБА_5

Також зазначає, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.03.2019р. відкрито провадження у справі №359/10023/18 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса ОСОБА_7, треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення, а також, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.12.2018р. у справі №761/46606/18, позовна заява ОСОБА_1 до приватного нотаріуса ОСОБА_8, треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення, передана на розгляд Дарницькому районному суду м.Києва, який ще не відкрив провадження у цій справі.

Представник третьої особи ОСОБА_5, адвокат ОСОБА_3, в обґрунтування заяви про зупинення провадження у справі, зокрема зазначила, що існує обєктивна неможливість розгляду даної справи до ухвалення Київським апеляційним судом рішення у справі № 753/16562/18 за поданням приватного виконавця ОСОБА_9 про визначення частки майна ОСОБА_6 у майні, яким він володіє спільно з ОСОБА_1

При цьому зазначає, що на усе нерухоме майно, яке просить поділити позивач вже не поширюється правовий режим спільного сумісного майна, оскільки частка ОСОБА_6 з вказаного майна вже виділена в ході виконавчого провадження на підставі подання приватного виконавця, а відповідно до ч.3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Зокрема, представником ОСОБА_5 зазначено, що 28.02.2018 Дарницьким районним судом м. Києва прийнято ухвалу у справі № 753/23866/17-ц, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17.04.2018 та ухвалою Верховного Суду від 02.07.2018, якою подання приватного виконавця задоволено, та визначено частку боржника - ОСОБА_6 в розмірі по 1/2 частини спірних квартир та що згодом на підставі постанови приватного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, право власності на визначену частку спірних квартир зареєстровано за ОСОБА_5

Зазначено, що ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 01.11.2018 у справі №753/16562/18, визначено частку ОСОБА_6 у земельній ділянці та садовому будинку, які перебувають у спільній власності ОСОБА_6 та ОСОБА_1, у розмірі 1/2 частини, та, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на зазначену ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 1 листопада 2018 року у справі №753/16562/18 знаходиться на розгляді в Київському апеляційному суді. Наступне засідання у справі призначено на 07 травня 2019 року.

Як зазначено в поданій заяві, розгляд спору про поділ майна подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_1 тісно повязаний із результатом перегляду Київським апеляційним судом ухвали Дарницького районного суду м. Києва у справі №753/16562/18 про визначення частки майна боржника ОСОБА_4 у майні, яким він володіє спільно з ОСОБА_1, оскільки у випадку залишення ухвали суду першої інстанції без змін, фактично питання про поділ майна вже буде остаточно вирішено та предмет спору за даною справою № 359/6969/18 буде відсутнім.

Позивач ОСОБА_1 подане нею клопотання про зупинення провадження у справі підтримує, щодо поданого представником третьої особи ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_3 клопотання про зупинення провадження залишає на розсуд суду.

Аналогічну позицію висловив представник відповідача ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_2

Представник третьої особи ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_3 проти задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі заперечує, звертає увагу на практику Верховного Суду, якою визнано, що поділ спільного майна подружжя не може використовуватися для уникнення сплати боргу боржником, і такі дії подружжя є недобросовісними. Вона підтримує подану раніше заяву про закриття провадження у справі, проте просить вирішити спочатку її клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки судове рішення, на яке вона посилається у свої заяві, на даний час оскаржується ОСОБА_1

Позивач ОСОБА_1 та представник відповідача адвокат ОСОБА_2 проти закриття провадження у справі заперечують. Представник відповідача також зазначає, що між сторонами спір не вирішений щодо поділу, а тому підстави для закриття провадження відсутні.

Дослідивши подані заяви та клопотання, заслухавши пояснення та думку учасників справи, суд приходить до наступних висновків.

Встановлено, що предметом спору у дані справі є майно, набуте в шлюбі подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_4, а саме, поділ вказаного майна між подружжям, зокрема:

- земельної ділянки, площею 0,04400 га, кадастровий номер : :04:002:0536, яка розташована за адресою : Київська область, Бориспільського району, с/рада Гнідинська, ДП «Колос»;

- садового будинку з господарськими спорудами, загальною площею 371,2 кв.м., розташованого за адресою : Київська область, Бориспільського району, с/рада Гнідинська, ДП «Колос» дачне поселення, вул. Дачна б. 6;

- квартири, загальною площею 72.1 кв.м., розташованого за адресою : м. Київ, вул. Урлівська б. 3-А кв. 105;

- квартири загальною площею 57,7 кв.м., яка розташована за адресою : Київська область, м. Бориспіль, вул. І. Франка б. 9-б кв. 5.

Водночас , з долучених до матеріалів справи письмових доказів вбачається, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 23.08.2017 року у справі № 753/6449/17, частково скасованим рішенням Апеляційного суду м. Києва від 01.11.2017, частково задоволено позов ОСОБА_5, третьої особи у даній справі, та стягнуто з ОСОБА_6, відповідач у справі, на користь ОСОБА_5 72651,43 доларів США.

Як стверджує заявник представник ОСОБА_3, на підтвердження чого надає відповідні письмові докази, 22.11.2017 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_9 відкрито два виконавчі провадження з примусового виконання вищевказаного рішення суду, в рамках яких приватний виконавець звернувся до суду із поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Так, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28.02.2018 (справа №753/23866/17-ц), яка набрала законної сили, подання приватного виконавця задоволено, та визначено частку боржника ОСОБА_6 в розмірі по 1/2 частини спірних квартир.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 01.11.2018 (№753/16562/18) подання приватного виконавця задоволено та визначено частку ОСОБА_6 у спірних земельній ділянці та садовому будинку, які перебувають у спільній власності ОСОБА_6 та ОСОБА_1, у розмірі 1/2 частини.

За апеляційною скаргою ОСОБА_1 на зазначену ухвалу відкрито апеляційне провадження в Київському апеляційному суді. Як вбачається з інформації щодо цивільної справи №753/16562/18, розгляд вказаної справи в Київському апеляційному суді призначений на 07.05.2019.

Як зазначає в поданій заяві про закриття провадження у справі представник третьої особи ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3, та що не заперечується позивачем і представником відповідача, після визначення судом часток ОСОБА_6 у спірних квартирах (квартирі 1 та квартирі 2) приватним виконавцем проведено опис та арешт цих часток та передано їх на реалізацію до Державного підприємства «СЕТАМ» та, оскільки торги не відбулися на підставі постанови приватного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, право власності на Ѕ обох спірних квартир зареєстровано за ОСОБА_5, в звязку з чим, обидві спірні квартири не перебувають у спільній сумісній власності позивача та відповідача, а перебувають у спільній частковій власності ОСОБА_5 та ОСОБА_1.

Зазначене, на думку представника третьої особи ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_10 ,свідчить про те, що квартири не можуть бути предметом спору про поділ спільного майна подружжя, та що предмет спору відсутній.

З наданих позивачем ОСОБА_1 додатків до клопотання встановлено, що не погоджуючись з реєстрацією права власності на Ѕ частину спірних квартир за третьою особою ОСОБА_5, вона звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області та Шевченківського районного суду м.Києва з відповідними позовами про визнання незаконними та скасування рішень нотаріусів про реєстрацію права спільної часткової власності на 1/2 частину вище вказаних квартир(№ 5 по вул. І. Франка б. 9-б в м.Бориспіль Київської області та №105 по вул. Урлівська б. 3-А в м.Києві, відповідно).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.03.2019р. відкрито провадження у справі №359/10023/18 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса ОСОБА_7, треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.12.2018р. у справі №761/46606/18, позовна заява ОСОБА_1 до приватного нотаріуса ОСОБА_8, треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення передана на розгляд Дарницькому районному суду м. Києва.

Як зазначає позивач ОСОБА_1 Дарницький районний суд м.Києва, ще не відкрив провадження у цій справі.

Даючи оцінку вищевказаним обставинам, суд, виходить з наступного.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, на який посилається представник ОСОБА_5, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Пороте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Відповідні розяснення містяться постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі №404/251/17

Водночас, про наявність спору у даній справі, свідчить та обставина, що сторонами не було здійснено поділу майна, і право на такий поділ, фактично, не визнається третьою особою ОСОБА_5

Водночас, обґрунтованість позову, в тому числі, відповідність чинному законодавству та ефективність обраного позивачем способу захисту є предметом оцінки суду при ухваленні судового рішення за результатами судового розгляду справи.

На думку суду, сам лише факт набуття ОСОБА_5 права власності на частку у спірному майні, не є підставою для закриття провадження у справі, та може бути підставою для відмови у задоволенні позову.

За таких обставин, подана представником третьої особи ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_3 заява про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України задоволенню не підлягає.

Щодо поданих позивачем ОСОБА_1 та представником третьої особи ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_3 клопотання та заяви, відповідно, про зупинення провадження у справі на підставі п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі обєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Проте, зі змісту поданої представником третьої особи ОСОБА_5 заяви від 11.04.2019 про зупинення провадження у справі не вбачається, обставини, які обєктивно неможливо встановити в ході розгляду даної цивільної справи.

Так як, наявність рішень суду щодо визначення частки у спірному майні відповідача ОСОБА_4 у спільному майні з ОСОБА_1, не є підставою для закриття провадження у справі та не перешкоджає розгляду спору щодо поділу майна такого майна.

Водночас, оскарження ОСОБА_1 дій нотаріуса щодо реєстрацію права спільної часткової власності на спірні квартири за ОСОБА_5 також не може бути перешкодою для розгляду у даній справі, зважаючи на наступне.

Як звернув увагу Верховний Суд в постанові 06 березня 2019 року у справі № 317/3272/16-ц (провадження № 61-156св17), однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Поділ спільного майна подружжя не може використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу боржником або виконання судового рішення про стягнення боргу.

Правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

.

З урахуванням викладеного, оскільки позивач на даний час не оспорює право власності третьої особи ОСОБА_5 на частку у спірному майні, набуте в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», на думку суду, підстави для зупинення провадження у справі відсутні, і таке зупинення може призвести до необґрунтованого затягування розгляду справи.

На підставі наведеного , суд приходить до висновку, що в задоволенні заявлених клопотань про зупинення провадження слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.251,255, 353 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяви представника третьої особи ОСОБА_5, адвоката ОСОБА_10 від 14 березня 2019 року про закриття провадження у справі та від 11 квітня 2019 року про зупинення провадження у даній справі до постановлення Київським апеляційним судом рішення у справі № 753/16562/18 за поданням державного виконавця Жаботинського І. про визначення частки майна боржника ОСОБА_4 у майні, яким він володіє спільно з ОСОБА_1П, а також клопотання позивача ОСОБА_1 від 11 квітня 2019 про зупинення провадження у даній справі до вирішення справи №359/10023/18 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса ОСОБА_7, треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення та справи №761/46606/18 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса ОСОБА_8, треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення залишити без задоволення.

Ухвала суду самостійному апеляційному оскарженню не підлягає.

.

Суддя І. В. Муранова-Лесів