Провадження №22-ц/812/695/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 квітня 2019 року м. Миколаїв

Справа № 478/1862/18

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Шаманської Н.О.,

суддів: Данилової О.О., Коломієць В.В.,

із секретарем судового засідання - Гавор В.Б.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом

Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

до

ОСОБА_1

про стягнення кредитної заборгованості

за апеляційною скаргою

Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області , ухвалене суддею Сябренко І.П. 21 січня 2019 року в приміщенні цього ж суду, повний текст рішення складено 21 січня 2019 року

у с т а н о в и в:

9 листопада 2018 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

В обґрунтування позову зазначало, що 19 квітня 2016 року між ПАТ КБ «Приватбанк», назву якого замінено на АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір. відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 12000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,20% відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_1 належним чином не виконувала зобов'язань, внаслідок чого утворилася заборгованість 67 731 грн. 27 коп., яка складається з 31 266 грн. 89 коп. заборгованості за кредитом; 14 625 грн. 48 коп. заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом; 18 137 грн.41 коп. заборгованості зі сплати пені; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3201 грн. 49 коп. - штраф (процентна складова).

На підставі викладеного, позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 67 731 грн. 27 коп.

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 21 січня 2019 року позов частково задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 26874 грн. 32 коп. заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 12 000 грн., заборгованості по процентам у розмірі 13 118 грн. 40 коп., штрафів за порушення зобов'язань у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 1255 грн. 92 коп. (процентна складова). Розподілено судові витрати.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк», посилаючись на те, що суд першої інстанції не в повній мірі встановив обставини справи, не дослідив належним чином виписку з рахунку, та не дав належної оцінки тим обставинам, що відповідач додатково скористалася послугою «Оплата частинами» , у зв'язку з чим, заборгованість за тілом кредиту становить 31 266 грн. 89 коп. , просили рішення суду першої інстанції змінити, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та недоведеність заявлених вимог, просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги Банку.

У судове засідання сторони не з'явилися, про день та час судового засідання були повідомлені належним чином, про що відповідачем зазначено у відзиві на апеляційну скаргу, апеляційний суд розглядав справу відповідно до ч. 2 ст.372 ЦПК України у відсутності сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на підставі наступного.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів збільшення відповідачу кредитного ліміту, а тому вважав за можливе зменшити розмір заборгованості за тілом кредиту, відсотками та неустойкою .

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 19 квітня 2016 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк», назву якого було змінено на АТ КБ «ПриватБанк», було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується її підписом у анкеті- заяві приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку ( а.с.7, 78).

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п. 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Отже, з моменту підписання анкети-заяви. між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом приєднання такої особи до запропонованого банком договору.

На виконання умов договору ОСОБА_1 було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку за номером НОМЕР_1 зі строком дії до грудня 2019 року, яка згодом була перевипущена. На кредитну картку Банком було встановлено кредитний ліміт у розмірі 300 грн, який потім неодноразово змінювався, зокрема був збільшений до 12 000 грн.

Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

З наданої позивачем виписки по руху коштів, вбачається, що Відповідач додатково скористувався послугою «Оплата частинами».

Згідно Умов і Правил надання банківських послуг передбачена така послуга як «Оплата частинами. Без переплат» - це послуга по організації обслуговування і проведенню розрахунків по операціям, здійсненим з використанням платіжних карт на які поширюється послуга «Оплата частинами. Без переплат», згідно яких держатель карти доручає Банку здійснювати регулярні платежі в адрес Торговця в розмірі і кількості указаних в квитанції, надрукованої на Р08 терміналі при автоматизації послуги «Оплата частинами».

Положеннями пунктів 2.1.1.14.1, 2.1.1.14.2 Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що Держатель кредитної карти має право користуватися сервісом «Оплата частинами» в торговельно-сервісних центрах підприємства з яким Банк уклав договір розширеного еквайрінга.

З матеріалів справи вбачається, що починаючи з 6 квітня 2017 року ОСОБА_1 користувалась сервісом «Оплата частинами», що здійснюються з використанням електронного платіжного засобу при використанні покупцями сервісу «Оплата частинами». Оскільки сервіс «Оплата частинами» не є окремим кредитним договором, а є тільки додатковою послугою для власників кредитних карт підписання окремого кредитного договору не вимагається.

При цьому ідентифікація особи Позичальника та її згоди на отримання споживчого кредиту здійснюється у передбачений Умовами та правилами спосіб - шляхом фізичної присутності пластикової картки - спеціального платіжного засобу, та введення пін-коду. Розрахунок за проданий товар здійснюється не з рахунку користувача платіжної картки, а за його дорученням за рахунок кредитних коштів банку.

Відповідач укладення кредитного договору не оспорювала, про наявність між сторонами кредитних зобов'язань не заперечувала.

Отже, кредитний договір укладений між сторонами є дійсним, а тому підлягає виконанню.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або іншими звичайно ставляться.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що відповідач не належним чином виконувала свої зобов'язання, у зв'язку з чим утворилась заборгованість.

Згідно уточненого розрахунку, наданого позивачем суду апеляційної інстанції станом на 23 жовтня 2018 року заборгованість за кредитним договором становить 47 758 грн. 23 коп., з яких: 31 266 грн. 89 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 13 740 грн. 95 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом , 500 грн. (фіксована частина) та 2250 грн. 39 коп. - процентна складова .

Оскільки суд першої інстанції вирішуючи спір, не звернув належної уваги на зазначені обставини та дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову, то рішення суду слід змінити, збільшивши стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» з 26 874 грн. 32 коп. до 47 758 грн. 23 коп., з яких: 31 266 грн. 89 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 13 740 грн. 95 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом , 500 грн. (фіксована частина) та 2250 грн. 39 коп. - (процентна складова).

Доводи відповідача викладені у відзиві на апеляційну скаргу стосовно наданого позивачем розрахунку заборгованості, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитного договору, а також відображає стан нарахувань в певні періоди часу. Цей розрахунок підписаний уповноваженим представником Банку. Матеріали справи містять довіреність, видану на ім'я зазначеного представника, якою передбачено право працівника посвідчувати копії документів та підписувати розрахунки заборгованості.

До суду надано виписку по рахунку. Банківська виписка має статус первинного бухгалтерського документу. Із виписки вбачається, що відповідач знімала кредитні кошти, потім частково погашала заборгованість за договором і знову користувалася кредитними коштами, що свідчить про те, що їй були відомі і зрозумілі умови договору, а тому її твердження щодо не знання тарифів ,умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи.

Доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не надано.

Що стосується розміру відсоткової ставки, то відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка може бути фіксованою або змінною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 3,6 і місяць або 43,2% на рік.

2 серпня 2016 року відповідачу було перевипущено кредитну карту на картку «Універсальна Gold» відповідно до Тарифів якої процентна ставку по кредиту становить 3,5 % в місяць або 42% на рік, про що відповідачу було відомо під час підписання угоди.

Відповідно до п. 2.2.2.5.4 Умов та Правил надання банківських послуг у разі незгоди зі змінами Умов та Правил надання банківських послуг та/або Тарифів надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору і погасити заборгованість, що виникла перед Банком, у тому числі й заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення карток, виданих Власнику і його Довіреним особам.

Проте відповідач не скористалась таким правом щодо незгоди з внесеними змінами та не ініціювала розірвання договору.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки відповідно до Правил користування карткою строк дії картки становить до останнього дня грудня 2019 року . Позивач звернувся до суду 5 листопада 2018 року, тобто до спливу строку позовної давності, в тому числі і щодо щомісячних платежів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, рішення суду щодо розподілу судових витрат слід змінити, збільшивши стягнення судових витрат з 699 грн. 16 коп. до 3106 грн., пропорційно до задоволених позовних вимог з урахуванням судового збору за подачу апеляційної скарги ( 47 758 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 4 405 грн. (судовий збір сплачений позивачем до суду першої та апеляційної інстанції) / 67 731 грн. (розмір заявлений позовних вимог) = 3106 грн.).

Керуючись ст. ст.367, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 21 січня 2019 року змінити, виклавши його в наступній редакції .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 47 758 грн. 23 коп. заборгованості за кредитним договором , з яких: 31 266 грн. 89 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 13 740 грн. 95 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 500 грн. (фіксована частина) та 2250 грн. 39 коп. - (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 3106 грн. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, в порядку, передбаченому ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: О.О. Данилова

В.В. Коломієць

Повний текст постанови складено 8 квітня 2019 року.