Справа № 444/2560/18
Провадження № 2/444/276/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

15 березня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 19 лютого 2011 року між нею, ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Романяк) ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, зареєстрований Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області актовий запис №06.

Після укладення шлюбу вони з чоловіком спочатку півтора роки жили на орендованій квартирі, а потім до початку 2018 року проживали у будинку його батьків, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначає, що у шлюбі в них народилося двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач стверджує, що впродовж 2018 року відносини між ними поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до того, що 30.07.2018 року вона переїхала на постійне місце проживання за адресою своєї реєстрації: Львівська область, Жовківськии район, с. В. Дорошів, вул. Малодорошівська, буд. 16.

З того часу вони взагалі не живуть однією сімєю, а бачаться лише за необхідності, оскільки у них спільні діти, які проводять час по черзі з ними обома.

Вважає, що вона з відповідачем втратили один до одного почуття любові та поваги, а тому їх подальше спільне проживання та збереження сімї є неможливим.

Питання з приводу виховання та утримання дітей та про розподіл спільного набутого майна буде вирішуватися ними в іншій судовій справі.

Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище «Пюрик», стягнути з відповідача на її користь судові витрати, які полягають у сплаченому судовому збору в розмірі 704 грн. 80 коп. та витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 грн. 00 коп.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Судові витрати і витрати на правничу допомогу просить стягнути з відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, хоча про дату, час та місце проведення таких був повідомлений належним чином за зареєстрованою адресою місця проживання, від нього на адресу суду не надходило відзиву на позовну заяву, жодних клопотань.

Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Так як відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не зявився повторно в судове засідання без повідомлення причин, крім того не подав відзиву, від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань, а тому суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

З свідоцтва про шлюб серії 1-СГ № 354407, яке видано повторно Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 16.08.2018 року, вбачається, що позивач ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - Романяк) ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 19.02.2011 року у виконавчому комітеті Куликівської селищної ради Жовківського району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис № 06.

У позивача та відповідача у даному шлюбі народилося двоє дітей, а саме дочка, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтвержується копією свідоцтва про народження серії 1-СГ № 598543, яке видано повторно Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 16.08.2018 року та син, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтвержується копією свідоцтва про народження серії 1-СГ № 598544, яке видано повторно Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 16.08.2018 року. Батьками дітей є позивач та відповідач.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання є погіршення відносин, окреме проживання, втрата почуття любові та поваги.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сімї носить стійкий характер, сімя розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові та поваги, сімя фактично не існує. Суд враховує, що відповідач проявив байдужість до збереження шлюбу та сімї, оскільки в судове засідання не зявлявся, не заявляв клопотань про надання строку для примирення.

А тому суд приходить до висновку, що шлюб слід розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

А тому вимога позивача про залишення їй прізвища на «Пюрик» підлягає задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні в суд з позовом позивачем сплачено 704 грн. 80 коп. судового збору, що підтверджується квитанцією (а. с. 1).

Так як суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог та їх задоволення, а тому дана сума підлягає стягненню з відповідача в користь позивача.

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

При вирішенні питання розподілу судових витрат судом враховано норми ч. 3 ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Суд враховує, що між позивачем ОСОБА_1 та адвокатським обєднанням «Юридична фірма «Марусяк і партнери» в особі голови обєднання ОСОБА_6 08.08.2018 року було укладено договір про надання правничої допомоги № 55/18, в якому було обумовлено гонорар (вартість послуг) адвокатського обєднання (п.4 договору).

З розрахунку витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу від 01.11.2018 року, який є додатком до договору про надання правничої допомоги № 55/18 від 08.08.2018 року, вбачається, що вартість виконаних робіт, а саме складання позову, виготовлення додатків, подання позову, надання правових консультацій становить 3000,00 грн.

З акту приймання- передачі послуг № 01/11/18-1 від 01.11.2018 року вбачається, що Адвокатське обєднання «Юридична фірма «Марусяк і партнери» в особі керуючого партнера ОСОБА_6 надало, а ОСОБА_1 отримала зазначені вище послуги.

З копії квитанції № 0.0..1 від 01.11.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 здійснено оплату правничої допомоги за договором № 55/18 від 08.08.2018 року.

Так як суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача, а тому витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача в користь позивача в повному розмірі.

Керуючись ст. 23, 137, 141, ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ст. 258, 259, 264, 265, 280-284, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 105, 110, 112, 113 СК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище- Романяк) ОСОБА_3, який зареєстровано 19.02.2011 року у Виконавчому комітеті Куликівської селищної ради Жовківського району Львівської області, актовий запис № 06.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище "Пюрик".

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, серія та номер паспорта судом не встановлені, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків: НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії КС № 824075, виданий Жовківським РВ ГУМВС України у Львівській області 18.04.2011 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків: НОМЕР_2) 704 грн. 80 коп. судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні в суд з позовом та 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу.

Розяснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Зеліско Р. Й.