_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 1512/2-1360/11
Провадження № 6/520/178/19
УХВАЛА

16.04.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Кирикової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Хлєбникова Олександра Володимировича про примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Хлєбников Олександр Володимирович звернувся до Київського районного суду м. Одеси з поданням про примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_1 , а саме до квартири АДРЕСА_1 , в рамках виконавчого провадження № 57539862 з примусового виконання виконавчого листа №2-1360/11, виданого 28.01.2013 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське міське відділення №7860 АТ «Ощадбанк» заборгованості за договором про іпотечний кредит №1805 від 19 березня 2008 року станом на 05 вересня 2011 року у розмірі 2910759 гривень 82 копійки.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу справу за вказаним поданням розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою Київського районного суду мста Одеси від 27.02.2019 року прийнято до розгляду вказане подання та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

18.03.2019 року до суду від приватного виконавця надійшли уточнення до поданого подання в частині мотивування подання.

У судовому засіданні призначеному на 16.04.2019 року приватний виконавець подання підтримав та просив суд задовольнити.

Згідно зі ст. 439 ЦПК України, зазначене питання розглядається судом без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Отже, у відповідності до вимог ст. 439 ЦПК України, боржник ОСОБА_1 до судового засідання не викликалась.

Заслухавши пояснення приватного виконавця, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

З наданих до суду документів судом встановлено, що 19 березня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 був укладений договір про іпотечний кредит №1805, за умовами якого банк надав позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 2000000 гривень, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит. Кредит надається на 240 місців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 19 березня 2028 року на придбання квартири АДРЕСА_1

В провадженні Київського районного суду міста Одеси перебувала цивільна справа №1512/2-1360/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського міського відділення №7860 АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21.11.2011 року по справі № 2-1360/2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське міське відділення №7860 АТ «Ощадбанк» заборгованості за договором про іпотечний кредит №1805 від 19 березня 2008 року станом на 5 вересня 2011 року у розмірі 2910759,82 гривень та судових витрат у розмірі 910,00 гривень (т. 1 а.с. 208-210).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15.05.2012 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 21.11.2011 року залишено без змін (т. 1 а.с. 248-250).

28.01.2013 року Київським районним судом м. Одеси видано виконавчі листи по справі №2-1360/2011, на підставі яких Відділом державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області було відкрито виконавче провадження.

Під час вказаного виконавчого провадження, державним виконавцем було встановлено, що боржниці - ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 19 березня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Котик Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №1050, належить квартира АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки, яким було забезпечено отриманий кредит.

Згідно довідки ОСББ «Лагуна» № 23 від 19 грудня 2013 року за вищевказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

25 грудня 2013 року Відділ державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області звернувся до Іллічівської міської ради Одеської області про отримання дозволу на реалізацію квартири (т.2 а.с . 21), однак відповіддю Служби у справах дітей Іллічівської міської ради Одеської області від 25 грудня 2013 року у наданні дозволу відмовлено, оскільки такі надаються лише на вимогу батьків і дітей, які звернулись особисто (т.2 а.с.22).

10 вересня 2015 року Відділ ДВС Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області звернувся до виконавчого комітету Іллічівської міської ради як органу опіки та піклування (т.2 а.с.176), однак Службою у справах дітей виконавчого комітету Іллічівської міської ради у наданні дозволу 14 вересня 2015 року відмовлено із посиланням на те, що такі надаються лише на вимогу батьків і дітей, які звернулись особисто (т.2 а.с.177).

Відповідно до ч. 1 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження» звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи провадиться за відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Державним виконавцем було встановлено, що квартира, яка належить боржнику, є майном, на яке може бути звернене стягнення, крім того, є предметом іпотеки, яким було забезпечено отриманий кредит.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 28 вересня 2016 року встановлено спосіб та порядок виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 21 листопада 2011 року по справі № 2-1360/11, шляхом звернення стягнення на нерухоме майно - чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 165,4 кв.м., житловою площею 91,3 кв.м., яка належить на праві приватної власності боржнику - ОСОБА_1 , та в якій зареєстровані неповнолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судом також встановлено, що державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області не здійснено дій щодо звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_5 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 , в рамках виконання вказаного виконавчого провадження.

У той же час, 30 червня 2017 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області було винесено постанову, якою повернуто стягувачеві виконавчий документ №2-1360/11, виданий 28.01.2013 року Київським районним судом міста Одеси про стягнення ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за договором про іпотечний кредит №1805 від 19.03.2008 року, станом на 05.09.2011 року, у розмірі 2910759 гривень 82 копійки, на підставі п.3 чт.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Надалі стягувач знов звернувся з вказаним виконавчим документом до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Хлєбникова Олександра Володимировича, яким 26.10.2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №57539862 з примусового виконання виконавчого листа №2-1360/11, виданого 28.01.2013 року Київським районним судом міста Одеси про стягнення ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за договором про іпотечний кредит №1805 від 19.03.2008 року, станом на 05.09.2011 року, у розмірі 2910759 гривень 82 копійки.

З вказаного виконавчого листа вбачається, що адресою місця мешкання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_3 .

Саме за вказаною адресою приватним виконавцем надсилалась копія постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №57539862 від 26.10.2018 року на ім`я ОСОБА_1 , що підтверджується супровідним листом від 26.10.2018 року за вих. №1026 та поштовим конвертом разом з рекомендованим поштовим повідомленням повернутим на адресу приватного виконавця без вручення, у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

На підставі викладеного, оскільки копія постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №57539862 від 26.10.2018 року була направлена на адресу мешкання боржника ОСОБА_5 , зазначеною у виконавчому документі, суд вважає доведеним факт того, що боржниця, у відповідності до положень ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», вважається повідомленою про початок примусового виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 28.01.2013 року по справі №2-1360/11.

Судом встановлено, що в рамках виконавчого провадження ВП №57539862, приватний виконавець неодноразово викликав ОСОБА_1 . до відділу, здійснював вихід за місцем проживання боржника, а також винесені:

- постанова від 26.10.2018 року про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 291075 гривень 98 копійок;

- постанова від 13.12.2018 року про арешт коштів боржника ОСОБА_1 ;

- постанову від 09.01.2019 року про розшук майна боржника ОСОБА_1 , а саме мотоцикла марки «Yamaha YZF R1», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Приватним виконавцем Хлюбниковим О.В. в рамках цього виконавчого провадження також встановлено, що боржниці ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 19 березня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Котик Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №1050, належить квартира АДРЕСА_1 на цей час - місто Чорноморськ), яка є предметом іпотеки, яким було забезпечено отриманий кредит.

Однак, згідно з інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності від 142948074 від 26.10.2018 року та за №142948762 від 26.10.2018 року вбачається, що право власності на вказану квартиру за ОСОБА_1 не зареєстровано.

З актів, які складені приватним виконавцем, 14.11.2018 року та 23.11.2018 року вбачається, що потрапити до помешкання боржника за вищевказаною адресою не можливо, оскільки боржником, не надано доступу до помешкання; зі слів сусідів боржник за вказаною адресою не проживає.

Також, судом встановлено, що приватним виконавцем здійснювався виклик боржника, як за місцем проживання, яке зазначено у виконавчому листі, а саме: АДРЕСА_3 , так і за місцезнаходження майна, яке належне боржнику, а саме: АДРЕСА_4 .

Однак, за вказаними адресами, боржником поштова кореспонденція не отримується, що підтверджується наданими до суду витягами щодо відстеження поштових відправлень.

Неможливість проникнення до житла, яке належне боржникові, стало підставою для звернення приватного виконавця із поданням про примусове проникнення до житла.

Так, згідно з ч.1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Судове рішення (постанова, ухвала) - це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов`язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов`язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов`язаної особи та обов`язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов`язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов`язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов`язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Судове рішення, по суті, є документом органу влади й містить у собі державно-владне, індивідуально-конкретне розпорядження щодо застосування норм права за встановленими у судовому засіданні фактами і правовідносинами. Європейською практикою стабільність судового рішення сприймається як один зі складників принципу правової певності (визначеності). Саме в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Брумареску проти Румунії» зазначено, що принцип правової визначеності вимагає, щоб судове рішення, в якому певне питання одержало остаточне вирішення, не ставилося під сумнів. Крім того, принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання, зокрема, учасники правовідносин повинні мати можливість у розумних межах передбачити наслідки своєї поведінки та бути впевненими у незмінності свого статусу, кола прав та обов`язків. До того ж у своїй практиці Суд неодноразово підкреслював потребу в забезпеченні державою умов для реалізації остаточного судового рішення. Право на виконання судового рішення розглядається як складова права на судовий захист.

На підставі встановлених обставин, судом встановлено, що боржником ОСОБА_1 рішення Київського районного суду міста Одеси від 28.01.2013 року по справі №2-1360/11 на сьогоднішній день не виконано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначені обставини значно ускладнюють виконання виконавчого документа та порушують законні вимоги стягувача.

Згідно ч.2 ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 3 ст. 18 Закону «Про виконавче провадження», виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право зокрема:

- за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

- безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх.

Згідно п.12 ч.3 ст.18 Закону «Про виконавче провадження» передбачено право виконавця звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Відповідно до ст.439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

На підставі вищевказаних обставин, суд встановив, що вищевказані обставини перешкоджають своєчасному та повному виконанню рішення суду, а саме приватний виконавець позбавлений можливості увійти до квартири, яка належить на праві власності боржнику, з метою перевірки майнового стану боржника, здійснення опису та арешту іпотечного майна для подальшої реалізації, у зв`язку із чим було подано дане подання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що з метою належного виконання виконавчого документа (рішення суду) і недопущення порушення прав стягувача, є всі належні правові підстави для надання приватному виконавцю дозволу на примусове проникнення до житла боржника, у зв`язку із чим подання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 439 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Хлєбникова Олександра Володимировича про примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_1 - задовольнити.

Надати дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Хлєбникову Олександру Володимировичу примусово здійснити вхід до квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності боржнику - ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 19 березня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Котик Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №1050, для проведення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1360/11, виданого 28.01.2013 року Київським районним судом міста Одеси про стягнення ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за договором про іпотечний кредит №1805 від 19.03.2008 року, станом на 05.09.2011 року, у розмірі 2910759 гривень 82 копійки, із правом залучення до таких дій: працівників поліції у відповідності до п.3 ч.5 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»; експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання у відповідності до ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності постанови приватного виконавця про залучення таких осіб; понятих у відповідності до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено - 16.04.2019 року.

Головуючий Калініченко Л. В.