Справа №491/1276/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року Ананьївський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді Желяскова О. О.

за участю секретаря - Кір`як І.О.

за участю сторін по справі:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши за правилами загального позовного провадження у судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 18 лютого 2006 року вступила у шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №06. Від указаного шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні.

Сімейне життя не склалось, з грудня 2017 року разом не проживають та не підтримують шлюбних відносин, між ними повністю відсутнє взаєморозуміння, мають різні погляди на життя та сімейні відносини, у них повна несумісність характерів, внаслідок чого відбувалися різного роду конфлікти та сварки, що призвело до того, що їх сім`я розпалась. Зазначає, що відповідач принижував її, а така його поведінка погано впливала на стан її здоров`я та на виховання їх дочки. Вказує, що неодноразово припиняла шлюбні відносини з відповідачем, а в 2013 році навіть подавала відповідну заяву про розірвання шлюбу до суду, однак тоді між ними відбулося примирення та вона розраховувала, що поведінка чоловіка зміниться на краще, чого не сталося, тому знову змушена звертатись з позовом про розірвання шлюбу між ними. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, їх сім`я розпалася остаточно та зберегти її неможливо, тому рішення про розірвання шлюбу є остаточним, примирення між нею та відповідачем неможливе.

Окрім того, вважає за необхідне поставити питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки, яка проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги та фінансової підтримки дочці, хоча, згідно діючого законодавства, зобов`язаний повністю утримувати неповнолітню дитину. Зазначає, що ОСОБА_2 працює неофіційно та на даний час їй невідомо який дохід у нього, тому претендує на стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. Разом з цим зазначає, що розмір аліментів має бути достатнім та необхідним для розвитку їх дочки, тому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини, шлюб між ними розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «ОСОБА_1», всі витрати понесені нею по справі стягнути з відповідача.

Позивач в судовому засіданні під час розгляду позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить задовольнити, зазначила, що відповідач в змозі платити зазначену суму аліментів, однак офіційними документами вказане підтвердити не має можливості.

Відповідач в судовому засіданні під час розгляду справи пояснив, що офіційно ніде не працює, стабільного доходу не має, на даний час перебуває на обліку в центрі зайнятості, тому не має можливості сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. Вказує, що дохід у нього мінливий, тому не може сказати точну суму аліментів, яку може сплачувати, хоча згоден, що дочку потрібно утримувати, тому по мірі можливості буде надавати посильну допомогу, а в задоволенні позовних вимог позивача просить відмовити в повному обсязі.

Відповідачем в порядку ст.178 ЦПК України подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає, що шлюб між ним та позивачем в їх інтересах та в інтересах дитини має бути збережено. Дійсно між ними періодично виникали конфлікти, однак це не може бути підставою для розірвання шлюбу, тому робить все можливе для відновлення їх з позивачем стосунків. Зазначає, що вимоги щодо стягнення аліментів на користь позивача на утримання дочки ним також не визнаються, оскільки він не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 5000 гривень, так як офіційно не працює, постійного заробітку не має, знаходиться на обліку в центрі зайнятості. Вказує, що по мірі можливості дочку матеріально утримує, а саме купує одяг та продукти харчування. Розуміє, що дочку матеріально потрібно утримувати, однак лише в мінімальному розмірі, передбаченому законом, а саме не більше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Взявши до уваги пояснення позивача та відповідача, відзив відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача з наступних підстав.

Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, тоді суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище.

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов`язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення дитини. При вирішенні спору суд має врахувати положення ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Конвенцією про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

В Декларації прав дитини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримає захист та допомогу.

Законодавцем положенням ч.2 ст.51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.

Батьки дитини мають рівні обов`язки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч.1 ст.141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Що стосується розміру утримання на дітей, яке гарантовано державою, то з цього приводу спірні правовідносини детально врегульовано законодавцем в ч.2 ст.182 СК України.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платників аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно вимог ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Законодавцем згідно вимог ч.1 ст.191 СК України в імператвиному порядку встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Частиною четвертою ст.27 Конвенції про права дитини гарантовано, що Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як всередині Держави-учасниці, так і за кордоном.

Враховуючи встановлені вище фактичні обставини справи суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено права дитини, що гарантовані ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України. А тому порушення права дитини підлягають судовому захисту.

На підставі вимог ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону, зокрема ч.1 ст.184 СК України, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 01 січня поточного року становить 2027 гривень.

Відповідно до ст. ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач - ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з відповідачем по справі - ОСОБА_2 , який зареєстрований 18 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №06, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.8), яка проживає з матір`ю та знаходиться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою №4308, виданою Ананьївською міською радою Одеської області 18 грудня 2018 року (а.с.09). Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №62 від 21 грудня 2018 року та розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу, за надання послуг адвоката ОСОБА_1 сплатила 1000 гривень 00 копійок (а.с.10,38). Згідно довідки №12 виданої 11 лютого 2019 року ДП «Ананьївське лісове господарство», ОСОБА_1 працює на вказаному підприємстві з 2004 року, на даний момент займає посаду головного бухгалтера та її заробітна плата (дохід) за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року склав 185744 гривні 46 копійок (а.с.39). Відповідно до копії медичної карти стаціонарного хворого №4299/1040, копії листка непрацездатності серії АГШ №727738, виданого 12 січня 2018 року та виписки з історії хвороби №1040 КУ «Ананьївська центральна районна лікарня», ОСОБА_1 знаходилась на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з 23 грудня 2017 року по 12 січня 2018 року з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку (а.с.40-42).

Відповідачем, разом з відзивом надано довідку №69, видану 30 січня 2019 року Ананьївською районною філією Одеського обласного центру зайнятості, відповідно до якої ОСОБА_2 зареєстрований, як безробітний з 28 грудня 2017 року, припинення реєстрації 21 листопада 2018 року та його дохід в період з 01 січня 2018 року по 21 листопада 2018 року становить 4116 гривень 26 копійок (а.с.32). Згідно довідки №80, виданої 04 лютого 2019 року Ананьївською районною філією Одеського обласного центру зайнятості, ОСОБА_7 перебуває на обліку, як безробітний з 01 лютого 2019 року (а.с.33).

Враховуючи ту обставину, що збереження сім`ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, оскільки в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, створені умови, в яких не можливе нормальне існування сім`ї та спільне проживання, постійно виникали сварки, протягом року разом не проживають та не підтримують шлюбних відносин, наявність неповнолітньої дочки, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати, при цьому після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « ОСОБА_1 ».

Беручи до уваги встановлені вище судом фактичні обставини справи і виходячи із встановленого державою розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а також обставини для необхідного рівня життя дитини, гармонійного розвитку, суд вважає доцільним призначити з 21 грудня 2018 року розмір аліментів для утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі прожиткового мінімуму сумою визначеною законодавством 2000 гривень, що буде відповідати інтересам дитини по її утриманню.

Згідно п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів на утримання дитини, тому судовий збір стягується з відповідача в дохід держави. Разом з цим, керуючись ч.1 ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів на утримання дочки задоволено частково, з відповідача слід стягнути частково судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок.

Позовні вимоги позивача в частині розірвання шлюбу задоволено в повному обсязі, тому відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, понесені позивачем витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Крім того, керуючись ч.6 ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги позивача задоволено частково, з відповідача слід стягнути частково понесені витрати позивача за надання професійної правничої допомоги в розмірі 500 гривень 00 копійок.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 76, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем м.Ананьїв Одеської області та зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області 07 квітня 2000 року, ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 »), ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою та мешканкою АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області 15 березня 2006 року, ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 , відділом реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, по актовому запису від 18 лютого 2006 року №06, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище - « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Ананьїв Одеської області та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області 07 квітня 2000 року, ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 »), ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки та мешканки АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області 15 березня 2006 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 грудня 2018 року і до повноліття дочки.

Стягнути з ОСОБА_2 частково судовий збір в прибуток держави в розмірі 352 гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесений судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частково понесені витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 500 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

В частині стягнення аліментів рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.

Повний текст рішення складено 09 квітня 2019 року.

Суддя: О. О. Желясков

Рішення суду набуло законної сили „____" _________________ 20__ року.