Справа №: 398/24/18
провадження №: 2/398/99/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"11" березня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орловського В.В., за участю секретаря судового засідання Михно О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м. Олександрія цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник ОСОБА_2, до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ім. Шевченка» про визнання договорів оренди земельної ділянки недійсними,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати недійсним договір оренди землі укладений між нею та СТОВ «ім. Шевченка» площею 3,4681 га, кадастровий номер :02:002:0429, що розташована на території Попельнастівської сільської ради, зареєстрований державним реєстратором реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції 15.03.2016 року, номер запису про інше речове право 13817792, визнати недійсним договір оренди землі укладений між нею та СТОВ «ім. Шевченка» площею 4,4329 га, кадастровий номер :02:002:0424, що розташована на території Попельнастівської сільської ради, зареєстрований державним реєстратором реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції 08.06.2016 року, номер запису про інше речове право 14972535, визнати недійсним договір оренди землі укладений між нею та СТОВ «ім. Шевченка» площею 2,6752 га, кадастровий номер :02:002:0423, що розташована на території Попельнастівської сільської ради, зареєстрований державним реєстратором реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції 08.06.2016 року, номер запису про інше речове право 14969172.

Позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником спірних земельних ділянок, які розташовані на території Попельнастівської сільської ради, загальною площею 10,5762 га. У 2014 року між нею та СТОВ «ім. Шевченка» було укладено договори оренди земельних ділянок строком на 5 років. Вона отримувала орендну плату, однак у подальшому наміру продовжувати договір оренди вона не мала, про що було відомо посадовим особам СТОВ «ім. Шевченка». ОСОБА_3 є людиною похилого віку, має ряд хвороб, слабке здоровя та має поганий зір. На початку січня 2016 року померла її донька ОСОБА_4, та з нею залишилася проживати та її доглядати онука ОСОБА_5. 29.02.2016 року онука народила доньку ОСОБА_6. В час коли онука перебувала в лікарні, до позивача прийшла колишня працівник СТОВ «ім. Шевченка» ОСОБА_7 з паперами і грошима в сумі 500 грн., сказавши, що це добавка до орендної плати та показала де треба поставити підпис за їх отримання. Зміст цих паперів вона прочитати не могла бо має поганий зір, ніяких документів їй залишено не було. Через деякий час вона дізналась від онуки, що їй обманним шляхом дали підписати нові договори оренди землі, вже на строк 10 років, які вона підписала, не читаючи, а державний реєстратратор зареєстрував їх у державному реєстрі. Підписані договори не відповідають її внутрішній волі та вільному волевиявленню, тому просить визнати їх недійсними у звязку з недодержанням ч.3 ст.203 ЦК України.

23.03.2018 року від СТОВ «ім. Шевченка» до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначає, що між товариством та ОСОБА_3 було укладено договори оренди землі: площею 4,4329 га, кадастровий №:02:000:0424, номер запису про інше речове право 14972535 від 08.06.2016 року; площею 3,4681 га, кадастровий №:02:000:0429, номер запису про інше речове право 13817792 від 15.03.2016 року; площею 2,6752 га, кадастровий №:02:000:0423, номер запису про інше речове право 14969172 від 08.06.2016 року. Дані договори укладені відповідно вимог чинного законодавства. Жодних заяв чи письмових звернень від позивача з приводу небажання продовжувати договори оренди до товариства не надходили. Крім того позивач не визнана недієздатною або обмежено дієздатною, опікуна над нею не призначено. Товариство виконує свої зобовязання з виплати орендної плати належним чином, прийняття оплати позивачем за вищевказаними договорами свідчить про подальше схвалення вищевказаних договорів оренди землі, тому просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

03.07.2018 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, у якій вона зазначила, що підставою для визнання спірних правочинів недійсними в судовому порядку стало недодержання в момент їх вчинення вимог щодо вільного волевиявлення та не відповідність волевиявлення внутрішній волі учасника правочину ОСОБА_3 З 16.04.2014 року, тобто з моменту реєстрації державним реєстратором, почався термін дії двох договорів оренди земельних ділянок, кадастрові номери яких :02:002:0424 та :02:002:0423. Термін дії цих договорів спливає 16.04.2019 року. Позивач мала намір відповідно до ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» протягом місяця після закінчення строку дії договорів надіслати до орендаря лист повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди. Цей строк починається з 16.03.2019 року, тому раніше до СТОВ «ім. Шевченка» з питанням розірвання договорів позивач звертатись не могла, а продовжувала отримувати орендну плату. Натомість відповідальний на той час працівник СТОВ «ім. Шевченка», умисно, ще до закінчення терміну дії попередніх договорів, скориставшись незадовільним станом здоровя позивача, в тому числі порушеною функцією зору, оформивши нові договори з новим терміном тривалої дії, під впливом одержання орендної плати та підпису у видаткових касових документах змусила її підписати спірні договори, зміст яких ОСОБА_3 не прочитала, укладення яких не бажала і навіть не усвідомлювала, що до закінчення дії попередніх договорів можуть укладатися нові. З наданих до відзиву копій відомостей на виплату грошей та з видаткових касових ордерів, визначити на виконання умов якого саме договору виплачувалися кошти за оренду землі не має можливості. Тому підпис ОСОБА_3 у розрахункових документах наданих до відзиву свідчить не про схвалення укладених спірних договорів оренди, що стверджує відповідач, а вказує на одержання коштів орендодавцем за договорами, термін дії яких спливає 16.04.2019 року. Тому просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Позивач в судове засідання не зявилась.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов із підстав, викладених у ньому та у запереченнях на відзив.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 19335655 від 21.03.2014 року, ОСОБА_3 належить земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0424, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,4329 га.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 19331739 від 21.03.2014 року, ОСОБА_3 належить земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0423, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,6752 га.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 33906695 від 20.02.2015 року, ОСОБА_3 належить земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0429, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,4681 га.

Згідно договору оренди землі ОСОБА_3 та СТОВ «ім. Шевченка» уклали договір оренди земельної ділянки загальною площею 4,4329 га, кадастровий №:02:002:0424, строком на 10 років. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право оренди земельної ділянки за цим договором зареєстроване 08.06.2016.

Згідно договору оренди землі ОСОБА_3 та СТОВ «ім. Шевченка» уклали договір оренди земельної ділянки загальною площею 2,6752 га, кадастровий №:02:002:0423, строком на 10 років, зареєстровано в державному реєстрі, номер запису про інше речове право 14969172. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право оренди земельної ділянки за цим договором зареєстроване 15.03.2016.

Згідно договору оренди землі ОСОБА_3 та СТОВ «ім. Шевченка» уклали договір оренди земельної ділянки загальною площею 3,4681 га, кадастровий №:02:002:0429, строком на 10 років, зареєстровано в державному реєстрі, номер запису про інше речове право 13817792. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право оренди земельної ділянки за цим договором зареєстроване 15.03.2016.

Згідно епікризу №1246 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, знаходилась на стаціонарному лікуванні у т.в. ОЦРЛ з 25.03.2016 року по 04.04.2016 року з діагнозом: хронічний пієлонефрит в стадії загострення. ХНН І ст. Остеоартроз переважно суглобів нижніх кінцівок. ПФС ІІ ст. Ожиріння І ст. Цукровий діабет, тип 2, вперше виявлений. ІХС: атеросклеротичний кардіосклероз. ГХ ІІ ст., ст. 3, ризик 4. МА, постійна форма. СН ІІ-А ФК ІІІ.

Відповідно до довідки, виданої лікарем Попельнастівської лікарської амбулаторії загальної практики сімейної медицини ОСОБА_8 від 29 грудня 2017 року ОСОБА_3 дійсно має зниження зору.

Донька позивача ОСОБА_4 померла 07.01.2016, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть.

Згідно відомості на виплату грошей №15 за 2017 рік, ОСОБА_3 отримала 355 грн.

Згідно видаткового касового ордеру від 20.12.2017 року ОСОБА_3 отримала 8 000 грн. орендної плати.

Згідно видаткового касового ордеру від 17.03.2017 року ОСОБА_3 отримала 5 000 грн. орендної плати.

Згідно відомостей на виплату грошей №5 за 2016 рік, ОСОБА_3 отримала 4 000 грн. орендної плати.

Згідно видаткового касового ордеру від 06.04.2016 року ОСОБА_3 отримала 1 000 грн. орендної плати.

Згідно відомості на виплату грошей №1 за 2016 рік, ОСОБА_3 отримала 3 000 грн. орендної плати.

Згідно угоди про внесення змін до договору оренди землі від 08.06.2016 року державна реєстрація договору запис №03 від 08.06.2016 року складеної в с. Попельнасте 05.01.2018 року, між ОСОБА_3 та СТОВ «ім. Шевченка» було внесено зміни до п. 4 договору оренди землі та збільшено орендну плату з 4,5 до 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що загальною площею 2,6752 га, кадастровий номер :02:002:0423.

Відомостей про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за цим договором суду не надано.

Згідно угоди про внесення змін до договору оренди землі від 15.03.2016 року державна реєстрація договору запис №03 від 15.03.2016 року складеної в с. Попельнасте 05.01.2018 року, між ОСОБА_3 та СТОВ «ім. Шевченка» було внесено зміни до п. 4 договору оренди землі та збільшено орендну плату з 4,5 до 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що загальною площею 3,4681 га, кадастровий номер :02:002:0429.

Відомостей про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за цим договором суду не надано.

Згідно угоди про внесення змін до договору оренди землі від 08.06.2016 року державна реєстрація договору запис №03 від 08.06.2016 року складеної в с. Попельнасте 05.01.2018 року, між ОСОБА_3 та СТОВ «ім. Шевченка» було внесено зміни до п. 4 договору оренди землі та збільшено орендну плату з 4,5 до 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що загальною площею 4,4329 га, кадастровий номер :02:002:0424.

Відомостей про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за цим договором суду не надано.

До спірних правовідносин застосовуються такі норми права.

За змістом частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За змістом частини першої статті 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Правочини, що вчиняються особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, характеризуються тим, що особа вчиняє їх добровільно, усвідомлює свої дії, але вимушена це зробити через тяжкі обставини і на вкрай невигідних умовах, а тому волевиявлення особи не вважається вільним і не відповідає її внутрішній волі.

Отже, правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК України, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути: тяжка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Таке тлумачення закону відповідає правовій позиції, викладеній у постанові ВСУ від 21.12.2016 у справі № 6-2766цс16.

Як розяснив Пленум ВС у п.23 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6.11.2009, правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі ст.233 ЦК, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути важка хвороба особи, членів її сімї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах. Правочини, що вчиняються особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, характеризуються тим, що особа їх вчиняє добровільно, усвідомлює свої дії, але змушена це зробити через тяжкі обставини.

Доводи позивача про те, що вона не мала наміру укладати оспорюваний договір оренди землі та цей договір був вчинений під впливом тяжкої обставинами є суперечливими та взаємовиключними, оскільки позивач таким чином одночасно стверджує, що вона не усвідомлювала, що вона уклала цей договір, однак до його укладення її змусили тяжкі обставини. Однак жодна з цих підстав для визнання правочину недійсним, на які посилається позивач, нею не доведена. Зокрема позивач не довела, що оспорюваний договір було укладено під впливом тяжкої обставини, оскільки нею не надано доказів того, що його укладено на вкрай невигідних умовах, тобто, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах. Також позивачем не надано достатніх доказів відсутності волі ОСОБА_3 на укладення оспорюваних договорів, оскільки її фізична нездатність прочитати текст цих договорів не доведена. Надані суду епікриз та довідка лікаря про наявність у позивача захворювань, зокрема зниження у неї гостроти зору, не містять медичного висновку про те, що позивач не бачить друкований текст та/або не може його прочитати. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 264, 265, 352, 354, пп.15.5 пп.15 п. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, представник ОСОБА_2, до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка, , розташований за адресою: вул. Леніна, 10, с. Попельнасте, Олександрійського району, Кіровоградської області, про визнання договорів оренди земельної ділянки недійсними.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області у порядку, передбаченому ст. 355 і п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України.

Повне судове рішення складено 21 березня 2018 року.

Суддя В.В. Орловський