Справа № 640/7711/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 рокуКиївський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ніколаєнко І.В.

за участю секретаря Газіної О.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивачів ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовомОСОБА_3, ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом, який вході судового розгляду було уточнено, відповідно до якого просили суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду, завдану пошкодженням автомобіля в сумі 221252,10 грн., на користь ОСОБА_1 витрати на проходження лікування та зберігання автомобіля в сумі 2500,00 грн. Також просили стягнути з відповідача на свою користь солідарно моральну шкоду в сумі 30000,00 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 09.09.2016 року мала місце дорожньо-транспортна пригода в ході якого відповідач, керуючи автомобілем "Honda CR-V", здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, який є спільною сумісною власністю позивачів, та знаходився під керуванням ОСОБА_1 В момент ДТП відповідач перебувала в нетверезому стані. Разом з позивачем ОСОБА_1 в автомобілі НОМЕР_1, також знаходився малолітній син ОСОБА_5 Наявність вини відповідача у скоєній ДТП підтверджується постановою слідчого СУ ГУНП в Харківські області л-нта. ОСОБА_6 від 24.10.2016 р. про закриття кримінального провадження № 00095 від 10.09.2016 р. В результаті зіткнення транспортних засобів, зареєстрований на ім'я ОСОБА_3 автомобіль НОМЕР_1, отримав серйозні механічні пошкодження. Вартість матеріального збитку оцінена відповідно до висновку ХНДІСЕ ім. Засл. проф. ОСОБА_7 № 24014/9945 від 29.05.2018 року в розмірі 221252,10 грн. У звязку з ДТП ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ОЗЧМТ, струсу головного мозку, вираженого ліквортно-гіпертензіонного і вестібуло-атактичного синдромів. В наслідок чого був вимушений нести витрати на придбання лікарських препаратів, проходження МРТ та ЕЕГ головного мозку. Неправомірними діями відповідача, позивачам завдана моральна шкода, розмір якої оцінюють в сумі 30000,00 грн. посилаються на те, що придбання транспортного засобу довгий час залишалось мрією сім'ї, заради досягнення якої вони відмовляли собі в задоволенні багатьох інших потреб. Після придбання транспортного засобу, останній зайняв поважне місце серед найдорожчих обєктів їх власності. Можливість використання такого індивідуального транспортного засобу змінила якість їх життя на краще, підвищила соціальний статус, розширила соціальні звязки, полегшило вирішення побутових питань, в першу чергу, повязаних із вихованням трьох малолітніх дітей. Під час ДТП ОСОБА_1 перебував в автомобілі з малолітнім сином, за життя та здоров'я якого дуже перелякався. Зазначають про те, що безпосередньо ОСОБА_1 особисто отримав травми, які потягли короткостроковий розлад здоров'я, що відповідає легким тілесним ушкодженням. Вкрай негативні відчуття виникли у ОСОБА_3 після надходження звістки про ДТП. Ступінь пошкодження автомобіля не дозволяє здійснювати його нормальну експлуатацію, необхідна грошова сума для виконання відновлювального ремонту у позивачів відсутня, а відповідач ухиляється від обовязку по відшкодуванню спричиненої шкоди. Наслідком ДТП стала зміна звичного для подружжя способу життя, викликала необхідність приймати участь у досудовому слідстві, роботі органів дізнання, збирати необхідні документи для звернення до суду.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.07.2017 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.07.2017 року відмовлено в задоволенні заяви позивачів про забезпечення позову.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 28.11.2017 року по справі призначено проведення судової авто-товарознавчої експертизи, на час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.07.2018 року провадження по справі відновлено.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17.10.2018 року по справі призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.02.2019 р. справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивачів у вступному слові позовні вимоги, в обсязі уточненої позовної заяви, підтримали в повному обсязі, та просили задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце його проведення повідомлена належним чином. Відзиву на позовну заяву до суду не надала, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Суд, вислухавши пояснення позивача та представника позивачів, дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування вимог, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

В ході судового розгляду встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з постанови слідчого СУ ГУНП в Харківській області л-нта поліції ОСОБА_6 від 24.10.2016 року про закриття кримінального провадження 09.09.2016 р. приблизно о 23-30 в районі перехресті вул. Сумської та вул. Дерев'янко в м. Харкові, ОСОБА_4, керуючи в стані алкогольного спяніння автомобілем НОМЕР_2, чим грубо порушила вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого:

п. 2.9. "Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин",

рухалася по вул. Сумській зі сторони вул. Весніна в напрямку вул. Дерев'янко. Наближаючись до регульованого перехрестя, гурбо порушила вимоги п. 12.3 і 13.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

п. 12.3 "У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для іншого учасників руху обїзду перешкоди",

п. 13.1 "Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу",

допустила зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, який рухався попереду, внаслідок чого автомобіль НОМЕР_3, НОМЕР_4, який в свою чергу зіткнувся з нерухомим автомобілем НОМЕР_5.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водії ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_1 отримали тілесні ушкодження та були госпіталізовані до ХМКЛ ШНМД ім. проф. ОСОБА_9.

Відповідно до вказаної постанови зазначено про те, що беручи до уваги те, що в діях ОСОБА_4 в ході досудового розслідування встановлено порушення вимог п. 2.9, 12.3 та 13.1 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному звязку з виникненням ДТП, але тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості постраждалим спричинено не було, тому в діях останньої відсутні ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, але в її діях є ознаки адміністративного правопорушення.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Харківській області л-нта поліції ОСОБА_6 від 24.10.2016 року закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000965 від 10.10.2016 р., у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення.

Відповідно до копії постанови Київського районного суду м. Харкова від 15.02.2018 року, справа № 640/14864/17, залишеної без змін постановою Апеляційного суду Харківської області від 25.04.2018 року, суд дійшов висновку про закриття провадження по справі відносно ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП, у звязку з закінченням терміну притягнення до адміністративної відповідальності.

Приписами ч. 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до розяснень абз. 4 п. 4 постанови Пленуму ВССУ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" № 4 від 01.03.2013 року надані наступні розяснення, відповідно до яких відповідно до ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв'язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК.

Відповідно до вищевикладеного, на підставі висновків, які наявні в постанові слідчого СУ ГУНП в Харківській області л-нта поліції ОСОБА_6 від 24.10.2016 року про закриття кримінального провадження, в сукупності з іншими матеріалами справи, суд дійшов висновку про наявність вини відповідача в спричинення ДТП 09.09.2016 р., а також щодо того, що між винними діями відповідача ОСОБА_4 та спричиненням шкоди позивачам, наявний обов'язковий причинно-наслідковий зв'язок.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія САК 566350 вбачається, що транспортний засіб - "KIA Sportage", д/н НОМЕР_6, 2012 року випуску, зареєстровано за ОСОБА_3.

З копії свідоцтва про одруження, виданого Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції 29.09.2001 р., актовий запис № 1785, вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають в шлюбі.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачається, що батькам записані ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до висновку судової авто-товарознавчої експертизи ХНДІСЕ ім. Засл. проф. ОСОБА_7 № 24014/9945 від 29.05.2018 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля НОМЕР_1, пошкодженого в результаті ДТП (09.09.2016 р.) становить 221252,10 грн.

Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП 09.09.2016 року була застрахована в ПрАТ "Страхова компанія "Нова".

Відповідно до листа МТСБУ за № 3.1-04/4703 за результатами розгляду звернення ОСОБА_3 щодо невиконання ПрАТ "СК "Нова" своїх зобовязань за обовязковим договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зазначено про те, що МТСБУ не може застосувати до страховика заходів впливу, оскільки членство останнього в МТСБУ було припинено.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що наявні підстави для стягнення заподіяної матеріальної шкоди, в розмірі визначеному відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_7 № 24014/9945 від 29.05.2018 року в сумі 221252,10 грн., на користь позивача ОСОБА_3, з огляду на те, що приписами ч. 1 ст. 1192 ЦК України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, право вибору способу захисту свого цивільного права належить позивачу.

З приводу вимоги позивачів про відшкодування витрат на проходження лікування та зберігання транспортного засобу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Приписами ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до копії консультативного висновку лікаря-спеціаліста КЗОЗ "Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладеної медичної допомоги ім. проф. ОСОБА_9" за № 10/14711 від 10.09.2016 року зазначено про те, що ОСОБА_1 має діагноз - ОЗЧМТ, струс головного мозку, виражений ліквортно-гіпертензіонного і вестібуло-атактичного синдроми.

Відповідно до наданих до суду копій виписок КЗОХ "Харківська міська клінічна багатопрофільна лікарня № 17" з медичної картки стаціонарного хворого №№ 12701, 15621 - ОСОБА_1, вбачається, що останній проходив лікування наслідків ДТП 10.09.2016 р. в періоди з 14.09.2016 р. по 27.09.2016 р. та з 03.11.2016 р. по 15.11.2016 р.

Відповідно до копій висновків Центру променевої діагностики та ЕЕГ ХМКБЛ № 17, вбачається, що ОСОБА_1 проходив відповідні обстеження, та відповідно до копії квитанції ТОВ "Центр променевої діагностики" сплатив 1120,00 грн.

З копії квитанції до прибуткового касового ордеру СПД ОСОБА_10 від 13.09.2016 р. вбачається, що отримано від ОСОБА_1 в рахунок оплати спец.стоянки 1380,00 грн.

З викладеного вбачається що в наслідок порушення відповідачем ПДР України майно позивачів зазнало пошкоджень, автомобіль позивачів було розміщено на спец. майданчик, крім того, позивач ОСОБА_1 був вимушений звертатись за відповідною медичної допомогою, на підтвердження понесених ОСОБА_1 витрат надані копії відповідних доказів.

Враховуючи те, що вказані витрати підтверджуються відповідними доказами та безпосередньо повязані та знаходяться в причинно-наслідковому звязку з настанням події ДТП, суд вважає за можливе стягнути їх з відповідача.

Щодо вимог позивачів про відшкодування моральної шкоди, суд дійшов висновку про наступне.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно розяснень, викладених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями), відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

При визначенні розміру моральної шкоди, спричиненої позивачам, суд виходить із вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, характеру правопорушення та вимог розумності і справедливості, бере до уваги те, що винними діями відповідача було пошкоджено транспортний засіб позивачів, який має для них важливе значення, що призвело до порушення звичного способу їх життя, завдало незручностей, ДТП мала певні наслідки для здоров'я ОСОБА_1, в транспортному засобі в момент ДТП знаходилась малолітня дитина позивачів, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачів моральну шкоду в розмірі 2000 грн. по 1000 грн. кожному.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Так, відповідно до квитанцій № 92 від 18.05.2017 року, № 93 від 18.05.2017 р., №15 від 16.11.2018 р. позивачами при предявленні позову сплачено судовий збір в розмірі 640,00 грн., 640,00 грн. та 1572,52 грн.

Вартість проведення експертизи ХНДІСЕ ім. Засл. проф. ОСОБА_7 № 24014/9945 від 29.05.2018 року склала 5720,00 грн.

Позивачами понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. на підтвердження чого надано квитанцію №2/17 від 20.02.2017 року, ордер адвоката № ХВ-120058 від 01.09.2017 р., копію посвідчення адвоката та калькуляцію витрат на правову допомогу.

Враховуючи вищевикладене, витрати позивачів, повязані з зверненням до суду та розглядом справи в розмірі: 640,00 грн. + 640,00 грн. + 1572,52 грн. + 5720,00 +5000,00 = 13572,52 грн., - підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 16, 22, 1166, 1187 ЦК України, ст.ст. 12, 76-81, 141, 258-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_1 до ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 221252,10 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на проходження лікування та зберігання автомобіля в розмірі 2500,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 в рівних частках на користь ОСОБА_3, ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн. по 1000,00 грн. кожному.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в рівних частках на користь ОСОБА_3, ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 13572,52 грн. по 6763,76 грн. кожному.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 03 квітня 2019 року.

Суддя І.В. Ніколаєнко