Справа пр. №2-з/756/302/19
У Х В А Л А

05 листопада 2019 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Андрейчук Т.В., розглянувши заяву, подану ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

До пред`явлення позову до суду ОСОБА_1 звернулася з заявою про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що майнові права на квартиру АДРЕСА_1 за іпотечним договором від 16 квітня 2008 року №02-10/1480 ОСОБА_1 передала в іпотеку АТ "Укрсоцбанк" для забезпечення виконання нею зобов`язань, взятих на себе за договором кредиту від 16 квітня 2008 року №10-29/6444, укладеним між нею та АТ "Укрсоцбанк".

Як стверджувала заявник, банк має намір відчужити квартиру АДРЕСА_1 .

Заявник зазначила, що вона має намір пред`явити позов до АТ "Укрсоцбанк" про витребування квартири АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння.

На думку заявника, невжиття заходів забезпечення позову надасть можливість банку або іншим особам вчинити дії, спрямовані на відчуження квартири, що істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав ОСОБА_1 .

З цих підстав заявник просила суд до пред`явлення позову вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та шляхом заборони до набрання чинності рішенням у справі АТ "Укрсоцбанк" і будь-яким іншим особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов може бути забезпечено шляхом накладення арешту на майно, заборони вчиняти певні дії (п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності.

Суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову").

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/45074/17, Верховний Суд, зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

До заяви про забезпечення позову заявником долучено копію довідки АТ "Укрсоцбанк" про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу від 01 жовтня 2019 року №595.

З указаної довідки вбачається, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за АТ "Укрсоцбанк".

Відтак, на даний час існує ймовірність відчуження квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності АТ "Укрсоцбанк", на користь третіх осіб, що в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі.

З цих підстав суддя вважає за доцільне вжити захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності АТ "Укрсоцбанк".

Поряд з цим суддя звертає увагу заявника на те, що накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 передбачає також і заборону вчиняти будь-які дії щодо відчуження указаного нерухомого майна, тому у задоволенні заяви про забезпечення позову в частині вимог стосовно заборони АТ "Укрсоцбанк" та будь-яким іншим особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо квартири, слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 149, 151, 154 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності акціонерному товариству "Укрсоцбанк".

У задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після її підписання суддею та підлягає негайному виконанню.

Ця ухвала відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

У випадку неподання ОСОБА_1 позовної заяви протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову згідно з вимогами ч. 4 ст. 152 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, будуть скасовані.

Суддя Т.В. Андрейчук