КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 363/4013/2018
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6875/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Рудюк О.Д.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

23 квітня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,

при секретарі - Осінчук Н.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 1 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 11 листопада між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено шлюб, зареєстрований Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 369.

Зазначила, що від шлюбу у сторін народився син, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2.

Також зазначила, що дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач працездатний та має можливість сплачувати аліменти на утримання позивача та дитини.

У зв'язку із викладеним, просила суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання по 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області віл 1 березня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 листопада 2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено шлюб, зареєстрований Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 369.

Від шлюбу у сторін народився син, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони з вересня 2018 року разом не проживають.

Судом встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 18 листопада 2015 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_7 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 вересня 2015 року до її повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

За ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження ухилення відповідача від обов'язку утримувати дитину, не надано доказів проживання дитини разом з матір'ю.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що з вересня 2018 року сторони разом не проживають, малолітній ОСОБА_6 знаходиться на утриманні позивача, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, відповідач є військовослужбовцем, має регулярний заробіток.

ОСОБА_4 довідку про доходи не надав та пояснив, що після відрахувань із заробітної плати, в тому числі і аліментів на утримання старшої дитини, у нього залишається близько 9000 грн., ОСОБА_3 він надає допомогу на утримання сина в розмірі 1000 грн.

За приписами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні стягнення аліментів на дитину з підстав надання батьком добровільної допомоги, оскільки добровільна сплата відповідачем аліментів не є підставою для відмови в позові та була врахована судом при постановлені рішення.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що малолітня дитина проживає разом з матір'ю, перебуває на її утриманні, тоді як відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох своїх батьків.

Як роз'яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

За положеннями ч. 2 ст. 75 СК України, право на утримання має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання існує незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

В суді апеляційної інстанції відповідач визнав апеляційну скаргу та позовні вимоги як в частині сплати аліментів на утримання дитини так і на утримання дружини.

Приймаючи до уваги обов'язок обох батьків утримувати до повноліття своїх дітей, повноцінно забезпечувати їх інтереси, колегія суддів вважає, що позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої дитини щомісячно у розмірі ј частини від усіх видів (доходу) заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання позову.

Такий розмір аліментів на утримання дитини буде необхідним та достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також слід врахувати добровільну сплату аліментів відповідача на утримання дитини.

Сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд враховує, що відповідач має працездатний вік, має можливість сплачувати аліменти та вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1000 грн. щомісячно з дня подачі позову та до досягненням дитиною трьох років.

Колегія суддів не може погодитись з запереченнями третьої особи, що позивач та відповідач проживають однією сім'єю, а позов подано лише з метою зменшення розміру аліментів, які відповідач сплачує на її користь на утримання неповнолітньої доньки, оскільки ці доводи не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, судом встановлено, що сторони з вересня 2018 року разом не проживають, малолітня дитини знаходиться на утриманні матері.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3524 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 1 березня 2019 року скасувати, прийняти нову постанову наступного змісту.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1,аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 4 жовтня 2018 року до повноліття дитини.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн. щомісячно з 4 жовтня 2018 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 року - до досягнення дитиною - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1судовий збір в розмірі 3524 грн. в дохід держави.

Постанова набирає чинності з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 26 квітня 2019 року.

Головуючий

Судді