ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/2832/18Головуючий у 1-й інстанції Малярчук В.В.
Провадження № 22-ц/817/383/19 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Ходоровський М.В.

суддів - Бершадська Г. В., Ткач О. І.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Теребовлянського районного суду від 22 січня 2019 року (головуючий суддя Малярчук В.В., дата виготовлення рішення не вказана) у цивільній справі № 606/2832/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення ним 23-х років та закінчення навчання, посилаючись на те, що він навчається і у зв'язку із цим потребує матеріальної допомоги.

Рішенням Теребовлянського районного суду від 22 січня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки с. Дворіччя, Теребовлянського району, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23-річного віку, щомісячно, починаючи з 07 грудня 2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки с. Дворіччя, Теребовлянського району, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. в користь держави.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що зазначивши в резолютивній частині рішення період стягнення аліментів - до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23-річного віку, щомісячно, починаючи з 07 грудня 2018 року, суд вийшов за межі позовних вимог так як датою закінчення навчання є 01.07.2020 року. Суд не зясував чи потребує ОСОБА_5 матеріальної допомоги, оскільки він навчається в ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі за рахунок державного замовлення, отримую стипендію, яка також є доходом, перебуває на неповному державному забезпеченні; не врахував, що відповідачка не має можливості надавати допомогу. Подана відповідачкою заява про визнання позову не відповідає її дійсному волевиявленню, так як вона не розуміла її змісту.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Відзив мотивований тим, що суд не вийшов за межі позову а правильно стягнув аліменти на період навчання ОСОБА_5 Твердження в апеляційній скарзі про отримання ОСОБА_5 стипендії є голослівним, воно не відповідає дійсності. Відповідачка є забезпечена, про що стверджує у позовній заяві про визначення місця проживання сина ОСОБА_6.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5, народився 29 травня 2000 року, його батьками є сторони у справі - ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Рішенням Теребовлянського районного суду від 19 квітня 2018 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано.

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ИД № 158551 ОСОБА_4 30 травня 2018 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище з «Бакалець» на «Станимир».

Згідно довідки Тернопільського вищого професійного училища ресторанного сервісу і торгівлі ОСОБА_5, навчається денно у Державному професійно-технічному навчальному закладі І рівня акредитації «ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі» з 01 вересня 2018 року до 01 липня 2020 року за спеціальністю молодший спеціаліст «Готельно-ресторанна справа». Перебуває на неповному державному забезпеченні.

Задовольняючи позов суд виходив з того, що після розірвання шлюбу між сторонами син ОСОБА_8 залишився проживати із батьком ОСОБА_3, з 01 вересня 2018 року навчається в «ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі», у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, яку у розмірі 1500 грн. щомісячно на час навчання спроможна надати відповідачка.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та грунтується на матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 199 Сімейного кодексу України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З врахуванням встановлених обставин у справі та зазначених норм права суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що ОСОБА_5 потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням, яку може надати відповідачка ОСОБА_1, яка є його мамою та має обовязок утримувати сина.

Доводи в апеляційній скарзі про не доведеність позивачем того, що повнолітній син ОСОБА_8 потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням є безпідставні, вони спростовуються наявною у справі довідкою «ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі» за №324 від 20 листопада 2018 року, згідно якої ОСОБА_5 перебуває на неповному державному забезпеченні. Окрім цього, як вбачається із матеріалів справи відповідачкою не надано доказів того, що її син ОСОБА_8 є забезпеченим.

Не заслуговують на увагу також доводи у скарзі про відсутність у відповідачки доходів з посиланням на довідку ПФУ ф. ОК-5 від 16.01.2019 року, оскільки дана довідка не була надана нею в суд першої інстанції та окрім цього згідно її ж позовної заяви про визначення місця проживання дитини вона є забезпеченою.

Твердження у скарзі про вихід суду за межі позовних вимог в питанні визначення судом граничного періоду стягнення аліментів не узгоджується із положеннями ст. 199 СК України, згідно ч. 2 якої право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Аргументи у скарзі про те, що заява про визнання відповідачкою позову (а.с. 23) не відповідає її волевиявленню не підтверджені належними та допустимими доказами.

Рішення суду є законним, обгрунтованим, підстав для його скасування не має.

Стосовно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1.2.8, 374 ч.1 п.1, 375, 381 ч.1,3, 382 - 384, 389 ч.1 п. 2, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Теребовлянського районного суду від 22 січня 2019 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені у звязку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий -

Судді -