Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа №733/260/19
№ 4-с/733/2/19
У Х В А Л А

Іменем України

"09" квітня 2019 р. Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі :

головуючого судді Т.В. Карапиш

при секретарі О.І. Пітька

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Ічнянського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області Настича Р.М. по виконавчому провадженню № 49630784 при винесенні постанови від 15 лютого 2018 року про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною скаргою, в якій просив визнати неправомірними дії головного державного виконавця Ічнянського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області Настича Р.М. по виконавчому провадженню № 49630784 при винесенні постанови від 15 лютого 2018 року про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами та скасувати дану постанову. Вимоги обґрунтовані тим, що на виконанні в Ічнянському РВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області перебуває виконавчий лист № 2-225 від 13 березня 2007 року, виданий Ічнянським районним судом Чернігівської області 20 грудня 2007 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку щомісяця, починаючи з 21 лютого 2007 року і до досягнення дитиною повноліття. 11 грудня 2015 року було відкрито виконавче провадження на підставі дубліката даного виконавчого листа. В зв'язку з несвоєчасним виконанням вищевказаного рішення суду виникла заборгованість по сплаті аліментів, на підставі чого головним державним виконавцем 15 лютого 2018 року було винесено відносно нього постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом. Про існування даної постанови від 15 лютого 2018 року він дізнався лише 03 січня 2019 року, під час складання працівниками патрульної поліції відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП, в результаті чого вилучили в нього посвідчення водія та видали тимчасовий дозвіл на керування транспортними засобами. З даною постановою він не згоден, а її винесення вважає неправомірним, оскільки офіційно працює водієм в ТОВ «Хелгас» в м. Києві та отримує заробітну плату, яка є для нього єдиним джерелом засобів для існування. Існування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами позбавить його основного законного джерела засобів для існування, і що не менш важливо, унеможливить сплату аліментів та погашення заборгованості, так як іншого доходу він не має.

Крім того, вважає, що строк на оскарження ним даної постанови пропущений з поважних причин, так як копія вищевказаної постанови державного виконавця ним була отримана лише 22 лютого 2019 року.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримавши повністю подану ним скаргу.

Представник Ічнянського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням.

Стягувач ОСОБА_3 в судове засідання також не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням.

Дослідивши матеріали скарги, суд прийшов до наступного висновку.

За нормами статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад, зокрема забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Порядок розгляду скарг регламентований розділом VII Цивільно-процесуального кодексу України

Постановою від 15 лютого 2018 року головного державного виконавця Ічнянського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області Настича Р.М. встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителю АДРЕСА_1, у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно з дублікатом виконавчого листа № 2-225 від 13 березня 2007 року, виданий Ічнянським районним судом Чернігівської області 20 грудня 2007 року (а.с.47). Сукупний розмір заборгованості зі сплати становить 120423 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців (а.с.51), у зв'язку з чим державним виконавцем було винесено вищевказану постанову відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції після внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», який набрав чинності 06.02.2018 року.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судове рішення, що набрало законної сили, є підставою для його виконання. Виконання судового рішення сприяє втіленню законів у життя та зміцненню їх авторитету. Рішення суду охороняє права, свободи та законні інтереси громадян, а також є завершальною стадією судового провадження.

Державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції та здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України (ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст.13).

Відповідно до ч.9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом у справі встановлено, що на примусовому виконанні в Ічнянському районному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції перебуває виконавчий лист № 2-225, виданий 20 грудня 2007 року Ічнянським районним судом Чернігівської області, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку щомісяця, починаючи з 21 лютого 2007 року. Виконавче провадження з виконання даного виконавчого листа відкрито постановою державного виконавця від 11 грудня 2015 року (а.с.48).

Із копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що станом на грудень місяць 2018 року сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів становить 120423 гривні 00 копійок (а.с.51).

Починаючи з серпня місяця 2018 року по даний час проводиться часткове погашення боргу в сумі 11624 грн., що підтверджується копіями квитанцій (а.с.52,75,77).

Постановою від 15 лютого 2018 року головного державного виконавця Ічнянського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області Настича Р.М. встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами ОСОБА_1 (а.с.47).

Але судом встановлено, що на день винесення вищевказаної постанови ОСОБА_1 працював водієм ФОП ОСОБА_5 з січня місяця 2018 року по квітень місяць 2018 року (а.с.71). Також ОСОБА_1 надав суду довідку про те, що з грудня місяця 2018 року він офіційно працює водієм в ТОВ «Хелгас» в м. Києві (а.с.49). Даний факт підтверджується записами в трудовій книжці останнього (а.с.50). Тобто судом встановлено, що діяльністю заявника є здійснення перевезень, яка є основним джерелом існування останнього.

Відповідно до п. 1 ч. 10 ЗУ «Про виконавче провадження» - тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування. На що державний виконавець не звернув уваги при винесенні постанови та не прийняв міри щодо вирішення міри іншого виду обмеження при наявності заборгованості по сплаті аліментів.

Відповідно до ст.449 ЦПК України, скаргу може бути поданодо суду: у десятиденний строк з дня,коли особа дізналася або повинна була дізнатися пропорушення її права або свободи; у триденний строк з дня,коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права,у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Судом встановлено, що копію вищевказаної постанови державного виконавця Бережняком С.О була отримана 22 лютого 2019 року на запит його адвоката Сакун І.А., що підтверджується матеріалами справи (а.с.47), а тому вважає, що причини пропуску строку для подання скарги ОСОБА_1 є поважними та підлягають поновленню. Крім того, державним виконавцем не надано підтверджуючі документи протилежного.

На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається скаржник, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, оскільки оскаржувана постанова не є вмотивованою, винесена державним виконавцем передчасно, без достатніх підстав та законних обґрунтувань.

Керуючись ст. 447-453 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження» суд -

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови головного державного виконавця Ічнянського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області Настича Р.М. від 15 лютого 2018 року про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Ічнянського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області Настича Р.М. по виконавчому провадженню № 49630784 при винесенні постанови від 15 лютого 2018 року про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Ічнянського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області Настича Р.М. при винесенні постанови від 15 лютого 2018 року про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами відносно ОСОБА_1 .

Скасувати постанову головного державного виконавця Ічнянського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області Настича Р.М. від 15 лютого 2018 року про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами ОСОБА_1 до погашення заборгованості зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 2-225, виданого Ічнянським районним судом Чернігівської області 20 грудня 2007 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Карапиш Т.В.