ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/2293/18 Номер провадження 22-ц/814/1130/19Головуючий у 1-й інстанції Іващенко Ю. А. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондаревської С.М.,

суддів: Кривчун Т.О., Кузнєцової О.Ю.,

секретар: Лимар О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_3на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04 лютого 2019 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенський комбінат будівельних матеріалів», третя особа: Лубенське об'єднане управління Пенсійного Фонду України Полтавської області про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Лубенський комбінат будівельних матеріалів» про зобов'язання вчинити дії.

В обгрунтування позову зазначав, що в 1986 році вінбув призваний на військові збори по ліквідації аварії на ЧАЕС. На цей час отримує пенсію за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Дізнався, що при нарахуванні йому заробітної плати за час виконання робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС не були враховані підзаконні акти 1986 року, які були засекреченими. Однак при зверненні до ТОВ «Лубенський комбінат будівельних матеріалів» - отримав лист від 27 листопада 2017 року №90 та довідку від 27листопада2017 року №91, ознайомившись з якими встановив, що нарахована заробітна плата не відповідає чинному законодавству.

На підставі викладеного, просив визнати відмову ТОВ «Лубенський комбінат будівельних матеріалів» у перерахунку заробітної плати йому за період з 01 липня 1986 року по 31 липня 1986 року як незаконну; зобов'язати відповідача зробити перерахунок заробітної плати за період роботи в зоні відчуження з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 01липняпo 31липня1986 року з урахуванням нормативних документів: постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.986 №524-156, Постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 № 207-7, постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 № 665-195, розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986 № 1031, розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 № 964 рс, та видати довідку про перераховану заробітну плату з тарифної ставки при 6 годинному робочому дні 0,676 крб. підвищеної на 100 %, подвоєння оплати у вихідні дні 06, 13, 20, 27 липня 1986 року, оплати премії 60% тарифної ставки.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04 лютого 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовлено.

Не погодившись з даним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляцій-ному порядку. Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вважає, що районним судом не взято до уваги докази, а саме оригінал книги про нарахування позивачу заробітної плати за період роботи на підприємстві та виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС в період з 1 червня 1986 року.

Окрім цього,підприємством указано в довідці розрахунок за 2 місяці, один з яких не є повним, тобто розрахунок необхідно було провести лише за один липень місяць 1986 року.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Лубенський КБМ» зазначає, що рішення суду постановлено із дотриманням норм як матеріального так і процесуального права, а тому апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, які брали участь у судовому засіданні апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наданими у справі доказами, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії.

ОСОБА_3 перебуває на обліку в Лубенському об'єднаному управлінні Пенсійного Фонду України Полтавської області та отримує пенсію згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23 листопада 2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на підставі довідки ТОВ «Лубенський комбінат будівельних матеріалів» №9 від 17 січня 2012 року.

Встановлено, що з 01 червня 1986 року по 06 вересня 1986 рокуОСОБА_3 перебував на учбовихзборах, що підтверджується довідкою від 23 вересня 1986 року №1317/31.

15 листопада 2017 року позивачзвернувсяіззаявою до відповідача, у якій просив перерахувати йому заробітну плату за час участі на роботах, пов'язаних із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

ТОВ «Лубенський комбінат будівельних матеріалів» 27 листопада 2017 року видало ОСОБА_3 довідку за №91 про заробітну плату.

Окрім цього, 17 січня 2012 року позивачу вже видавалась довідка №9 про заробітну плату для обчислення пенсії, на підставі якої позивач отримує пенсію у Лубенському об'єднаному управлінні Пенсійного Фонду України Полтавської області.

За нормами ч.1 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", - пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорн обильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військкоматами).

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України (ч.7 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Згідно пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23 листопада 2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Пенсійний фонд України зобов'язано забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріаламипенсійних справ.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено Порядок обчисленняпенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За змістом пункту 7 Порядку, -пенсіїпризваних на військовізборивійськово-зобов'язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячиіззаробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з у рахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалостіробочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщотакийрозрахунок проведено на підставі первинних документів про місцероботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у ІІІ зоні - 5, у II - 4, І - 3). При цьому у всіх випадках заробітна плата для розрахункупенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період. Згідно з частиною першою статті 39 Закону №796-XII (в редакції, чинній на час виникненняспірнихвідносин) громадянам, якіпрацюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Судом також встановлено, що всівиплати за час перебуванняОСОБА_3 на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС здійснено підприємствомз гідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки підстав для включення в довідку 60% премії не має, враховуючи, що рішенняпровиплатуданоїпремії на підприємстві не приймалося.

Звідси вірним є висновок суду про те, щоневід'ємноюскладовоюпідстав та порядку перерахункупенсії є беззаперечне підтвердження відомостей, щомістяться в довідці, відповідними первинними документами бухгалтерського обліку про тривалість робочого дня та місцеїївиконання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від04 листопада 2015 року у справі №539/4466/14-а, ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22 березня 2016 року у справі № К/800/2425/16.

Зокрема в Постанові Верховного Суду Українивід04 листопада 2015 року у справі №539/4466/14-а зроблено правовий висновок, що невід'ємноюскладовоюпідстав та порядку перерахункупенсії є беззаперечнепідтвердженнявідомостей, щомістяться в довідці, відповідними первинними документами бухгалтерського обліку про тривалість робочого дня та місце її виконання. Як установили суди, відповідач зазначив, що подана довідка складена з порушенням норм законодавства, оскільки відсутні підстави для застосування кратності до тарифної ставки, підвищеної на 100 відсотків. Крім того, відповідач вказав, що сума премії у розмірі 60 відсотківбезпідставнорозрахована та включена до довідки, оскільки в розрахунко- вих відомостях відсутнє нарахування місячних премій (премія у розмірі 60 відсотків на підприємстві в 1986 році за роботу в зоні ЧАЕС не булапередбачена). Також відповідач вказав, що підприємство безпідставно врахувало одноразову премію в розмірі 400 крб. та не надало підтверджуючих документів про виділення Мінфіном СРСР, Держпланом СРСР та Міненерго СРСР коштів для виплати такої премії працівникам, які брали безпосередню участь у ліквідації наслідківаварії на ЧАЕС.

В той же час, судом встановлено, що ОСОБА_3просив відповідача провести умовний розрахунок заробітної плати, який позивач міг би отримувати при застосуванні нормативниха ктів 1986 року, без підтвердження відомостей у довідці первинними бухгалтерськими документами, що є безпідставним.

Відповідно до розпоряджень Ради Міністрів СРСР №964 від 17 травня 1986 року, №207-7 від 10 червня 1986 року, роз'яснень до них, заробітна плата підвищена в кратному розмірі нараховується відповідно до фактично відпрацьованого часу в особійзоні (тобтовідповідно до фактичноїкількості годин відпрацьованих в ційзоні).

В свою чергу позивач просивзобов'язатиТовариство з обмеженою відповідальністю «Лубенський комбінат будівельних матеріалів» перерахувати йому заробітну плату та видати довідку перерахованої заробітної плати за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, однак матеріали справи не містять доказів на підтвердження вимог позивача первинними бухгалтерськими документами.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 була видана довідка про заробітну плату, в якій включені всі складові згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на підставі документів первинного бухгалтерського обліку.

Оскільки відсутні підстави вважати, що дані розрахунку заробітної плати позивача, зазначені у довідках відповідача №9 від 17 січня 2012 року, №91 від 27 листопада 2017 року є неправильними, суд дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_3, обґрунтовано відмовивши у задоволенні його позовних вимог.

Зазначений висновок районного суду кореспондує правовим позиціям, зазначеним в ухвалі Верховного суду України від 10 липня 2017 року у справі №155/38/16-ц, ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 березня 2017 року у справі №361/2852/16-ц, від 06 листопада 2017 року у справі №296/11711/14, від 09 березня 2016 року у справі №6-31469ск15, від 28 вересня 2016 року у справі №129/1184/15-ц, від 25 січня 2016 року у справі № 6-34560ск15.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків районного суду, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування - невбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04 лютого 2019 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Бондаревська С.М.

Судді: Кривчун Т.О.

Кузнєцова О.Ю.