ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3845/19 Справа № 191/2017/15 Суддя у 1-й інстанції - Прижигалінська Т.В. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

27 лютого 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Куценко Т.Р. ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Іларіонівської селищної ради Синельниківського району, третя особа - ОСОБА_4 державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на об'єкт нерухомого майна в порядку спадкування за законом та зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Іларіонівської селищної ради Синельниківського району, Ленінської районної ради м. Дніпропетровська, третя особа - ОСОБА_4 державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних зв'язків, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2016 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2. Встановлено факт того, що ОСОБА_2 й ОСОБА_5 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з червня 1996 року до ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме по день смерті ОСОБА_5.

Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, на житловий будинок загальною площею 32, 8 кв. м., житловою площею 14, 9 кв. м., господарські споруди та будівлі, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1. В іншій частині позову відмовлено.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1подала апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі посилається на те, що участі у розгляді справи вона не брала, але дане рішення порушує її права та обов'язки, а тому вважає, що має право на його апеляційне оскарження.

Відповідно до ч.1 ст.352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які брали участі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідні роз'яснення містяться і в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" №12 від 24 жовтня 2008 року.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або оспорюються, створено перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Проте, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року.

Правовий аналіз наведених норм Закону свідчить про те, що право на апеляційне оскарження судових рішень мають учасники справи або особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не брала участі у справі, а оскаржуваним рішенням суду першої інстанції питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки не вирішувалося, оскаржуване рішення будь-яких висновків відносно ОСОБА_1 не містить.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Зокрема, з цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З урахуванням наведеного, вважаю, що при розгляді даної справи не вирішувались питання про права та обов'язки ОСОБА_1, а тому апеляційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 357 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2016 року- повернути скаржнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з цього часу .

Суддя Т.Р. Куценко