УХВАЛА

25 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 335/15569/17

провадження № 61-43349 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго»,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову апеляційного суду Запорізької області від 31 липня 2018 року в складі колегії суддів Кухаря С. В., Кочеткової І. В., Кримської О. М.,

ВСТАНОВИВ :

У 2017 році ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Запоріжжяобленерго», в якому з уточненням позовних вимог просив стягнути з відповідача 92 281,86 грн одноразової грошової допомогу при звільненні в зв'язку з виходом на пенсію та 1978,69 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а всього - 94 260,55 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2018 року позов задоволено, стягнуто з ПАТ «Запоріжжяобленерго» на користь ОСОБА_4 92 281,86 грн одноразової грошової допомогу при звільненні в зв'язку з виходом на пенсію та 1978,69 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Постановою апеляційного суду Запорізької області від 31 липня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Запоріжжяобленерго» задоволено частково, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2018 року скасовано в частині стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні в зв'язку з виходом на пенсію та прийнято нове рішенням, яким у задоволенні вказаної позовної вимоги відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд виходив із того, що передбачена колективним договором умова, за якої в працівника цього підприємства виникає право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, відсутня, а тому в задоволенні такої вимоги необхідно відмовити.

27 серпня 2018 року ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначене судове рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 07 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

Стаття 129 Конституції Українисеред основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК Українине підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК Українидля цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову в даній справі станом на 01 січня 2018 року не перевищувала ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762 грн х 100 = 176 200 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною в силу вимог закону.

Обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню, відсутні.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК Українисуддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року), Azyukovska v. Ukraine (Азюковська проти України) від 09 жовтня 2018 року.

З урахуванням наведеного, відкрите касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на судове рішення в малозначній справі, яке не підлягає касаційному оскарженню, необхідно закрити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову апеляційного суду Запорізької області від 31 липня 2018 року закрити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.І. Крат