Постанова

Іменем України

11 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 361/6004/15-ц

провадження № 61-33080св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Курило В. П., Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - Державне підприємство «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація»,

представники відповідача: Пуляєва ЮліяДмитрівна, Брицька Наталія Володимирівна, Шилін Володимир Анатолійович,

третя особа - Міністерство енергетики та вугільної промисловості України,

представники третьої особи: Синиця Маргарита Віталіївна, Притула Ганна Юріївна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Державного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» на рішення Апеляційного суду Київської області

від 04 жовтня 2017 рокув складі колегії суддів: Кулішенка Ю. М., Ігнатченко Н. В., Мережко М. В.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду Київської області від 16 лютого 2016 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_4 до Державного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» (далі - ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація»), третя особа - Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, про стягнення заборгованості з заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Заява мотивована тим, що після закінчення розгляду справи виникли нововиявлені обставини, а саме: рішенням Окружного адміністративного суду

м. Києва від 11 лютого 2015 року визнано незаконним та нечинним з моменту прийняття пункт 2 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада

2014 року № 595.

Вважав зазначені обставини істотними для постановлення правильного рішення у справі, та з урахуванням викладеного, ОСОБА_4просив суд скасувати рішення Апеляційного суду Київської області від 16 лютого 2016 року у зв'язку знововиявленими обставинами та ухвалити нове рішення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» на користь ОСОБА_4 заборгованість із виплати заробітної плати, що становить 43 182,92 грн.

У іншій частині позовних вимог щодо стягнення суми за час затримки розрахунку при звільненні з 01 листопада 2014 року по 02 червня 2015 року відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що при звільненні позивача з роботи відповідачем у порушення вимог статті 47 КЗпП України не проведено повного розрахунку та у визначений статтею 116 КЗпП України строк не проведено виплати усіх сум, які належать позивачу при звільненні, а тому наявні правові підстави для стягнення таких сум, а також стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Короткий зміст рішень суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 16 лютого 2016 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2015 року скасовано та ухвалено нове про відмову в задоволенні позову.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що відповідно до пункту 2 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 07 листопада 2014 року № 595, вказана оплата буде здійснена відповідачем після повернення вказаної вище території під контроль органам державної влади.

Додатковим рішенням Апеляційного суду Київської області від 14 лютого

2017 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь

ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» 909,66 грн понесених судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 04 жовтня 2017 року рішення Апеляційного суду Київської області від 16 лютого 2016 року скасовано за нововиявленими обставинами та ухвалено нове рішення, яким рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2015 року залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що обставини на які посилається заявник є істотними, існували на час розгляду справи, а тому заява про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У жовтні 2017 рокуДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що викладені у заяві позивачем доводи та юридичні факти не є нововиявленими обставинами. Крім того, посилався на те, що відповідач не був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи апеляційним судом, відповідно, судом апеляційної інстанції було порушено норми процесуального права щодо виклику сторін.

Відзив сторонами на касаційну скаргу не подано.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексуУкраїни, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України 2004 року розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Повістка про виклик до Апеляційного суду Київської області на 04 жовтня

2017 року надсилалися на адресу ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація»

29 вересня 2017 року та отримана відповідачем 05 жовтня 2017 року.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів про те, що

ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» було належним чином повідомлено про розгляд справи судом апеляційної інстанції, оскільки відповідач отримав повістку про виклик до суду 05 жовтня 2017 року та не був присутнім у судовому засіданні, у зв'язку з тим, що судове засідання було проведено 04 жовтня

2017 року.

Відповідно до частини п'ятої статті 74 ЦПК України 2004 року судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Особи, які беруть участь у справі, згідно зі статтею 27 ЦПК України 2004 року мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Апеляційний суд відкладає розгляд справи у разі неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі, якщо немає відомостей про вручення їй судової повістки (частина перша статті 305 ЦПК України 2004 року).

Відомості про те, що ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» було належним чином повідомлено судом апеляційної інстанції про дату, час і місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції в матеріалах справи відсутні.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Таким чином, суд апеляційної інстанції порушив право

ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» знати про час і місце судових засідань (частина друга статті 6 ЦПК України 2004 року), що є порушенням права на доступ до правосуддя та порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Віктор Назаренко проти України» від 03 жовтня 2017 року та у справі «Лазаренко та інші проти України» від 27 червня 2017 року).

Такий висновок суду відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленому у постанові від 20 вересня 2018 року в справі № 14-280цс18.

Апеляційний суд, у порушення вимог пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України, розглянув справу за відсутності відповідача, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання, про що останній зазначає у касаційній скарзі.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду Київської області від 04 жовтня 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П. Курило

М. Є. Червинська