Провадження 2/127/5354/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2019 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у порядку в загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

01.12.2018 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором.

Мотивований позов тим, що 24.09.2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 217-Ф/08.

19.02.2009 року між сторонами була укладена додаткова угода № 1, а 17.05.2011 року додаткова угода № 2.

Відповідно до п.п.1.1.3 п.1 додаткової угоди № 1 позивач на умовах, передбачених кредитним договором відкрив відповідачу мультивалютну та відновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом кредитування в сумі 726 998,00 грн. на строк з 19.02.2009 року до 22.09.2028 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами.

Відповідно до п.3.5.1 додаткової угоди № 2 до кредитного договору № 217-Ф/08 від 24.09.2008 року проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування нараховуються на залишок строкової заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту до дня повного погашення заборгованості за кредитом або до дня перенесення кредиту (його частини) на рахунки простроченої заборгованості.

Проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором, нараховуються на залишок простроченої заборгованості за кредитом, починаючи з дня зарахування кредиту (його частини) на рахунки простроченої заборгованості до дня повного погашення простроченої заборгованості за кредитом (п. 3.5.2 кредитного договору).

Відповідно до п.3.2 кредитного договору проценти сплачуються щомісяця, не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, виходячи з процентної ставки, що зазначена в п. 1.4.1 кредитного договору.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2014 року у справі № 127/18783/14-ц позов ПАТ «Укргазбанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 217-Ф/08 від 24.09.2008 року станом на 31.07.2014 року в розмірі 651 585,35 грн.

Відповідач продовжує користуватись кредитом і проценти на суму фактичного залишку на позичковому рахунку за фактичну кількість днів користування за період з 01.08.2014 до 25.11.2018 року становлять 326477,46грн.

На підставі ст.ст. 526, 629 ЦК України ПАТ «Укргазбанк» просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість по процентах за період з 01.08.2014 до 25.11.2018 року в розмірі 326 477,46 грн. та судові витрати в сумі 4 897,17 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала відповідно до обставин, що викладені в позові. Суду пояснила, що заборгованість за кредитним договором № 217-Ф/08 від 24.09.2008 року станом на 31.07.2014 року в розмірі 651 585,35 грн. була стягнута з ОСОБА_4 достроково на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2014 року і погашена в повному обсязі. Проте, відповідач весь час користувався кредитними коштами, тому відсотки нараховані за період з 01.08.2014 року до 25.11.2018 року.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_5 позов не визнала. Надала письмовий відзив, який приєднаний до матеріалів справи. Суду пояснила що рішення суду про стягнення боргу відповідач виконав 28.10.2018 року. Оскільки всю суму кредиту було стягнуто з ОСОБА_2 достроково, вважає, що позивач змінив строк виконання зобовязання по договору і захистив своє право, тому нарахування відсотків по договору є безпідставним.

Судом вчинені наступні процесуальні дії.

12.12.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву ПАТ «Укргазбанк» та відкрито загальне провадження у справі (а.с. 38).

05.02.2019 року закрите підготовче провадження і призначена справа до судового розгляду по суті (а.с. 61).

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного 24.09.2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_2 кредитного договору № 217-Ф/08 банк відкрив позичальнику на задоволення споживчих потреб невідновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом 100 000 доларів США на строк з 24.09.2008 року по 22.09.2028 року, або по день, визначений в п. 1.7 та/або в п.3.3.11 цього договору, із сплатою процентів за користування кредитними коштами, виходячи із 14,4 % річних (а.с. 7).

19.02.2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 (а.с. 15), а 17.05.2011 року додаткову угоду № 2 (а.с. 23).

Відповідно до п.п.1.1.3 п.1 додаткової угоди № 1 позивач на умовах, передбачених кредитним договором відкрив відповідачу мультивалютну та відновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом кредитування в сумі 726 998,00 грн. на строк з 19.02.2009 року по 22.09.2028 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами.

Відповідно до п.3.5.1 додаткової угоди № 2 до кредитного договору № 217-Ф/08 від 24.09.2008 року проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування нараховуються на залишок строкової заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту до дня повного погашення заборгованості за кредитом або до дня перенесення кредиту (його частини) на рахунки простроченої заборгованості.

Проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором, нараховуються на залишок простроченої заборгованості за кредитом, починаючи з дня зарахування кредиту (його частини) на рахунки простроченої заборгованості до дня повного погашення простроченої заборгованості за кредитом (п. 3.5.2 кредитного договору).

Відповідно до п.3.2 кредитного договору проценти сплачуються щомісяця, не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, виходячи з процентної ставки, що зазначена в п. 1.4.1 кредитного договору.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2014 року у справі № 127/18783/14-ц позов ПАТ «Укргазбанк» задоволено (а.с. 29-30). Стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 217-Ф/08 від 24.09.2008 року станом на 31.07.2014 року в розмірі 651 585,35 грн. Дана сума складалась зі строкової заборгованості по кредиту 558 102 грн., простроченої заборгованості по кредиту 14 698 грн., заборгованості по процентах поточної 8 768,36 грн., заборгованості по процентах простроченої 70 016,99 грн.

Відповідно до довідки від 26.03.2019 року, виданої ПАТ АК «Укргазбанк», рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2014 року у справі № 127/18783/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 217-Ф/08 від 24.09.2008 року в розмірі 651 585,35 грн. та судового збору в сумі 3 654,00 грн. виконане в повному обсязі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач надав розрахунок процентів за фактичну кількість днів користування кредитом з 01.08.2014 по 25.11.2018 року на суму фактичного залишку на позичковому рахунку ОСОБА_2 в розмірі 326 477,46 грн. (а.с. 6) і на підставі ст.ст. 526,629 ЦК України позивач просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість по процентах.

Суд вважає, що підстав для стягнення боргу немає, виходячи з наступного.

Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України.

Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

П.п 5 п. 3.2.5 кредитного договору № 217-Ф/08 від 24.09.2008 року (а.с. 8) передбачено, що банк має право вимагати дострокового виконання зобовязань позичальника за цим договором, забезпеченого іпотекою, в разі порушення строків/термінів сплати будь-яких платежів за цим договором в тому числі сплати процентів, комісій, повного/часткового повернення кредиту та інших платежів, передбачених цим договором та договорами іпотеки.

Згідно вимог кредитного договору і за наявності прострочення виконання основного зобовязання станом на 31.07.2014 року (а.с. 30) банк використав право вимагати дострокове повернення всієї суми кредиту, що залишилась не сплаченою, а також сплати процентів шляхом стягнення боргу в судовому порядку.

Такими діями ПАТ «Укргазбанк» на власний розсуд змінив умови основного зобовязання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом і суд задовольнив його позовні вимоги.

Статтею 526 ЦК України, на яку посилається позивач, передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобовязань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобовязанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобовязанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Однак, позивач не надав доказів, що умови договору містять домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору, тому вимоги про стягнення відсотків в сумі 326 477,46 грн за період з 01.08.2014 по 25.11.2018 року, що нараховані після стягнення боргу за рішенням суду станом на 31.07.2014 року, задоволенню не підлягають.

04.07.2018 року при розгляді справи № 310/11534/13-ц ОСОБА_6 Верховного Суду, керуючись принципом правової визначеності, відступила від правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 23.09.2015 року у справі № 6-1206цс15. Зазначеною постановою було розтлумачено положення ЦК України таким чином, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору. Також не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій і процентів, передбачених умовами договору та ЦК України.

ОСОБА_6 Палата ВС вважає, що, звертаючись із першим позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки для дострокового стягнення у повному обсязі за кредитним договором тіла кредиту, заборгованості за процентами та пені, кредитор змінив умови кредитного договору щодо строку його дії, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно на погашення такої заборгованості засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі предявлення до позичальника вимог на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Тобто, наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості (дострокове стягнення), яке боржник не виконав у повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів за кредитним договором, а є підставою виникнення права на отримання гарантій належного виконання зобовязання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Враховуючи наведені обставини і те, що рішення суду від 26.09.2014 року про дострокове стягнення заборгованості по кредиту було виконане відповідачем в жовтні 2018 року, суд вважає, що у позивача не було підстав для нарахування процентів за кредитним договором, тому в задоволенні позову ПАТ АБ «Укргазбанк» слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 526, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ПАТ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовити.

Судовий збір залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року).

Повне судове рішення складене 18.04.2019 року.

Суддя: