Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/543/19
Провадження № 2/273/231/19
15 квітня 2019 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Новицького Є. А. секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Баранівка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-
У березні 2019 року до Баранівського районного суду звернулася ОСОБА_2 (надалі також позивач) з позовом до ОСОБА_3 (надалі також відповідач) про стягнення аліментів.
Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що позивач та відповідач не перебували у зареєстрованому шлюбі, однак проживали однією сімєю. Під час такого проживання у них народився син ОСОБА_4 Пів року тому відповідач покинув позивача залишивши без допомоги та засобів до існування.
З огляду на викладене позивач вирішила звернутися до суду із вказаним позовом.
Відповідно до ч. 5ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення стороні за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
При цьому, відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують відзив відповідач не надав.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2ст. 247 ЦПК України.
У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подала відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Судом встановлено, позивач є матірю, а відповідач є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).
Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Довбиської селищної ради від 15.03.2019 року №773 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом із матірю ОСОБА_2 (а.с. 6).
ОСОБА_2 отримує однаразову щомісячну грошову допомогу при народженні першої дитини в розмірі 860 грн., що підтверджується відповідною довідкою від 15.03.2019 №624 (а.с.7).
За змістом статті 8 Закону України "Про охорону дитинства"кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181СК України).
Згідно ч. 1ст. 182СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
З огляду на викладене, суд враховує той факт, що відповідач перебуває у працездатному віці, а отже, може і зобов'язаний надавати дитині матеріальну допомогу.
Відповідач являється батьком дитини, а отже, відповідає за її належний рівень життя.
Відповідно до ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 2ст. 182СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихстаттею 184 цьогоКодексу.
Відповідно до положеньПостанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.
З урахуванням фактичних обставин справи та вимог чинного законодавства щодо обов'язку обох батьків брати участь в утриманні своїх дітей до їх повноліття, якому кореспондує право дитини на належний рівень життя, достатній для її соціального розвитку, зважаючи на визнання позову в повному обсязі з боку відповідача, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення аліментів на утримання сина є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 2статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
За правилами частини 4статті 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
З огляду на викладене, зважаючи на працездатний вік відповідача, на відсутність будь-яких доказів які б спростовували доводи позивача, враховуючи той факт, що позивач позбавлена можливості працювати, суд вважає, що вимога про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_2 до досягнення сином ОСОБА_6 трирічного віку підлягає задоволенню.
Крім того, керуючись ч. 6 ст. 141ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768.40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,7,8,10,11,12,13,83,247,258,259,263,265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Стягнути ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/ 4 частини від усіх доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду 26.03.2019 та до досягення сином ОСОБА_6 повноліття, тобто до 30.05.2035 року.
Стягнути ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на її утримання в розмірі 1/ 4 частини від усіх доходів, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову 26.03.2019 до досягнення сином ОСОБА_5 трирічного віку, тобто до 30.05.2020 року.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Є.А. Новицький