Провадження № 2/712/83/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого судді ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі МОГИЛА І.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Черкаської міської ради, Комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків» про встановлення юридичного факту та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення юридичного факту та зобовязання вчинити дії,вказуючи те, що ОСОБА_4, відповідно ордеру, являлася наймачем квартири, що розташована за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 336 кв. 9 та була зареєстрована за вказаною адресою з 23.08.1973 року. В квітні 2011 року він, з дозволу основного квартиронаймача ОСОБА_4, почав спільно з останньою проживати та зареєструвався в її житлі. 30.12.2015 року ОСОБА_5 знялася з реєстрації, а він продовжує жити та користуватися вищевказаною квартирою та оплачувати комунальні послуги, при цьому особовий рахунок досі відкрито на ОСОБА_4 03 квітня 2017 року остання померла. З метою реалізації свого права на безоплатну приватизацію житла у нього виникла потреба в отриманні ордеру на житло та в зміні договору найму квартири за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 336 кв. 9, тобто переведенні особового рахунку, тому звернувся з даним позовом до суду.

У відзиві на позов представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Ордер на заселення в жиле приміщення було видано ОСОБА_4, а не ОСОБА_3 У разі припинення дії договору найму жилого приміщення одночасно припиняється і дія договору піднайму. Піднаймач і члени його сім'ї, а також тимчасові жильці зобов'язані негайно звільнити займане жиле приміщення. У разі відмови вони підлягають виселенню в судовому порядку. Виселення провадиться без надання іншого жилого приміщення. У останнього відсутні законні підстави для проживання та користування даним жилим приміщенням. Позивачем не доведено жодного факту, викладених у позовній заяві та те, що Черкаською міською радою порушено прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, просили у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 січня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 16 лютого 2018 року на 11-00 год. в загальному провадженні.

25 червня 2018 року, ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16 серпня 2018 року на 14-30 год.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив суд визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 членом сімї ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 03 квітня 2017 року, визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 право користування квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 на умовах найму, зобовязати Черкаську міську раду видати позивачу ордер на вищевказану квартиру та визнати позивача наймачем і зобовязати КП «Придніпровська служба утримання будинків» укласти з позивачем договір найму квартири АДРЕСА_2 з відкриттям його імя особового рахунку.

Додатково пояснив суду, що ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 за життя ОСОБА_4 та з дозволу останньої. З часу реєстрації постійно проживав у квартирі, вели спільне господарство, допомагав у ремонті квартири, веденні господарства.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила у задоволенні позову відмовити, оскільки до повноважень Черкаської міської ради не належить вирішення питання щодо надання ордерів на заселення квартир та укладення договорів найму.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином.

Відповідно до п.3 розділу Х11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-У111 «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

У звязку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 12 травня 1971 року квартира, що розташована за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 336 кв. 9 закріплена у користування за ОСОБА_4 після смерті її матері ОСОБА_6, та відкрито особовий рахунок (а.с. 34). 23.08.1973 року. ОСОБА_4 була зареєстрована у даній квартирі.

03 квітня 2017 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть.

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_3 проживає та зареєстрований у спірній квартирі з квітня 2011 року. Користується даною квартиро, сплачує комунальні послуги, при цьому особовий рахунок відкритий на ОСОБА_4

Відповідно до Акту від 28 лютого 2018 року, складеного головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «Соборний» вказано, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 в період з квітня 2011 року проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 разом із ОСОБА_4, який здійснював догляд за останньою. Після смерті ОСОБА_4, позивач продовжує проживати за вищевказаною адресою, несе всі витрати по утриманню житла, в тому числі зі сплати комунальних послуг та проведенню ремонтних робіт. В спірній квартирі знаходяться особисті речі позивача.

На запит суду Департамент організаційного забезпечення Черкаської міської ради повідомив про те, що ОСОБА_3 з 22.04.2011 року по теперішній час зареєстрований за адресою м. Черкаси, бул. Шевченка, 336 кв. 9.

Факт спільного проживання з ОСОБА_4 підтвердили допитані в судовому засіданні свідки.

Так, свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що він як голова комітету самоорганізації мікрорайону «Соборний» разом із секретарем комітету та його членом здійснювали обстеження на предмет проживання ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_3, за результатами якого був складений акт про підтвердження фактичного місця проживання особи. В ході обстеження ними опитувались сусіди, які підтвердили факт проживання ОСОБА_3 за вказаною адресою з 2011 року.

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що 24.10.2017 року комісією Комунального підприємства «Придніпровська СУБ» проводилось обстеження в ході якого встановлено, що ОСОБА_3 проживав в квартирі 9 по бул. Шевченка, 336 з часу його реєстрації тобто з 2011 року.

Також в судовому засіданні в якості свідка був допитаний і сам позивач, я кий пояснив суду, що познайомився з ОСОБА_4 в 2010 році. Остання на той час вже була людиною похилого віку. Спочатку він відвідував її за місцем проживання та надавав посильну допомогу. В 2011 році ОСОБА_4 запропонувала зареєструвати його за місцем свого проживання та попросила, щоб він постійно з нею мешкав. Більше пяти років вони проживали однією сімєю, він зробив ремонт в квартирі, підтвердженням чому є видаткові накладні на придбання будівельних матеріалів, які ним долучені до позову, а також чеки на придбання продуктів та ліків, які у нього збереглися.

Факт спільного проживання ОСОБА_3 підтвердив в судовому засіданні і свідок ОСОБА_9, який пояснив суду, що знав померлу ОСОБА_4 тривалий час. За життя вона зареєструвала в квартирі ОСОБА_3, який допомагав їй по господарству та в подальшому став постійно проживати за даною адресою.

Відповідно до ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням - стаття 65 ЖК України.

Згідно зі ст. 106 ЖК України, повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке жправо у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача.

Пленум Верховного Суду України у п. 9 Постанови «Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового Кодексу України від 12 квітня 1985 року № 2 з наступними зміна розяснив, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен зясувати чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сімї наймача, чи зареєстровані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним їх місцем проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сімї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

При цьому, наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування житловим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сімї наймача приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Однак відсутність письмової згоди членів сімї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування житловим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали свою згоду.

За таких обставин, суд вважає, що позивач був вселений, з дотриманням встановленого законом порядку, у житлове приміщення за згоди основного квартиронаймача, з якою проживав тривалий час, вів спільне господарство, його місце фактичної реєстрації співпадає з фактичним та набув в зв'язку з цим права користування житловим приміщенням.

Також при вирішенні даного позову суд враховує і той факт, що з часу реєстрації фактичним місцем проживання позивача є саме квартира № 9 по бул. Шевченка, 336 у місті Черкаси.

Після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_3 як особа, яка була зареєстрована зі згоди основного наймача у житлове приміщення, звернувся до Черкаської міської ради та КП «Придніпровська Служба утримання будинків» із заявою про переоформлення на нього особових рахунків на квартиру, наймачем якої була померла.

Проте, йому було відмовлено в цьому з посиланням на відсутність документів, які давала йому право на вселення у дану квартиру та розяснено судовий порядок вирішення даного питання.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливе захистити невизнане право позивача на користування житловими приміщенням шляхом визнання його наймачем квартири. Що стосуються вимоги позивача в частині зобовязання видати останньому ордер на квартиру за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 336, кв. 9, то вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 58 Житлового кодексу Української PCP, визначено, що на підставі рішення про надання вільного жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Проте, виконавчим комітетом Черкаської міської ради не видавався позивачу ордер на заселення в дане жиле приміщення та останній не перебуває на обліку потребуючих поліпшення житлових умов.

Не підлягає до задоволення і вимога позивача про зобовязання КП «Придніпровська служба утримання будинків» укласти договір найму житла, оскільки у визнання за позивачем права користування квартирою на умовах найму є підставою для укладення такого договору.

За таких обставин суд, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 81, 174, 178, 263-265, 267 ЦПК України, ст.ст. 58, 64, 65, 106 ЖК УРСР,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 членом сімї ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 03 квітня 2017 року.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 право користування квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 на умовах найму.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).

Повне рішення суду складено 16 квітня 2019 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ :

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, прож. ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідач: Черкаська міська рада, 18001 м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 36.

Відповідач: Комунальне підприємство «Придніпровська служба утримання будинків», 18001 м. Черкаси, вул. Надпільна, 330/5.