КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2019 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач ОніщукМ.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

секретар Горбачова І.В.,

за участю:

заявника ОСОБА_3,

представника заявника ОСОБА_4,

представника скаржника ОСОБА_5,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу особи, яка може набути статусу учасника справи ОСОБА_6, подану від її імені та в її інтересах адвокатом Ярошенко Оленою Олексіївною, яка діє на підставі договору, на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 19 жовтня 2018 року про забезпечення позову до його пред'явлення за заявою Репецької Олени Костянтинівни,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19.10.2018 задоволено заяву представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про забезпечення позову:

- накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 46,2 кв.м., житловою площею 18,5 кв.м., яка належить ОСОБА_6 на підставі договору дарування квартири, серія та номер 1789, виданий 30.08.2018, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Довга Т.С.;

- накладено арешт на автомобіль марки «КІА», модель MAGENTIS, 2007 року випуску, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4.

Також застосовано зустрічне забезпечення та зобов'язано ОСОБА_3 внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у м. Києві грошові кошти в сумі 89 383 грн. у десятиденний строк з дня постановления ухвали (а.с.14-15).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову про відмову у задоволення заяви. Зазначає, що суд необґрунтовано та безпідставно вжив заходів забезпечення позову. Також, як на підстави для скасування ухвали суду, посилається на те, що заявником, у визначений процесуальним законом строк, не було пред'явлено позову, а також, у встановлений судом строк, не було внесено суми зустрічного забезпечення (а.с.29-34).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29.03.2019 поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с.69-70).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04.04.2019 справу призначено до розгляду (а.с.72-73).

11.04.2019 до суду апеляційної інстанції надійшов відзив ОСОБА_3 на апеляційну скаргу, в якому вона, вказуючи на необґрунтованість апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення.

В судовому засіданні та представник ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Заявниця ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечували та просили ухвалу суду залишити без змін, оскільки вона постановлена з дотриманням вимог закону, а нею, в свою чергу, виконано обов'язок щодо пред'явлення позову та внесення суми зустрічного забезпечення.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що 05.10.2018 ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову до його пред'явлення, в якій просила накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_6 та на автомобіль марки «КІА», модель MAGENTIS, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1.

В обґрунтування заяви вказувала, що її покійному чоловіку ОСОБА_9 належали на праві власності однокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2, та автомобіль НОМЕР_3.

Вказане майно вважає таким, що було придбано під час спільного проживання та за спільні кошти.

30.08.2018 ОСОБА_9 подарував вищевказану квартиру своїй дочці ОСОБА_6, а автомобіль ОСОБА_6 самостійно забрала зі стоянки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер.

ОСОБА_10 вважає, що квартира та автомобіль є спільною сумісною власністю її та ОСОБА_9, а тому має намір подати позов про встановлення факту сумісного проживання, визнання права власності на Ѕ частку вказаного майна та визнання недійсним договору дарування.

Забезпечуючи позов суд першої інстанції виходив з того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Висновок суду про наявність належних підстав для вжиття заходів забезпечення позову є законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положення пункту 1 частини 1 статті 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується накладенням арешту на майно.

Частина 3 вказаної статті закріплює, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 4 постанови № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Водночас, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору, реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам та не порушення прав третіх осіб.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд дотримався указаних вище умов та дійшов обґрунтованого висновку про те, що невжиття таких заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

При цьому, суд також вжив заходи зустрічного забезпечення за для забезпечення можливості відшкодування збитків відповідача, з чим погодилась заявниця.

Отже, доводи скаржника про необґрунтованість та безпідставність вжиття заходів забезпечення позову не можуть бути прийнятими до уваги.

Також, не ґрунтуються на матеріалах справи та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду доводи скаржника про те, що заявником, у визначений процесуальним законом строк, не було пред'явлено позову, а також, у встановлений судом строк, не було внесено суми зустрічного забезпечення, оскільки з наданих заявником документів вбачається, що нею було пред'явлено позов до ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання спірного майна спільною сумісною власністю та визнання недійсним договору дарування, який наразі перебуває в провадженні суду, а також внесено суму зустрічного забезпечення у визначеному судом розмірі, що підтверджується відповідною квитанцією.

Більш того, варто зауважити, що у випадку, якщо скаржник вважає, що заявником не було подано позов, або не виконано вимог суду щодо зустрічного забезпечення, він не позбавлений права звернутися до суду з заявою (клопотанням) про скасування вжитих заходів забезпечення позову в порядку ч. 10 ст. 154 та ч. 13 ст. 158 ЦПК України, проте заявник до суду з такою заявою не звертався.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування ухвали, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка може набути статусу учасника справи ОСОБА_6, подану від її імені та в її інтересах адвокатом Ярошенко Оленою Олексіївною - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 19 жовтня 2018 року про забезпечення позову до його пред'явлення за заявою ОСОБА_3 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 25 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В.Крижанівська