Дата документу 11.04.2019 Справа № 554/855/19
Провадження № 2/554/1081/2019
11 квітня 2019 року Октябрський районний суд м.Полтави
в складі головуючого судді Чуванової А.М.
за участю секретаря Садошенко М.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_2 про відшкодування збитку в порядку регресу,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач ПАТ «НАСК «Оранта» у лютому 2019 року звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитку в порядку регресу, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь 3721,33 гривень на відшкодування збитків у порядку регресу. В обґрунтування вимог позивач вказав, 28.02.2018 року о 14 год.35 хв. у м.Полтава по вул.Дмитра Коряка сталася дорожньо-транспортна пригода з вини водія/власника транспортного засобу «Chevrolet Aveo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2 В результаті цієї ДТП було пошкоджено, зокрема, транспортний засіб «Kia Soul», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3 Після скоєння ДТП водій ОСОБА_2 самовільно залишив місце пригоди. Вказане підтверджується постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 20.04.2018 року.
На момент настання події транспортний засіб «Chevrolet Aveo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2, був забезпечений за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного вищевказаною фізичною особою з ПАТ «НАСК «Оранта», посвідченого страховим полісом №АК/7123282. Страховиком за вказаним страховим полісом №АК/7123282 власнику пошкодженого транспортного засобу «Kia Soul», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, потерпілій ОСОБА_3 на підставі її заяви та результатів технічного огляду було виплачено страхове відшкодування майнової шкоди, повязаної з пошкодженням автомобіля, у розмірі 3721,33 гривень.
Посилаючись на те, що ПАТ «НАСК «Оранта» має законне право вимоги в порядку регресу до відповідача, позивач просить позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 гривень.
Ухвалою суду від 22.02.2019 року було відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в судове засідання не зявився, але надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не зявився, не подав відзив на позов, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду, а також відстеження поштових відправлень. Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до положень ст. 130 ЦПК України.
Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
В звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Судом встановлено, що 27.02.2018 року о 14 год.35 хв. у м.Полтава по вул.Дмитра Коряка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Chevrolet Aveo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , та припаркованого автомобіля «Kia Soul», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 - водій ОСОБА_3
На момент настання події транспортний засіб «Chevrolet Aveo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2, був забезпечений за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного вищевказаною фізичною особою з ПАТ «НАСК «Оранта», посвідченого страховим полісом №АК/7123282 (а.с.9).
Постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 20.04.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні ДТП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 340 гривень (а.с.17,18).
Страховиком за вказаним страховим полісом №АК/7123282 власнику пошкодженого транспортного засобу «Kia Soul», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, потерпілій ОСОБА_3 на підставі її заяви та результатів технічного огляду було виплачено страхове відшкодування майнової шкоди, повязаної з пошкодженням автомобіля, у розмірі 3721,33 гривень (а.с.21 платіжне доручення).
У відповідності з ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.
У звязку з названою подією, згідно розрахунку страхового відшкодування (а.с.19), вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу «Kia Soul», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, потерпілій ОСОБА_3, склала 3721,33 гривень.
Відповідно до умов договору страхування ПАТ «НАСК «Оранта» відшкодувало ОСОБА_3 витрати на ремонт автомобіля в сумі 3721,33 гривень.
Згідно із частинами другою, п'ятою ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до частини першої ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Така ж позиція викладена у ст. 27 Закону України «Про страхування».
Відповідно до наведених положень, до страховика в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в частині другій статті 16 ЦК України.
Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
За змістом наведених норм права можна зробити висновок про те, що страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.
Саме така правова позиція містилася в постанові Верховного Суду України від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс15.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оскільки вина ОСОБА_2 у скоєнні ДТП встановлена постановою Октябрського районного суду м.Полтави від20.04.2018 року, а факт сплати позивачем суми страхового відшкодування в розмірі 3721,33 гривень підтверджується ремонтною калькуляцією (а.с.14-15), розрахунком страхового відшкодування (а.с.19), платіжним дорученням (а.с.21), страховим актом (а.с.20), то вимоги до відповідача є обґрунтованими.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону, а тому підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, та те, що відповідач не спростував обставини, на які посилається позивач, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3721,33 гривень в рахунок виплаченого страхового відшкодування.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі до суду даного позовуу розмірі 1921 гривень.
Керуючись ст.ст.12,13,81,82,141,263-265,280-282 ЦПК України, ст.ст. 993,1191 ЦК України, Законом України «Про страхування», суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_2 про відшкодування збитку в порядку регресу - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», місцезнаходження: 02081 м.Київ, вул.Здолбунівська,7д, ;

відповідач - ОСОБА_2, проживаючий за адресою: 36000 АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків:НОМЕР_3.

Суддя: А.М.Чуванова