Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1962/18
Провадження № 2/280/417/19
РІШЕННЯ

Іменем України

08 квітня 2019 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Пасічного Т.З.

при секретарі Сьомак Л.І.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини у звязку з навчанням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у звязку з її навчанням. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_4 навчається на третьому курсі першої групи факультету екології і права заочної форми навчання спеціальності «Право» за освітнім рівнем «Бакалавр» Житомирського національного агроекологічного університету IV рівня акредитації з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2020 року, що підтверджено довідкою № 069 від 28.11.2018 року. Відповідач є батьком дітей, працює не офіційно, має дохід, у звязку з цим позивач просить стягувати на її користь аліменти на утримання дочки на період її навчання в сумі 3000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що у даній справі розглядається спір про стягнення аліментів, який підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Ухвалою суду від 29.12.2018 року відкрито провадження по справі. Одночасно в ухвалі розяснено відповідачу, що він має право подати до суду заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін протягом пяти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позов.

Відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов не підлягає задоволенню, так як позивач не має права на стягнення аліментів, матеріальну допомогу на утримання дочки він надає, зокрема, оплатив навчання.

Суд не бере до уваги відповідь на відзив, оскільки копію вказаного документа позивачем не було направлено відповідачу.

Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Згідно до п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута справа про стягнення аліментів.

Згідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2. Батьком дитини записаний відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4).

ОСОБА_4 навчається на 3 курсі 1 групи факультету екології і права заочної форми навчання спеціальності «Право» за освітнім ступенем «Бакалавр» Житомирського національного агроекологічного університету IV рівня акредитації з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2020 року, що підтверджено довідкою № 069 від 28.11.2018 року (а.с.6).

Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до розяснення у пункті 20 постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни від 1 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З огляду на викладене, однією з обовязкових умов, за яких можливе покладання на батьків обовязку по утриманню повнолітньої дитини, є їх спроможність надавати таку допомогу.

Згідно копії довідки МСЕК № 098800 ОСОБА_2 є інвалідом 3 групи (а.с.17).

Згідно копії довідки № 1, відповідач працює у ФОП ОСОБА_5

Відповідачем додано до відзиву копію чека, з якого вбачається, що ним 23.01.2019 року здійснено оплату за навчання ОСОБА_4 в сумі 4918 грн., факультет правознавства, курс 3, група 1, заочна, 2 семестр (а.с.19).

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до вимог ст.15ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно вимог ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до вимог ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно вимог ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного ж доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Позивач ОСОБА_1 не надала доказів на підтвердження того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти, а дитина ОСОБА_4 потребує допомоги у зв'язку з навчанням (вартість проживання, навчання, витрат на одяг, харчування та придбання інших речей для навчання тощо). Та обставина, що дочка навчається, не є безумовною підставою для стягнення аліментів з нього на повнолітню дитину в контексті вимог ст.199 СК України. Також позивачем не надано доказу про те, що дитина не працює, не має доходу та потребує матеріального утримання від відповідача.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку що відповідач не має можливості сплачувати аліменти на повнолітню дочку, яка продовжує навчатись, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.182, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 12, 141, 263-264, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у звязку з навчанням у розмірі 3000 гривень щомісячно - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду, через суд першої інстанції, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги .

Повний текст рішення виготовлено 08 квітня 2019 року.

Суддя Т.З.Пасічний