Справа № 444/539/19
Провадження № 2/444/756/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/повне/

01 квітня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.

секретар судового засідання Савчук Г.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1-Я. О. звернулась до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку, мотивуючи позовні вимоги тим, що 13 лютого 2019 р. між Акціонерним товариством «ПроКредит Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу нежитлового будинку (магазину-бару), розташованого за адресою: Львівська область Жовківський район с. Зашків, вул. Коновальця Є. 112а, посвідчений приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за номером 154-А. Вказаний нежитловий будинок забезпечував виконання кредитних зобовязань ОСОБА_2 перед Акціонерним товариством «ПроКредит Банк» та набутий останнім на підставі Акту про реалізацію предмета іпотеки та Свідоцтва, виданого 11.02.2019 року приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_4 за реєстровим № 129.

Зазначає, що право власності на нерухоме майно набуто ОСОБА_1-Я.О. правомірно. Земельна ділянка під нежитловим будинком площею 0,048 (нуль цілих і сорок вісім тисячних) гектара (кадастровий номер земельної ділянки: :01:012:0064) використовується нею фактично, що підтверджується договором купівлі-продажу нежитлового будинку.

Вказує, що, право на земельну ділянку в набувача будинку, будівлі або споруди виникає з моменту набуття права власності на будинок, будівлю або споруду незалежно від будь-яких подальших дій набувача щодо оформлення права на земельну ділянку. Таке оформлення може мати місце в подальшому, в тому числі шляхом укладення відповідного договору (купівлі-продажу, оренди, емфітевзису, суперфіцію). Набувач будинку, будівлі або споруди вправі вимагати оформлення відповідних прав на земельну ділянку, зайняту такою нерухомістю, з моменту державної реєстрації виникнення чи переходу права власності на будинок, будівлю або споруду.

Крім цього вказує, що згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.02.2019 р. земельна ділянка з кадастровим номером :01:012:0064 розташована за адресою : Львівська область Жовківський район, село Зашків, вулиця Є. Коновальця, 112а, площа 0.0480 га і належить на праві власності ОСОБА_2.

Крім цього вказує, що реєстрація права власності за Відповідачем на земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: Львівська область, Жовківський район село Зашків, вулиця Є. Коновальця, 112а, порушує права Позивача та позбавляє її права належно користуватися, обслуговувати та розпоряджатися належним їй нежитловим будинком (магазином-баром).

У зв»язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить такий задоволити.

Позивач в підготовче засідання не з»явилась, однак представник позивача подав до суду заяву в якій просить розгляд справи 01 квітня 2019 року проводити у його відсутності та відсутності позивача.

Представник відповідача в підготовче засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи належно повідомлений, що стверджено повідомленням про вручення повістки, однак подав до суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності. Окрім цього у даному листі вказав, що позов визнає.

Оскільки сторони в підготовче засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація підготовчого засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом встановлено, що 13 лютого 2019 р. між Акціонерним товариством «ПроКредит Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу нежитлового будинку (магазину-бару), розташованого за адресою: Львівська область Жовківський район с. Зашків, вул. Коновальця Є. 112а, посвідчений приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за номером 154-А.

З матеріалів справи вбачається, що вказаний нежитловий будинок забезпечував виконання кредитних зобовязань ОСОБА_2 перед Акціонерним товариством «ПроКредит Банк» та набутий останнім на підставі Акту про реалізацію предмета іпотеки та Свідоцтва, виданого 11.02.2019 року приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_4 за реєстровим № 129.

Право власності громадян та юридичних осіб на землю гарантується ст. 14 Конституції України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 14 Конституції України це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Підстави набуття права на землю передбачені ст. 116 Земельного кодексу України.

В силу ст. 124 Конституції України, ст. 15. частини 1 ст. 16 ЦК України та ст. 41 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його рушення, невизнання або оспорювання. Одним із механізмів захисту цивільного права є звернення до суду.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення: 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі його порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Закони й інші нормативні акти не мають зворотної чинності в часі, крім випадків, коли вони поліпшують або звільняють від відповідальності (ст. 53 Конституції України).

За частиною 2 статті 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) насувається і здійснюється відповідно до закону.

Якщо договором про відчуження будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Вказані будівлі та споруди і земельна ділянка, на якій розташовані ці будівлі та-споруди, складають єдиний майновий комплекс.

Згідно ч. 2 ст. 191 ЦК України, до складу єдиного майнового комплексу входить разом з іншим майном і земельна ділянка, на якій розташоване це майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка Набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Також ч. 1 ст. 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття, права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об'єкта права власності.(Така правова позиція викладена у постанові ВерховноюСуду України від 11.02.2015 р. справа № 6-2цс15, у постанові Верховного Суду України від 12.10.2016 року справа № 559/2079/15-ц у постанові Верховного Суду України від 12.10.2016 року справа №6-2225цс 16).

Друге речення ч. 1 ст. 120 ЗК України у чинній редакції передбачає виняток із-загального правила, передбаченого ст. 125 ЗК України про виникнення права власності з моменту «державної реєстрації права». Тобто в усіх випадках переходу права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право на земельну ділянку виникає в набувача одночасно із виникненням права на зведеній на ній об»єкти.

Подібні правові висновки містяться і в Ухвалі Конституційного Суду України "Про відмову у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 377 Цивільного кодексу України, частин першої, другої статті 120, пункту "е" статті 141. пункту "а" статті 143 Земельного кодексу України" м. Київ 1 липня 2016 року N 49-у/2016 Справа N 2-31/2016.

Отже, наведені норми слід розуміти таким чином, що при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача припиняється автоматично, в силу закону, без "оформлення" припинення права будь-якими актами та документами.

Придбання земельної ділянки у власність - це виникнення права на земельну ділянку, яка раніше надавалася і на яку є правовстановлюючі документи, визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», на підставі цивільно-правової угоди.

Таким чином, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, установлених договором. У випадку, якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування, при цьому документами, які посвідчують право на землю, є відповідні документи, які видавалися при її наданні.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 06 листопада 2012 року в справі № 21-335а 12.

В іншій своїй постанові від 30 вересня 2015 року в справі №6-1003цс15 Верховний Суд України висловив правову позицію, згідно з якою за змістом статті 377 ЦК України та статті 120 ЗК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Аналогічні за змістом роз'яснення містяться і в підпункті «г» пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», в якому зазначено, що з 1 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крімбагатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування па земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та па умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК України і статті 120 ЗК України.

Таким чином, саме з моменту укладення договору купівлі-продажу та реєстрації нерухомого майна до особи переходить право на земельну ділянку.

Отже, виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що право на земельну ділянку в набувача будинку, будівлі або споруди виникає з моменту набуття права власності на будинок, будівлю або споруду незалежно від будь-яких подальших дій набувача щодо оформлення права на земельну ділянку. Таке оформлення може мати місце в подальшому, в тому числі шляхом укладення відповідного договору (купівлі-продажу, оренди, емфітевзису, суперфіцію). Набувач будинку, будівлі або споруди вправі вимагати оформлення відповідних прав на земельну ділянку, зайняту такою нерухомістю, з моменту державної реєстрації виникнення чи переходу права власності на будинок, будівлю або споруду.

Разом з тим суд враховує, що реєстрація права власності за Відповідачем на земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: Львівська область, Жовківський район, село Зашків, вулиця Є. Коновальця, 112а, порушує права Позивача та позбавляє її права належно користуватися, обслуговувати та розпоряджатися належним їй нежитловим будинком (магазином-баром).

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. 12, 13, 23, 76, 268, 258, 259, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 0,048 (нуль цілих і сорок вісім тисячних) гектара (кадастровий номер земельної ділянки: :01:012:0064) з цільовий призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що розташована за адресою : Львівська область Жовківський район, село Зашків, вулиця Є. Коновальця 112а.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя : Мікула В. Є.

Текст повного рішення суду виготовлено 08.04.2019 року.