22-ц/804/1000/19
221/3731/18

П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 221/3731/18

Номер провадження 22-ц/804/1000/19

16 квітня 2019 року місто Маріуполь

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Донецького апеляційного суду у складі:

головуючого судді Гаврилової Г.Л.

суддів Зайцевої С.А., Попової С.А.

за участю секретаря Єфремової О.В.

сторони:

заявник ОСОБА_1,

стягувач ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вугледарського міського суду Донецької області від 03 грудня 2018 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у складі судді Дочинця С.І.

В С Т А Н О В И Л А:

На підставі ухвали Волноваського районного суду Донецької області від 04 липня 2018 року про передання справи за підсудністю, від Волноваського районного суду Донецької області до Вугледарського міського суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Заява мотивована тим, що рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 17 грудня 2013 року по справі №223/1128/13-ц з заявника було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі ? частини усіх видів доходів (заробітку), щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На виконання зазначеного рішення суду було видано виконавчий лист №223/1128/13-ц від 17 грудня 2013 року. Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 11 січня 2017 року у справі №221/6163/16-ц було визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 Таким чином, на час звернення до суду з зазначеною заявою, змінились обставини, що обумовили стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина. На теперішній час у ОСОБА_1 повністю відсутній обовязок щодо сплати аліментів на утримання сина, який проживає разом з заявником, а тому виконавчий лист №223/1128/13-ц від 17 грудня 2013 року не підлягає виконанню.

Посилаючись на вищевикладене, ОСОБА_1 просить суд визнати виконавчий лист №223/1128/13-ц від 17 грудня 2013 року таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 03 грудня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, - відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу Вугледарського міського суду Донецької області від 03 грудня 2018 року скасувати та постановити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги з посиланням на вимоги ч.4 ст. 82 ЦПК України, зазначає, що суд під час ухвалення оскаржуваного рішення, не прийняв до уваги, що рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 11.01.2017 року та постановою Донецького апеляційного суду у справі № 221/6163/16-ц, яке набрало чинності 25.01.2017 року, визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 разом з апелянтом. Також судом не було надано оцінки наданим доказам, які підтверджують фактичне проживання дитини разом з апелянтом протягом останніх трьох років, отже, у позивача відсутній обовязок, щодо сплати аліментів, оскільки дитина знаходиться на його утриманні та проживає разом з ним. Зазначає, що рішенням Волноваського районного суд Донецької області від 05.02.2019 року було задоволено вимоги позивача про звільнення від сплати аліментів на неповнолітнього ОСОБА_3 Таким чином, вважає, що виконавчий лист№223/1128/13-ц від 17 грудня 2013 року є таким, що не підлягає виконанню.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження учасникам справи було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого зазначає, що посилання заявника на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 11.01.2017 року та постанову Донецького апеляційного суду у справі № 221/6163/16-ц є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки виконавчий лист, що є предметом спору, видано на підставі рішення Вугледарського районного суду Донецької області №223/1128/13-ц від 17 грудня 2013 року, а тому виконання виконавчого листа не залежить від вищезазначеного рішення суду. ОСОБА_1 не посилається на доводи, які стосуються виконання судового рішення , як то передбачено положеннями ст. 432 ЦПК України.

Сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з'явились, заявили клопотання про слухання справи за їх відсутність. ( а.с. 109, 136)

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскаржувана ухвала зазначеним вимогам відповідає.

Згідно рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 17 грудня 2013 року по справі №223/1128/13-ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3, у розмірі ? частини усіх видів доходів (заробітку), щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На виконання зазначеного рішення суду було видано виконавчий лист №223/1128/13-ц від 17 грудня 2013 року.

Судом також встановлено, що відповідно до рішення Волноваського районного суду Донецької області від 11 січня 2017 року визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 28 грудня 2016 року зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є: АДРЕСА_1, тобто місце проживання заявника ОСОБА_1 (а.с. 13, 62).

Відповідно до довідки №05/06 від 05.06.2018 року та акту про проживання від 05.06.2018 року, виданих обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «Микольське», ОСОБА_3 проживає з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2, починаючи з 01 січня 2018 року і по теперішній час (а.с. 60,61).

Відповідно до статті 129 1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невідємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобовязання адміністративних органів виконувати рішення (п.40 рішення від 19.03.97 у справі «Горнсбі проти Греції»).

Згідно з ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином, суд вирішує процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, в межах чого також визнає таким, що не підлягає виконанню повністю чи частково виконавчий лист, встановивши, що обов'язок боржника відсутній повністю чи частково (у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин).

Отже, за приписами даних норм процесуального права, суд ,вирішуючи спір даної категорії досліджує обставини щодо стану виконання боржником свого обов'язку з погашенння заборгованості.

При цьому, насідками визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню , відповідно до п.4 ч.1 ст. 49 Закону України « Про виконавче провадження» № 606-Х1У, є закінчення виконавчого провадження.

Як вбачається зі справи, підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню ОСОБА_1 зазначає те, що дитина - ОСОБА_1 Тімур наразі проживає з ним, отже, відпали підстави для примусового виконання судового рішенння на підставі виконавчого документу, виданого в рамках іншої цивільної справи.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновками суду, що ОСОБА_1 не навів у заяві доводів, які б стосувалися питань виконання судового рішення та виконавчого документа, урегульованих ст. 432 ЦПК України, та у справі немає доказів помилковості видачі виконавчого листа , невідповідності його змісту, формі, реквізитам такого документа, відсутності обовязку боржника у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою.

У свою чергу, питання щодо відкликання виконавчого документу може бути вирішено при розвязанні питання про звільнення позивача від сплати аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3 в іншій цивільній справі.

За таких обставин, переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги , судова колегія погоджується з висновками суду щодо відмови з задоволені заяви, а доводи апеляційної скарги про порушення норм матеріального права є безпідставними.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, та є обовязковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення відповідно до частини 3 статті 376 ЦПК України не встановлено.

Керуючись ст. 367, 374,375, 381, 382 ЦПК України колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вугледарського міського суду Донецької області від 03 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 19 квітня 2019 року.

Головуючий Гаврилова Г.Л.

Судді Зайцева С.А.

ОСОБА_4