Справа № 629/801/19
Провадження № 2-о/629/31/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого-судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова, Харківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дитину, в порядку ч. 3 ст. 293 ЦПК України, -

в с т а н о в и в:

25 лютого 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із заявою про розірвання шлюбу. Вказували, що перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 січня 2019 року, мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Фактично шлюбні відносини припинені та спільне господарство не ведеться. За таких обставин вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Вказують, що ними досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, хто проживатиме окремо та розмірі аліментів на дитину. Посилаючись на вищевикладене, заявники просять суд розірвати шлюб.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявилася, але надала суду заяву в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заяви наполягає. Крім цього зазначила, що сімю на даний час зберегти на має можливості, подружні відносини не підтримують, тому збереження сімї буде суперечити її інтересам та інтересам дитини. Син після розірвання шлюбу буде проживати разом з нею, а ОСОБА_2 буде в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Також вказала, що між ними укладений договір в якому визначено місце проживання дитини, яким шляхом батько буде приймати участь в його утриманні та в здійсненні батьком права на особисте виховання сина.

Заявник ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, на задоволенні заяви наполягає в повному обсязі. Також зазначив, що в теперішній час зберегти сімю не має можливості, кожен проживає окремо, спільне господарство не ведеться. Син після розірвання шлюбу буде проживати з ОСОБА_1, а він надавати в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина. Крім цього вказав, що між ними укладений окремий договір про те з ким буде проживати дитина, яким чином він буде приймати участь у його вихованні та забезпеченні, а також умови здійснення його права на особисте виховання сина.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 січня 2019 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 383267, виданим 12 січня 2019 року Лозівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 09.

Подружжя має неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 429728, виданим 25 грудня 2015 року виконавчим комітетом Царедарівської сільської ради Лозівського району Харківської області. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Син за домовленістю заявників залишається проживати разом з матірю. На підтвердження досягнення згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, хто проживатиме окремо та розмірі аліментів на дитину, заявниками подано договір від 25.02.2019 року про визначення місця проживання дитини та участь у її вихованні та утриманні.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду спільну заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до ч. 3 ст.109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно із роз'ясненнями, які містяться в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з'ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору, а також у з'ясуванні відповідності умов договору інтересам дитини (дітей). Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка.

Зясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Зважаючи на вище викладене, та на встановлені дійсні причини, що спонукають заявників наполягати на розірванні шлюбу, суд доходить висновку, що заява подружжя є обґрунтованою, а подальше проживання заявників однією сім'єю та їх спільне життя як подружжя, збереження шлюбу, суперечило б їх інтересам, а також інтересам їх дитини, що має істотне значення, суд дійшов висновку, що заява належним чином обґрунтована та підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 113 СК України суд залишає заявнику ОСОБА_1 дошлюбне прізвище «Бикова».

Керуючись ст.ст. 105, 109, 110, 112, 113, 114, 115 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 259, 263-265, 280, 282, 293 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 12 січня 2019 року в Лозівському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 09.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище «Бикова».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Заявник: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер 3080888НО63РВ1, паспорт НВ2651241, виданий Свєтлогорським РВВС Гомельської області 23.08.2013 року, зареєстрований та мешкає за адресою: м. Свєтлогорськ, Гомельської області, Республіка Білорусь, вул. Соціалістична, б. 53, кв. 38, який фактично мешкає за адресою: Харківська область, Лозівський район, с. Царедарівка, вул. Вишнева, буд. 3.

Заявник: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка с. Царедарівка, Лозівського району, Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, НОМЕР_2, орган, що видав НОМЕР_3, дата видачі 20.03.2018 року, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Суддя Н.А. Смірнова