г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1697/18
Номер провадження 2/213/90/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 року місто Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Алексєєва О.В.,

за участі секретаря судового засідання - Цапенко О.С.,

без участі сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Інгулецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини, в позові зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у неї з відповідачем народилась донька ОСОБА_4. Відповідач спочатку визнавав дитину своєю донькою, вони стали проживати у фактичних шлюбних відносинах, протягом чотирьох місяців вели спільне господарство, однак з 2013 року відповідач зник та відмовився надавати допомогу на утримання дитини. Вони з відповідачем мешкали у її квартирі біля квартири її матері та його і до цього часу сприймають як батька дитини. У листопаді 2017 року на день народження дитини батьки відповідача подарували їй планшет. Просить встановити походження доньки від відповідача, внести відповідні зміни до актового запису про її народження та стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, щомісячно і до повноліття дитини.

У судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. В ході судового розгляду підтримала всі обставини, які викладені в позовній заяві та зазначила, що з 2006 року з відповідачем перебувала у стосунках. Коли вона перебувала на восьмому місяці вагітності відповідач припинив спілкування, яке було поновлено лише коли дитині виповнилось три місяці, та протягом п'яти місяців вони мешкали разом. Відповідач визнавав дитину своєю. На даний час відповідач матеріально не допомагає дитині, не спілкується з нею. З сім'єю відповідача вона підтримує стосунки, а саме з його батьком ОСОБА_5, мачухою - ОСОБА_6, прабабусею - ОСОБА_7.

Представник позивача ОСОБА_8 у судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, в ході розгляду справи підтримала позицію позивача та просила позов задовольнити. Зазначила, що відповідач не визнає дитину своєю, оскільки ухиляється від її утримання. Родичі відповідача вітають дитину на свята та надсилають подарунки. Просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом опублікування оголошення на офіційному веб - сайті Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Відзиву не надав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Інгулецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі.

На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 червня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини залишено без руху.

18 вересня 2018 року позивачем надано клопотання в порядку усунення недоліків.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 вересня 2018 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини та залучено до участі у даній справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Інгулецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини та справу призначено до розгляду по суті.

Вислухав позивача, її представника, покази свідків, дослідив матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася ОСОБА_4, батьком якої зазначений ОСОБА_9, матір'ю ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, яке видане 05 грудня 2012 року Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.6).

Як видно із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України дитина ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що було зареєстровано актовий запис №536 від 05 грудня 2012 року реєстратором Інгулецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, батьком якої зазначений ОСОБА_9, матір'ю ОСОБА_2. Відомості про батька зазначені за вказівкою матері згідно частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.15-16).

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що знайомий з позивачем з 2012 року. Зазначив, що в листопаді 2012 року позивач народила дочку та відповідач не приїхав до неї у пологовий будинок. Через три-чотири місяці після народження дитини сторони почали разом мешкати, однак через декілька місяців відповідач покинув сім'ю. Він особисто не знайомий з відповідачем. Він зустрічав позивача та відповідача на проспекті Перемоги в місті Кривому Розі Дніпропетровської області разом із дитячим візочком. Зі слів позивача йому відомо, що відповідач матеріально їй не допомагає в утриманні дитини.

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що з 2005 - 2006 року сторони підтримувати стосунки, мали намір укласти шлюб. Позивач в 2012 році завагітніла та через деякий час відповідач її покинув. Коли дитині було три місяці, відповідач з позивачем поновив стосунки, однак через три місяці знову припинив. Відповідач не заперечував, що ОСОБА_4 є його дочкою.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що з 2002 року відповідач підтримував стосунки з позивачкою. Протягом приблизно року до вагітності вони разом мешкали. В листопаді 2012 року у них народилась дочка ОСОБА_13, на той час відповідач не проживав з позивачем. Коли дитині було чотири місяці, приблизно в березні 2013 року відповідач поновив стосунки з позивачем, вони почали жити разом. Відповідач дарував подарунки, любив дитину, піклувався про неї. В липні 2013 року відповідач припинив стосунки з сім'єю та до теперішнього часу не повернувся, матеріально не допомагає дитині.

Також, на підтвердження позовних вимог позивачем надано дві фотокартки із зображенням чоловіків із дитиною та зазначила, що на одній фотокартці відображені відповідач разом із їх дитиною ОСОБА_4, на другій - батько відповідача ОСОБА_5 разом із онукою ОСОБА_4 (а.с.45), що також підтвердила і свідок ОСОБА_12

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають із ст.128 Сімейного кодексу України, де зазначено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України та правовідносини, які витікають із ст.180 СК України щодо обов'язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.2 ст.125 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Сімейного Кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України).

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст.129 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. У той же час, суд одночасно зазначає, що висновок судово-генетичної експертизи не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено і іншими доказами.

Вказана правова позиція узгоджується з викладеною позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 16 травня 2018 року по справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18).

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивачем по справі не заявлялось клопотання про призначення судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи, як і не надано під час розгляду справи відповідного висновку за наслідком його проведення.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року

№52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за

N55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Доказів, які спростували представлені позивачем докази до суду не надано.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу, зокрема належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та те, що позов пред'явлений в інтересах дитини суд приходить до висновку про доведеність батьківства відповідача стосовно дочки ОСОБА_4, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Як встановлено судом, на даний час малолітня дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.

Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Суду не надано доказів про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов'язку утримувати дитину.

Таким чином, суд, дослідив надані докази, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Позов пред'явлено до суду 12 червня 2018 року, тому саме з цієї дати необхідно присудити аліменти.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" - якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог.

Тому підлягає стягненню з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі 1409,60 грн.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 125, 126, 128, 135, 180, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 12, 13, 77, 81, 128, 141, 223, 263-265, 268, 273, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Інгулецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Визначити походження дитини ОСОБА_4, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року від батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Внести до актового запису №536 про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4, який складений 05 грудня 2012 року Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області такі зміни:

-вказати батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2;

-змінити прізвище дитини з «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 12 червня 2018 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1 409 (одну тисячу чотириста дев»ять) гривень 60 копійок.

Рішення направити в Інгулецький районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області для виконання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1, Дніпропетровська область, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суддя О.В. Алексєєв