Справа № 310/8660/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

05 квітня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

в складі: головуючого судді Крамаренка А.І.

при секретарі Олійник Н.М.

за участю: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщення суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Берестівської сільської ради Бердянського району Запорізької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлого 20.11.2015 року ОСОБА_5

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 20.11.2015 року помер ОСОБА_6, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 сільської громади Бердянського району, що належав йому на праві власності.

Останні 24 роки перед смертю, ОСОБА_5 постійно проживав у цивільному шлюбі разом з ОСОБА_3, яка є уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2. У звязку з цим він залишив на її користь заповіт від 05.10.2009 року, яким заповідав їй свій житловий будинок.

На початку листопада 2015 року вона за сімейними обставинами змушена була поїхати до м. Донецька, що розташований на тимчасово окупованій території, де в неї було особисте житло, та де проживають її близькі родичі.

У подальшому, від родичів в телефонному режимі їй стало відомо про смерть ОСОБА_5, однак вона до домоволодіння вирішила не повертатися, так як починалася зима, і сама вона за віком та станом здоровя не могла б проживати у цьому будинку, бо требувала стороннього піклування. Тому вона залишилась проживати у м. Донецьку на тимчасово окупованій території.

Про заповіт від 05.10.2009 року їй було відомо, так як його примірник знаходився у неї на руках.

Вказує, що перебуваючи в м. Донецьку на тимчасово окупованій території, вона обєктивно не мала змоги подати заяву про прийняття спадщини, так як органи нотаріату України припинили свою діяльність, так само був відсутній будь-який поштовий зв'язок.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що позивач був обізнаний про смерть ОСОБА_5 та про наявність заповіту від 05.10.2009 року. Отже обєктивних причин, що перешкоджали позивачу у встанволений законом строк звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини ним не доведено.

Представник Берестівської сільської ради Бердянського району Запорізької області подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши учасників удового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, право власності на житловий будинок №26 по вул. Центральній в с. Малинівка Бердянського району Запорізької області зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право особистої власності від 20.10.1989 року

ОСОБА_5 помер 20.11.2015 року в с. Малинівка Бердянського району Запорізької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС №369987.

За життя, 05.10.2009 року ОСОБА_5 склав заповіт, відповідно до якого належну йому земельну ділянку, площею 8,858 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ДП №4, п.72 КСП «Україна», Миколаївської сільської ради Бердянського району Запорізької області, заповів ОСОБА_4; належний йому житловий будинок №26 по вул. Центральній в с. Малинівка Бердянського району Запорізької області заповів ОСОБА_3

З листа приватного нотаріуса Бердянського районного нотаріального округу від 19.01.2017 року вбачається, що після померлого 20.11.2015 року ОСОБА_5, 26.05.2016 року ОСОБА_4 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 8,8579 га. Зазначена в заповіті ОСОБА_3 у встановлений законом строк спадщину не прийняла та звернулася до нотаріуса 28.11.2016 року із заявою про розяснення порядку подальшого оформлення спадщини.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до позовної заяви, позивач був обізнаний про смерть спадкодавця та наявності заповіту на її імя.

Згідно листа Управління соціального захисту населення Бердянської районного адміністрації Запорізької області, ОСОБА_3 отримувала щомісячну адресну грошову допомогу, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505: з 01.06.2015 року по 30.11.2015 року у розмірі 884 грн., з 01.12.2015 року по 30.01.2016 року у розмірі 884 грн. Виплата щомісячної адресної грошової допомоги припинена з 01.02.2016 року у звязку з виявленням уповноваженим органом факту неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Перетинання ОСОБА_3 державного кордону України 01.12.2015 року з виїздом 03.12.2015 року та 20.04.2016 року з виїздом 22.04.2016 року підтверджується листом Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.

З огляду на викладене та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку прийняття спадщини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення цих дій чи інших обставин, які перешкоджали звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Проживання в іншому населеному пункті, необізнаність в діючому законодавстві не є такими обставинами, що позбавляли позивача можливості звернутися з заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-80, 259, 263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А. І. Крамаренко