Дунаєвецький районний суд Хмельницької області

Справа № 674/429/18
Провадження № 2/674/22/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

за участю секретаря судового засідання Мудрицької Л.В.

номер справи 674/ 429/18

учасники справи:

позивачка ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

представник відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 про поділ спільного сумісного майна подружжя та визнання права власності на частину спільного сумісного майна подружжя (ціна позову 12500 грн),

ВСТАНОВИВ:

23 березня 2018року позивачка , ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 про поділ спільного сумісного майна подружжя та визнання права власності на частину спільного сумісного майна подружжя (ціна позову 12500 грн).

На обґрунтування позову зазначила, що 19.08.2009 року вона вступила в зареєстрований шлюб з відповідачем ОСОБА_3. Після вступу в шлюб залишила своє дошлюбне прізвище «Галагуза». Сумісних дітей у них з відповідачем немає. Спільним життям вони проживали до жовтня 2015 року. Із вказаного часу їх сімейні стосунки зіпсувались, відповідач вигнав її з будинку та вони проживають окремо, хоча шлюб не був розірваний.

За час сумісного проживання з відповідачем вони придбали майно, яке являється їх сумісною власністю. На даний час відповідач не визнає її право на Ѕ частину спільного сумісного майна, не дає їй можливості користуватись нерухомістю, тому вона змушена звернутись до суду з цим позовом.

Позивач вказує, що 16.08.2011 року на сумісні кошти вони придбали Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться в с. Чаньків Дунаєвецького району Хмельницької області по вул. Жовтневій, 15, про що є договір купівлі - продажу Ѕ частини житлового будинку , посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_6 Будинок придбали на імя відповідача. В склад будинку входять також господарські будівлі та споруди, зокрема літня кухня-сарай, веранда, літня кухня, сарай, сарай, погріб, огорожа , вбиральня.

Інша Ѕ частина вказаного будинку належить на праві власності ОСОБА_5, яка вказана в позовній заяві в якості третьої особи. Але хоча вони з ОСОБА_5 являються співвласниками будинку, але проживають окремо, будинок розділений на дві квартири, це відокремлені приміщення з окремими входами.

Також разом з будинком сторони придбали земельну ділянку площею 0,31 га в с.Чаньків Дунаєвецького району Хмельницької області з цільовим призначенням: для обслуговування індивідуального житлового будинку - 0.25га, кадастровий номер земельної ділянки - :01:014:0024 та для ведення особистого селянського господарства - 0.06 га, кадастровий номер - :01:014:0025. Договір купівлі - продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_6В 16.08.2011 року також на імя відповідача ОСОБА_3

Купівля Ѕ частини будинку була вчинена за 15 000 гривень, а земельної ділянки - за 10 000 гривень.

Позивач вважає, що їй належить Ѕ частина вказаного майна як учаснику спільної сумісної власності подружжя та бажає, щоб за нею було визнано право власності відповідно на ј частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та на Ѕ частину земельних ділянок та бажає, щоб спільне сумісне майно було розділено та за нею визнано право на його 1/ 2 частину зокрема, на Ѕ частини : Ѕ частини будинку та Ѕ частину земельних ділянок.

Ухвалою судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 28.03.2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження.

Ухвалою суду від 08.05.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 25.07.2018 року у прийнятті позовної заяви ОСОБА_7 - третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у справі відмовлено.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник, адвокат ОСОБА_2, позовні вимоги підтримали в повному обсязі і просили їх задовольнити та визнати за ОСОБА_1, право власності на ј частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с.Чаньків Дунаєвецького району Хмельницької області, вул. Жовтнева,15, право власності на ј частину вказаного будинку залишити за ОСОБА_3. Визнати за ОСОБА_1, право власності на Ѕ частину земельної ділянки з цільовим призначенням: для обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0.25га, кадастровий номер земельної ділянки - :01:014:0024 - та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0.06 га, кадастровий номер - :01:014:0025, що розташовані в с.Чаньків Дунаєвецького району Хмельницької області, право власності на інші Ѕ частини вказаних земельних ділянок за відповідачем.

Зокрема, позивач ОСОБА_1О . пояснила, що з відповідачем вони зустрічались на протязі декількох років, їх стосунки кілька разів припинялись, а потім поновлювались. В 2004 році відповідач вчинив ДТП, результатом якого були тяжкі наслідки, важку травму отримав і сам відповідач. Відповідач притягувався до кримінальної відповідальності та був засуджений до позбавлення волі. Вона відвідувала відповідача в місцях позбавлення волі, а 19.08.2009 року, під час знаходження в колонії, вони зареєстрували шлюб. Відповідач був звільнений з місць позбавлення волі умовно достроково в 2010році, після його звільнення вони проживали сумісно в належному їй будинку №49 по вул. Жовтнева в с.Чаньків. Але так як в будинку проживали ще її дорослі сини від попереднього шлюбу зі своїми сімями, то вони з відповідачем вирішили придбати власне житло, для чого потрібні були кошти. Вони придбали для відгодівлі худобу - свиней, бичків, від продажу яких отримали значні кошти . Крім того, позивач займалась підприємницькою діяльністю , від якої мала значні прибутки, відповідач отримував пенсію. У позивачки були заощадження, так як вона ще раніше до шлюбу з відповідачем продала свою частку в статутному фонді КПТГ « Меркурій» за 24 000гривень.16.08.2011 року на сумісні кошти вони придбали Ѕ частину житлового будинку в с.Чаньків з відокремленим входом та земельні ділянки біля нього - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд та для ведення особистого селянського господарства. Після придбання будинку на сумісні кошти та сумісними зусиллями зробили ремонт в будинку та перебудували літню кухню біля будинку, пристосувавши її для постійного проживання. Викорчували старі дерева на земельній ділянці біля будинку та посадили сад , придбали меблі, обставили будинок та перейшли жити в нього. Ремонтні роботи в будинку допомагали робити її сини ОСОБА_8 та ОСОБА_9. В будинку сумісно з відповідачем проживали до жовтня 2015року, після чого чоловік вигнав її з будинку, не визнає її права на частину будинку та земельних ділянок. На час розгляду справи в суді шлюб розірвано. Сестра відповідача не давала їм гроші для придбання будинку. Гроші на придбання були сумісні з відповідачем.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 позов не визнали, в задоволенні просили відмовити. Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельні ділянки біля нього не являються, на його думку, сумісною власністю подружжя, так як придбані не за сумісні кошти, а за кошти його сестри ОСОБА_7Л та її чоловіка ОСОБА_7,а тому позивачка не має права на частину будинку та земельних ділянок. Ремонт в будинку робився за його кошти .

Суд , дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони , представників сторін , свідків, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 3 статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (статі 60, 61 СК України).

Судом встановлено , що 19 серпня 2009 року сторони зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану по Хмельницькому району Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 12, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Під час перебування у шлюбі сторони, 16 серпня 2011 року, придбали Ѕ частину житлового будинку в с.Чаньків по вул. Жовтнева, 15 та земельні ділянки біля вказаного будинку : площею 0.25 га для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд та площею 0.06 га для ведення особистого селянського господарства.

Договори купівлі -продажу Ѕ частини житлового будинку та земельних ділянок посвідчені нотаріально на імя покупця - відповідача ОСОБА_3 Продаж Ѕ частини житлового будинку вчинено за 15 000 гривень, а земельних ділянок - за 10 000 гривень. Дані обставини підтверджуються копіями договорів купівлі- продажу від 16 серпня 2011 року , зареєстровані в реєстрі за №№ 2545, 2548 та витягами з Державного реєстру правочинів , номера витягів 10266508,10266542 від 16.08.2011 року.

Сторони сумісно проживали в будинку, користувались земельними ділянками біля нього до жовтня 2015 року, що не заперечували в судовому засіданні.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Допитані в судовому засіданні свідки зі сторони позивача ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_9 підтвердили, що дійсно позивач та відповідач проживали сумісно в будинку №49 по вул. Жовтнева в с.Чаньків Дунаєвецького району, куди відповідач прийшов проживати після звільнення з місць позбавлення волі. Разом з позивачкою вони займались відгодівлею свиней, бичків для того, щоб придбати будинок та проживати там окремо від дітей позивачки. Приблизно через рік будинок було придбано, сумісними силами в будинку зроблено ремонт ,який допомогали робити сини позивачки, позивачка та відповідач перейшли проживати в будинок, де сумісно проживали до 2015 року. Свідкам невідомо, що будинок був придбаний за кошти сестри відповідача, так як у позивача та відповідача були власні кошти та в цьому не було необхідності.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Доводи відповідача та його представника про те, що будинок та земельні ділянки придбані за кошти його сестри та її чоловіка і за їх особисті кошти, а не за спільні кошти подружжя, є безпідставними, оскільки відповідач не спростував презумпцію спільності права власності подружжя на вказане майно.

Суд не може взяти до уваги пояснення свідків: ОСОБА_7 та ОСОБА_13, які пояснили , що саме за їх кошти був придбаний будинок для відповідача, про що свідок ОСОБА_7 надав виписку по особовому рахунку за період з 01.01.2011 по 04.11.2011 р. Хмельницької філії АТ « Брокбізнесбанк» про видачу коштів з поточного рахунку 14.04.2011р. в розмірі 35000 грн., оскільки їх пояснення не підтверджені письмовими доказами, не погоджуються з іншими доказами у справі.

Згідно копій договору купівлі - продажу Ѕ частини житлового будинку та земельних ділянок від 16.08.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Гриргор»євим С.В., вбачається, що ОСОБА_14 продав, а ОСОБА_3 придбав Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель в с.Чаньків, вул. Жовтнева, 15 та земельну ділянку площею 0.25 га з цільовим призначенням - для обслуговування індивідувального житлового будинку - та 0.06 га - для ведення особистого селянського господарства

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні підтвердив, що він дійсно продав будинок відповідачеві , про продаж домовлялася сестра відповідача разом зі своїм чоловіком. Коли мали оформити купівлю, то разом з покупцем була його дружина ОСОБА_1, були також сестра відповідача та її чоловік. Гроші давали в день оформлення договору. За яку суму був проданий будинок свідок не памятає. Гроші давала сестра відповідача, за чиї кошти був придбаний будинок він не знає.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Судом досліджено письмові докази, надані позивачем.

Відповідно акту депутата Дунаєвецької міської ради від 27 вересня 2017р. з моменту придбання житлового будинку сторони вели спільне господарство, проживали сумісно в будинку, зробили ремонт та перебудову літньої кухні під житлове приміщення.

Відповідно копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 308745 від 06.08.2008 року, ОСОБА_1 являється власником земельної ділянки площею 2.98 га на території Чаньківської с/ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно довідки Дунаєвецького відділення Кам-Подільського ОДПІ , ОСОБА_1 зареєстрована як підприємець з 11.06.2009 року по 04.07.2016 року, система оподаткування загальна. Відповідно індивідуальним відомостям про застраховану особу Пенсійного фонду України, ОСОБА_1 з 1998 року по 2016 рік сплачувала внески по загальнообовязковому соціальному страхуванню. Згідно копій податкових декларацій вбачається, що ОСОБА_1 з 2009 по 2015 роки мала прибутки від зайняття підприємницькою діяльністю.

Копією видатного касового ордера підтверджено, що 11.01.2008 року ОСОБА_1 отримала виплату 24 240 гривень за частку в статутного фонді КПТГ «Меркурій».

Суд приймає до уваги зазначені докази, як докази того, що сторони мали фінансову можливість придбати нерухомість за свої кошти.

Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (стаття 70 СК України).

Відповідно до ст.370 ЦК України, частки у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Як роз'яснено в пунктах 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Доказів на підтвердження того, що придбаний в період шлюбу сторін будинок та земельні ділянки були придбані саме за кошти відповідача або його сестри чи її чоловіка суду не надано.

Також не надано доказів , що для благоустрою спірного майна лише відповідачем здійснювалися ремонти і за його кошти або кошти його родичів, а позивачка взагалі не приймала участі у ремонті.

Таким чином, підстав вважати, що частки сторін у майні придбаному в період шлюбу є нерівними або особистим майном відповідача не має і враховуючи принцип диспозитивності цивільного законодавства ,суд приходить до висновку про правомірність заявлених позовних вимог та необхідність задоволення позову.

Враховуючи те, що у кожного із подружжя, який має частку у спільно набутому будинку, у такій самій частці виникає й право власності на земельну ділянку, необхідну для обслуговування будинку, а тому слід визнати за позивачем право власності на 1/2 частини спірної земельної ділянки і в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , за кожним з них, право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,25 га та площею 0,06 га , розташованих за адресою: с.Чаньків вул.Жовтнева,15 Дунаєвецького району Хмельницької області.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 133, 141, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 про поділ спільного сумісного майна подружжя та визнання права власності на частину спільного сумісного майна подружжя (ціна позову 12500 грн.) задовольнити.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , за кожним з них, право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,25 га (кадастровий номер :01:014:0024), цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,06 га (кадастровий номер :01:014:0025, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства), розташованих за адресою: с.Чаньків вул.Жовтнева,15 Дунаєвецького району Хмельницької області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Дунаєвецький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1);

Відповідач: ОСОБА_3 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2).

Третя особа: ОСОБА_5 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3)

Дата складання повного судового рішення 10 квітня 2019р.

Головуюча:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Дунаєвецького районного суду В. М. Артемчук