Провадження №2/523/494/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"24" квітня 2019 р. Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді - Бузовського В.В.,

при секретарі - Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

встановив:

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилалась на те, що вона є спадкоємицею за законом після померлої тітки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки її батько ОСОБА_3 , який є братом померлої та є єдиним її спадкоємцем, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину звернулась до нотаріальної контори, але виявилося, що документ, який підтверджує факт родинних відносин між батьком та тіткою відсутній, що стало підставою нотаріусу відмовити у видачі свідоцтва про право на спадщину, що стало підставою для звернення до суду.

Представник позивачки в судове засідання не з`явився та просив розглянути справу у його відсутність та відсутність позивачки (а.с.55).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час його проведення повідомлявся належним чином, (а.с.54), причини неявки не повідомляв, заява про розгляд справи у його відсутність не надходила, відзив на позов не подавав.

Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності учасників справи, про що не заперечував представник позивачки (а.с.55).

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так судом встановлено, що кв. АДРЕСА_1 на праві власності в рівних частках ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується договором купівлі - продажу № 7773 від 24.06.1995р. посвідченого на Одеській Товарній Біржі укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , який діяв від свого імені, в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_1 та від імені ОСОБА_2 (а.с.12). ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Спадкоємцем першої черги за законом був ОСОБА_3 , як рідний брат померлої. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 27.09.2010р. договір купівлі-продажу вказаної квартири було визнано дійсним та встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_2 (а.с.25). ОСОБА_3 , як рідний брат померлої та спадкоємець другої черги за законом, та який проживав із спадкодавцем на час смерті, після смерті сестри ОСОБА_2 , заяву про прийняття спадщини не подавав та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 18). Спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 була ОСОБА_1 , як донька померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.11), яка у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 56).

Постановою державного нотаріуса Четвертої Одеської державної нотаріальної контори від 14.05.2015 року № 1542/02-14 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю документу, який підтверджує факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.21).

Відповідно до листа Державного архіву Одеської області від 08.08.2014р. № Г-1179, видати довідку про народження ОСОБА_2 не є можливим, оскільки книги реєстрації актових записів про народження за 1922-1923 роки смт. Троїцьке Любашівського району Одеського області на зберігання не надходили до Державного архіву Одеської області, тому що були втрачені в роки Великої Вітчизняної війни 1941-1945 років, в книзі реєстрації актових записів про народження за 1924 рік смт. Троїцьке Любашівського району Одеського області запис про народження ОСОБА_2 відсутній (а.с. 19).

Відповідно до довідки про склад сім`ї та реєстрацію № 1080 видану 16.07.2018р. КП «ЖКС «Пересипський» у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 було зареєстровано місце проживання ОСОБА_3 по день його смерті, та з 15.05.2002 року на постійній основі зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 (а.с.27).

Відповідно до довідки про склад сім`ї та реєстрацію № 96 видану 23.08.2018р року КП «ЖКС «Пересипський» з 15.05.2002 року у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрована та проживає: ОСОБА_1 (а.с.28).

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Виходячи із змісту ст. ст. 391, 392 ЦК України у разі смерті власника нерухомого майна, щодо якого правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна вирішується в судовому порядку.

Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі № 6-164цс12, зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно щодо якого відсутній правоустановлюючий документ, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України.

В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири, АДРЕСА_1 , яка належала померлій ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

На підставі ст. ст. 328, 392, 1258, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 95, 263-265, 280-283, 354,355 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (яка зареєстрована: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) до Одеської міської ради (адреса місцезнаходження: м. Одеса, Думська площа, буд. 1) про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 47,0 кв.м, житловою площею 23,7 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня складання рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24.04.2019 року.

Суддя: