Справа № 222/109/19
Провадження № 2/222/151/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2019 року Володарський районний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Подліпенця Є.О.,

за участю секретаря Темір В.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2 сільська рада

Нікольського району Донецької області,

представники учасників справи:

представник відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нікольське в порядку загального позовного провадження, за участю позивача ОСОБА_1, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Нікольського району Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом вказуючи, що 13.02.2013 року помер його батько ОСОБА_4 Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки розміром 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства. При зверненні до приватного нотаріуса Нікольського районного нотаріального округу Донецької області з питанням оформлення спадщини йому в цьому було відмовлено, оскільки він пропустив строк на прийняття спадщини. Також зазначив, що строк на прийняття спадщини він пропустив в звязку з тим, що станом на 16 листопада він не був впевнений у тому чи є спадщина у батька, оскільки останній час перед смертю батька мало з ним спілкувався. Про спадщину у вигляді земельної ділянки він дізнався за тиждень до звернення до нотаріуса. Він є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців які б прийняли спадщину померлого немає. Батько на час смерті, в шлюбі з його матірю не перебував, а проживав з іншою жінкою без офіційного оформлення шлюбу. Просить визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подачі до органів нотаріату заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4, який помер 11.02.2013 року.

Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 25.01.2019 року вищезазначену позовну заяву на підставі ст. 185 ЦПК України було залишено без руху для доплати суми судового збору в розмірі 63,60 грн., а також надання до позовної заяви належним чином засвідчених копій документів, які згідно додатку додаються до неї у тому числі з наданням всіх їх належним чином засвідчених копій для відповідача.

05.02.2019 року на виконання вимог зазначеної ухвали, позивачем ОСОБА_1 було подано заяву про усунення недоліків з додатками до неї, та квитанцією про сплату судового збору.

Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 12.02.2019 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження на підготовче судове засідання.

Крім цього, відповідачу визначено пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам.

Також відповідачу разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами.

Під час підготовчого провадження за клопотанням позивача залучено додатковий доказ, а саме долучено довідку виконкому Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області від 12.03.2019 року щодо складу сімї спадкодавця на час його смерті.

Стороною відповідача у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подано. Надано заяву про визнання позову. Інших клопотань учасниками судового процесу не заявлено.

Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 02.04.2019 року у прийнятті визнання відповідачем предявленого до нього позову відмовлено, та підготовче провадження закрито і справа призначена до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов по вищезазначеним підставам підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні. Також суду пояснив, що 11.02.2013 року помер його батько ОСОБА_4 Після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельного паю, розташованого на території ОСОБА_2 сільської ради Нікольського району Донецької області. Його батько на час смерті був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 Він є спадкоємцем першої черги спадкування за законом, інших спадкоємців які б прийняли спадщину померлого немає. Проте після його звернення до приватного нотаріуса, для оформлення спадкових прав, останній повідомив, що пропущено шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а тому для його поновлення необхідно звернутися до суду. Також пояснив, що вустановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини він не звернувся, оскільки не знав, що батька є спадкове майно. Про спадщину у вигляді земельної ділянки він дізнався лише в 2018 році. Крім цього предявлення ним позовних вимог саме до відповідача ОСОБА_2 сільської ради Нікольського району Донецької області обумовлено знаходженням спадкового майна, а саме земельної ділянки на території зазначеної Ради.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Нікольського району Донецької області ОСОБА_3 у судове засідання не зявився. Про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду письмову заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував та просив справу розглянути без участі представника сільської ради.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників судового процесу достатніми суд розглянув справу у відсутність незявившегося представника відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, розглянувши письмову заяву представника відповідача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії ІІІ-НО № 442077 виданого 26.07.1978 року ОСОБА_1 народився 19.06.1978 року та його батьком зазначений ОСОБА_4, про що зроблено відповідний актовий запис № 32.

Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 077287 від 13.05.2004 року ОСОБА_4 на підставі розпорядження голови Володарської райдержадміністрації № 340 від 17.10.2003 року є власником земельної ділянки площею 2,00 га, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Нікольського (Володарського) району Донецької області для ведення особистого селянського господарства.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-НО № 684472 виданого 13.02.2013 року ОСОБА_4 помер 11.02.2013 року у віці 58 років в смт. Нікольське (Володарське) Нікольського (Володарського) району Донецької області, про що складено відповідний актовий запис № 20.

Відповідно до довідки виконкому Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області від 12.03.2019 року за № 554 на момент смерті ОСОБА_4 (помер а/з № 20 від 13.02.2013 року), згідно будинкової книги був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, і мав наступний склад сімї: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Також судом встановлено, що згідно Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 54107715 від 16.11.2018 року сформованого приватним нотаріусом Нікольського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_6, у спадковому реєстрі інформація, щодо заведеної спадкової справи після смерті ОСОБА_4, який помер 11.02.2013 року відсутня.

Відповідно до положень ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно положень ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Справи про спадкування за законом мають вирішуватися на основі правил глави 86 ЦК України.

Так, відповідно приписів ст. 1258 ЦК України спадкування за законом здійснюється почергово.

Статтями 1261-1266 ЦК України визначено пять черг спадкування за законом, та спадкування за правом представлення, зокрема ст. 1261 цього Кодексу визначено що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємиць за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємиць, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ст. 1268 ЦК України).

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємиць, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається від часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст. 1272 ЦК України).

Частиною третьою ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У відповідності до положень ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

Також ст. 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Як встановлено судом, і це підтверджується наданими позивачем доказами, 11.02.2013 року відкрилася спадщина після смерті ОСОБА_4. Місцем відкриття спадщини є: АДРЕСА_1, тобто останнє місце проживання спадкодавця.

Позивач є сином померлого ОСОБА_4, а тому він у відповідності до положень ст. 1261 цього Кодексу є спадкоємцем першої черги спадкування за законом.

Інших спадкоємців за законом або за заповітом в ході судового розгляду справи не встановлено.

Також судом встановлено, що позивач на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, та у відповідності до положень ст. 1269 ЦК України, у строк визначений ч.1 ст. 1270 ЦК України відповідної заяви нотаріусу про прийняття спадщини не надав, а тому позивач не прийняв спадщину після смерті свого батька. Інших осіб, які прийняли спадщину, також не встановлено. Доказів з приводу того, що ОСОБА_5 є спадкоємцем за законом або за заповітом суду не представлено, а тому підстав вважати, що остання, у відповідності до положень ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину, у суду немає.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (435-15). Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) (435-15), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Аналогічні положення викладені в Листі Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13.

Таким чином належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, а за відсутності такових - відповідні територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

З огляду на вищенаведене, при наявності інших спадкоємців по справі, які прийняли спадщину, позивач мав би предявити позовні вимоги саме до них, а за відсутності такових до органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, тобто до відповідної територіальної громади в Нікольському районі Донецької області.

Як встановлено судом, спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті спадкодавця відсутні. Позивач предявляє позовні вимоги саме до ОСОБА_2 сільської ради Нікольського району Донецької області, проте, як зазначалося вище місцем відкриття спадщини є: АДРЕСА_2, що відноситься до територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області, в звязку з чим за даними правовідносинами має відповідати саме Нікольська селищна рада Нікольського району Донецької області.

Таким чином, враховуючи, що позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, а клопотань з боку позивача про заміну неналежного відповідача на належного під час підготовчого провадження не заявлялося, суд відмовляє в задоволенні позову.

Між тим розглядаючи справу повно та всебічно, даючи оцінку всім обставинам справи, зокрема поважності причин пропуску строку звернення позивача до органу нотаріату з заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, на які позивач посилається, як на підставу задоволення позовних вимог слід зазначити наступне.

Так, згідно вищенаведеного п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Також відповідно до вищезазначеного Листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Наведена позивачем причина пропуску строку для прийняття спадщини, а саме його необізнаність про наявність спадкового майна, на думку суду не є поважною, оскільки вона не повязана з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для подачі нотаріусу відповідної заяви.

Інших поважних причин повязаних з обєктивними, непереборними та істотними труднощами для позивача на подачу нотаріусу відповідної заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк після відкриття спадщини, позивачем не зазначено, а тому і з цих підстав в задоволенні позову слід відмовити.

Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивачу в задоволенні його позовних вимог відмовлено у повному обсязі, суд вважає, що сплачені ним при зверненні до суду судові витрати у виді суми судового збору в розмірі 768,40 грн. відшкодуванню на його користь з боку відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 263-265, 354, 355, пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 1216-1218, 1220-1223, 1258, 1261, 1268 - 1270, 1272 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Нікольського району Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Судові витрати у виді судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок відшкодуванню на користь позивача ОСОБА_1 відповідачем ОСОБА_2 сільською радою Нікольського району Донецької області не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яка починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення.

Повне рішення складене 25.04.2019 року.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Є.О. Подліпенець.