Справа №718/2530/13-ц
Провадження №4-с/718/12/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАНИ

10.04.2019 року

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого - судді Олексюк Т.І.

секретаря - Пітак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кіцмань справу за скаргою ОСОБА_1 , від імені та і інтересах якого виступає адвокат ОСОБА_2, на дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, від імені якого діє адвокат ОСОБА_2, звернувся до суду із даною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі рішення Кіцманського райсуду Чернівецької області від 06.11.2013р. про зміну розміру аліментів був виданий виконавчий лист № 718/2530/13-ц, який поступив на виконання до другого відділу ДВС м.Чернівці та було заведено ВП № 49319160. За вказаним рішенням його зобовязано з 18.11.2013 року щомісячно виплачувати аліменти в розмірі 400грн. на користь сина ОСОБА_3, 24.02.2001р.н, його повноліття. Даний обов`язок він добровільно виконував та надавав державному виконавцю поштові квитанції, останній грошовий переказ був проведений 15.02.2019р. і він вважав, що зобов'язання закінчилось, але державний виконавець Горюк В.І., вважаючи, що змінилося законодавство про визначення мінімального розміру аліментів і з урахуванням внесених коштів визначив заборгованість в розмірі 3375,60грн. станом на 24.02.2019р. Крім цього, останній за повідомленням № 4819/11 від 18.02.2019р. здійснив внесення відомостей про нього в Єдиний реєстр боржників. Вважає такі дії незаконними з наступних підстав. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням су; може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стан погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках передбачених цим Кодексом. В той же час, ОСОБА_4 не зверталася з позовами відповідно до вимог ст.ст.183,192 СК України про стягнення у вигляді 1/4 частки заробітку чи збільшення розміру суми аліментів чи на підставі ч.3 ст.184 СК України про видачу судового наказу в розмірі 50% прожиткового мінімуму, які б були правовою підставою для нарахування заборгованості. Таким чином, діє рішення суду про стягнення щомісячної твердої грошової суми в розмірі 400грн. і своїми діями державний виконавець фактично перебирає на себе функції суду змінюючи його рішення. Вважає, що оскільки визначена щомісячна конкретна сума аліментів, то законодавець не визначав спосіб нарахування в даному випадку заборгованості окрім, арифметичного та зміни чинного законодавства щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в Сімейному Кодексі України, Законі України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішення не передбачають застосування нарахування заборгованості в порядку ст.195 СК України, тобто, дії державного виконавця є незаконними.

Просив визнати неправомірними дії другого відділу ДВС м.Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_5 по нарахуванню по ВП № 49319160 заборгованості в розмірі 3375,60грн. станом на 24.02.2019р. та внесення відомостей в Єдиний реєстр боржників стосовно нього, ОСОБА_1 та зобов`язати ОСОБА_5 усунути порушення шляхом скасування заборгованості та вилучення відомостей з Єдиного реєстру боржників.

Представник заявника ОСОБА_2 подав письмову заяву про підтримання заявлених вимог та про розгляд скарги за його відсутності.

Стягувач ОСОБА_4 подала письмову заяву про непогодження із заявленими по скарзі вимогами.

Представник ВДВС в судове засідання не з`явився, подавши письмовий відзив на скаргу, в якому заперечував проти задоволення скарги з підстав правомірності дій державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Встановлено, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06.11.2013 року у справі № 718/2530/13-ц з ОСОБА_6 стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_7, 24.02.1001р.н., у розмірі по 400 гривень щомісячно до його повноліття.

На виконання зазначеного судового рішення 21.11.2013 року був виданий виконавчий лист та відкрито виконавче провадження за № 49319160.

19.02.2019 року державним виконавцем другого відділу ДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_5 було здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по ВП № 49319160.

Згідно даного розрахунку державним виконавцем самостійно визначено розмір аліментів, які підлягають сплаті ОСОБА_1, в сумі 972грн. з 01.09.2018 року по 23.02.2019 року, та нараховано заборгованість за вказаний період у розмірі 3375,60грн..

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як передбачено статтею 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.184 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Чинне законодавства не наділяє повноваженнями державного або приватного виконавця на визначення мінімального розміру аліментів та автоматичного його збільшення у зв'язку зі зміною Закону.

А тому заявлені по скарзі вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Як передбачено ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 2, 10, 18, 447-453 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати дії державного виконавця другого відділу ДВС м.Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_5 по нарахуванню по ВП № 49319160 заборгованості в розмірі 3375,60грн. станом на 24.02.2019р. та внесення відомостей в Єдиний реєстр боржників стосовно ОСОБА_1 неправомірними та зобов`язати ОСОБА_5 усунути порушення шляхом скасування заборгованості та вилучення відомостей з Єдиного реєстру боржників.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складання.

Учасник справи, якому не було вручено ухвалу удень її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Про виконання ухвали відповідний орган державної виконавчої служби повинен повідомити суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Суддя: