Справа № 354/610/16-ц
Провадження № 2/354/123/19
У Х В А Л А

(про забезпечення позову)

18 квітня 2019 року м. Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Польська М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» про визнання договору іпотеки недійсним,-

в с т а н о в и в:

23.09.2016 р. ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку, кадастровий номер 160100027, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,2500 га, що розташована за адресою: с.Яблуниця, урочище «Мікулінка», Яремчанської міської ради.

Заява мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробить неможливим виконання рішення суду у даній справі.

З 29.03.2019 року ОСОБА_2 приступила до виконання своїх обовязків судді Яремчанського міського суду.

Проаналізувавши обставини, викладені в заяві про забезпечення позову, та вимоги чинного законодавства України, суд приходить до наступних висновків.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз'яснено про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Проте суд вважає, що в заяві про забезпечення позову позивачем не наведено обґрунтованих та обєктивних доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, як і не доведено, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149-153, 157, 353 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні заявиОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» про визнання договору іпотеки недійсним, шляхом накладення арешту на земельну ділянку, кадастровий номер 160100027, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,2500 га, що розташована за адресою: с.Яблуниця, урочище «Мікулінка», Яремчанської міської ради відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (а після чого, безпосередньо до апеляційного суду) протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: М. В. Польська