Єдиний унікальний номер 219/2115/19 Номер провадження 22-ц/804/1199/19
Єдиний унікальний номер 219/2115/19 Головуючий у 1 інстанції Харченко О.П. Номер провадження 22-ц/804/1199/19 Суддя-доповідач Дундар
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2019 року

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Дундар І.О.

суддів : Кішкіної І.В., Тимченко О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу № 219/2115/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування Бахмутської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину

за апеляційною скаргою скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2019 року, прийняту в приміщенні суду в місті Бахмуті Донецької області,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2019 року матеріали цивільної справи № 219/2115/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину, третя особа - Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Бахмутської міської ради, направлено до Київського апеляційного суду для визначення підсудності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила ухвалу скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що суд постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права. Відповідно до роз'яснень, що містяться в узагальненні Верховного Суду України «Практика розгляду судами справ, пов'язаних із позбавленням батьківських прав, поновлення батьківських прав, усиновленням, устновленням опіки та піклування над дітьми» від 11 грудня 2008 року зазначено, що справи про позбавлення батьківських прав є справами позовного провадження, тому ця категорія справ підлягає розгляду за загальними правилами підсудності - відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України (що узгоджується із статтею 27 чинного ЦПК України) за місцем проживання відповідача або одного з них, якщо позов подається до обох батьків (ч. 1 ст. 113 ЦПК України (що узгоджується із частиною 15 статті 28 чинного ЦПК України). Якщо в одному позові вимоги про позбавлення батьківських прав (та інші вимоги щодо захисту прав дитини) поєднуються з вимогою про стягнення аліментів, такий позов може подаватися за вибором позивача згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України (що узгоджується із частиною 1 статті 28 чинного ЦПК України). Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 23 січня 2018 року, справа № 638/9910/13-ц.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 16 квітня 2019 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Відповідно до ст. 368 та ч.2, 3 ст. 369 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою, в судовому засіданні без повідомленням учасників справи.

Оскільки апеляційним судом не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі та, зважаючи на те, що предметом апеляційного оскарження є ухвала суду щодо передачі справи на розгляд іншого суду, розгляд якої відповідно до ч. 2 ст.369 ЦПК України здійснюється без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, то відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Направляючи матеріали цивільної справи до Київського апеляційного суду для визначення підсудності суд першої інстанції виходив з того, судом не встановлено підстав для застосування правил альтернативної підсудності (справи про позбавлення батьківських прав не відносяться до переліку справ щодо яких процесуальним законом визначено підсудність за вибором позивача або виключну підсудність), тому дана категорія підлягає розгляду за загальними правилами підсудності - за місцем проживання відповідача, а оскільки відповідач зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, тому підсудність справи визначає Апеляційний суд м.Києва.

Але таких висновків суд дійшов з порушенням норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (арк. спр. 11). Позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (арк. спр. 8, 16). Позовні вимоги - позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Крім того, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Також у низці рішень Європейського суду з прав людини закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

На підставі ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 1 статті 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, оплати додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Дана норма закону встановлює випадки альтернативної підсудності, за якої позов за вибором позивача може бути пред'явлений в одному з двох і більше судів. Суд не має права обмежувати вибір позивача для розгляду справи у конкретному суді.

Оскільки позов був пред'явлений за правилами альтернативної підсудності за місцем проживання позивача, що є її правом, суд дійшов помилкового висновку про направлення справи до Київського апеляційного суду для визначення підсудності.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що позов про позбавлення батьківським прав та стягнення аліментів на дитину повинен бути поданий за загальним правилом підсудності не відповідає як принципу верховенства права, Конституції України, так і нормам процесуального права, а також позбавляє позивача можливості практично користуватися передбаченими процесуальним законом гарантіями доступ до суду.

На підставі ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини, що мають значення для вирішення питання про відкриття провадження, порушено норми процесуального права, що є підставами для скасування ухвали.

Керуючись ст. 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2019 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до Артемівського міськрайонного суду Донецької області.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді:

Повний текст судового рішення складений 18 квітня 2019 року

Головуючий