ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/104/19 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2019 року смт. Золочів

Золочівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Чернової О.В.,

за участю секретаря Вишневської О.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в загальному позовному провадженні в залі судових засідань в смт. Золочів Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, якиа зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп - НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), третя особа : служба у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації Харківської області (код: 25858770, юридична адреса: 62203, Харківська область, смт. Золочів, пл. Слобожанська,3 к.2 ) про усунення перешкод у здійсненні бабою своїх прав щодо виховання онука, -

ВСТАНОВИВ:

30.01.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, з урахуванням останньої прийнятої заяви про уточнення позовних вимог від 08.04.2019 року, в якому просить усунути перешкоди у вихованні онука ОСОБА_3, встановивши графік їх побачень кожної першої та третьої суботи щомісяця з 10.00 годин до 18.00 години за місцем проживання позивача: АДРЕСА_1 без присутності батька ОСОБА_2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 є її онуком, та сином доньки-ОСОБА_5. Під час народження дитини донька не перебувала у шлюбу, тому запис про батька дитини записано зі слів матері, згідно ст. 135 СК України. З моменту народження онук та її донька були зареєстровані та проживали разом з нею за адресою: АДРЕСА_3. Позивачка багато часу проводила з онуком, приймала участь у його вихованні, а оскільки донька тяжко хворіла, вся турбота про онука лягала на її плечі. Зважаючи на таке становище, її донька ОСОБА_6 та ОСОБА_2 подали заяву до Відділу ДРАЦС про визнання батьківства, згідно якої до актового запису про народження № 30 від 24.05.2016 року були внесені відомості про батька дитини та видане повторне свідоцтво про народження. ІНФОРМАЦІЯ_5 її донька-ОСОБА_5. померла. Після її смерті батько дитини ОСОБА_2 забрав онука до своєї родини за своїм місцем проживання. З того моменту почалися непорозуміння щодо її спілкування з онуком. Відповідач перешкоджає у спілкуванні з дитиною та штучно створює такі обставини через які вона зовсім не може бачитися зі своїм онуком.

Позивач ОСОБА_1, належним чином повідомлена про дату, час та місце підготовчого засідання, в засідання після оголошеної перерви не прибула, надавши через канцелярію суду заяву, в якій просила слухати справу без її участі, уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання після оголошеної перерви також не з`явився, про час, день та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, подав через канцелярію суду заяву, в якій уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 визнав у повному обсязі, наслідки визнання позову йому зрозумілі, просив розгляд справи проводити без його участі.

Представник служби у справах дітей Золочівської РДА в підготовче судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву не надали.

Враховуючи, що сторони до суду не прибули, надавши згоду на розгляд справи у підготовчому судовому засіданні, при цьому відповідач визнав позовні вимоги. Його заява про визнання позовних вимог не суперечить закону та не порушує права інших осіб, суд вважає за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні.

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін по справі фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Україною 27.02.1991р., у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей.

Стаття 18 Конвенції про права дитини встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини.

Частиною 2 ст. 27 Конвенції передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 151 СК України, стаття 12 Закону України "Про охорону дитинства" надає батькам переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини і одночасно зобов'язує повністю бути відповідальним за виховання дітей, піклування про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно з ч.2 ст. 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Згідно зі ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується даними Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 виданого 24.05.2016 року Золочівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, а/з 30. З вказаного Свідоцтва про народження вбачається, що відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України- ОСОБА_2. (а.с. 11,12)

Згідно повторно виданого свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 зазначено - ОСОБА_2, матір'ю- ОСОБА_5. Прізвище дитини змінено на «ОСОБА_2» (а.с.13)

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_5, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області 19.09.2018 року, актовий запис № 310. (а.с.10).

Згідно акту про обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 25.01.2019 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає за адресою:АДРЕСА_1 сама, має пенсію в розмірі 2032 грн, що підтверджується довідкою № 156 від 30.01.2019 року а.с. 17), задовільні умови проживання.(а.с. 15)

ОСОБА_1 за місцем мешкання характеризується наступним чином: на обліку в комісії по боротьбі з пияцтвом не стоїть, спиртними напоями не зловживає, до адміністративної відповідальності не притягувалась, скарг на поведінку не надходило. ОСОБА_1 підтримує дружні стосунки з сусідами, користується серед них авторитетом, згідно довідки-характеристики наданої депутатом Золочівської селищної ради ОСОБА_7. (а.с. 16)

Службою у справах дітей Золочівської РДА надано висновок органу опіки та піклування Золочівської РДА щодо доцільності виділення часу ОСОБА_1 для спілкування з малолітнім онуком ОСОБА_3, згідно якого вважають доцільним наступний спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні з онуком ОСОБА_3 без присутності батька та з урахуванням обставин, які можуть виникнути: систематичні побачення два рази на місяць, кожний перщий та третій тиждень місяця з 10.00 до 18.00 години суботи в родині позивача за домовленістю сторін. (а.с. 36-37)

Згідно зі ст. 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до ст. 263 СК України, спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Таким чином, згідно вимог закону батьки мають переважне право при визначення порядку та способу виховання дитини. Згідно вимог закону баба чи дід також мають право приймати участь у вихованні дитини, перешкоди чинитися батьками не можуть.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї .

Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка була ратифікована Україною 27.02.1991 року та набрала чинності для України 27.09.1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до Конвенції ООН про права дитини діти мають право на належне спілкування та допомогу.

Дані гарантії закріплені і в інших нормативних документах щодо охорони дитинства.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства" контакт з дитиною - це реалізація матір'ю, батьком, іншими членами сім'ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Аналізуючи вищезазначені норми закону, висновок органу опіки та піклування Золочівської районної адміністрації від 29.03.2019 року № 99, суд вважає, що бабуся ОСОБА_1 має право приймати участь у вихованні онука, причин які б унеможливлювали цього судом не встановлено. Оскільки сторони не можуть домовитися щодо участі позивача у вихованні онука, суд вважає за необхідне враховуючи висновки органів влади, визнання уточнених позовних вимог відповідачем, а тому вважає за можливе та доцільне дозволити участь ОСОБА_1 у вихованні онука ОСОБА_3 визначивши порядок участі, встановивши графік їх побачень кожної першої та третьої суботи місяця з 10.00 до 18.00 години за місцем проживання позивача: АДРЕСА_1 без присутності батька ОСОБА_2.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі виникли непорозуміння, які носять особистий характер, у зв'язку з даними обставинами загострились взаємовідносин між ними, така ситуація в їх особистих відносинах не дає можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення порядку спілкування з дитиною, який мав би влаштовувати кожну із сторін по справі, що зумовлює вирішення даного питання в судовому порядку, в межах заявлених вимог, оскільки саме такий спосіб захистити право на спілкування та виховання дитини визначений сімейним законодавством у разі порушення його з боку іншого родича дитини.

Також суд повинен зазначити, що він виходив при визначенні порядку з урахуванням можливості погодження та врегулювання цього спору сторонами добровільно, що буде на думку суду сприяти погодженню днів спілкування малолітньої дитини та сторін по справі, та можлива відсутність необхідності в подальшому виконання вищезазначеного рішення суду.

Керуючись ст. ст. 19, 159, 257, 263 СК України, Законом України "Про охорону дитинства", Конвенцією ООН про права дитини, Декларацією прав дитини, ст.ст. 77-83, 89, 95,200, 247, 259, 263, 265,268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити порядок участі ОСОБА_1 у вихованні онука ОСОБА_3, встановивши графік їх побачень кожної першої та третьої суботи місяця з 10:00 год. до 18:00 год. за місцем проживання позивача: АДРЕСА_1, без присутності батька ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено через суд першої інстанції до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 11.04.2019 року.

Суддя О. В.Чернова