Справа № 450/2202/17 Провадження № 2/450/192/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2019 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Кукси Д.А.

при секретарі Оленич О.І.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Давидівської сільської ради об'єднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_3 про (предмет спору) з врахуванням уточнень : визнання недійсним свідоцтва про право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, в частині приватизації земельної ділянки загального користування в с. Соснівка, Пустомитівського району, Львівської області,-

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивач та відповідач являються власниками будинків в с. Соснівка, Пустомитівського району, Львівської області. Земельні ділянки сторін межують. Протягом більше 50ти років бабуся та дідусь були власниками будинку, власником якого на даний момент являється позивач. Відповідач приватизувала частину земельної ділянки загального заїзду, внаслідок чого позивач немає змоги заїхати до свого будинку. Приватизація вищезгаданої земельної ділянки проведене з порушенням земельної законодавства. В судовому засіданні позивач та її представник просили позовні вимоги задоволити.

Позиція відповідача 1 : в судове засідання на виклик суду не з"явився.

Позиція відповідача : в судовому засіданні її представник заперечив, щодо задоволення заявлених позовних вимог, просив в задоволенні таких відмовити за безпідставністю, також просив застосувати строки позовної давності.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

28.08.2017 року ухвала про відкриття провадження у справі; 05.12.2017 року позовна заява в порядку ст. 31 ЦПК України; 16.01.2018 року клопотання позивача про витребування доказів; 08.05.2018 року заява позивача про відкладення розгляду справи; 31.08.2018 року клопотання позивача по витребування доказів; 18.09.2018 року клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи; 18.09.2018 року клопотання позивача про витребування доказів; 05.12.2018 року клопотання представника відповідача про долучення доказів; 27.03.2019 року заява представника відповідача про застосування позовної давності.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 виданого 10.05.2011 року на підставі рішення 19 сесії 5 скликання від 10.07.20109 року № 495 Чишківської сільської ради, ОСОБА_5 передано у власність земельну ділянку площею 0, 2500 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована в АДРЕСА_1.

Позивач просить визнати недійсним свідоцтво про право власності на спірну земельну ділянку, однак судом встановлено, що таке не видавалося.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 83 ЦК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 7 ст. 82 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійснені учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов'язків щодо доказів, а також інших випадків передбачених законом.

Частиною 6 статті 81 ЦК України, передбачено, що доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Позивачем до позовної заяви долучено лист-відповідь сільського голови Кухарського І.Я. від 22.03.2016 року та акт мешканців села від 26.03.2016 року, як доказ того, що частина спірної земельної ділянки знаходиться на дорозі загального користування, однак вказані документи не є належними та допустими доказами в розумінні ст. 81 ЦПК України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України ( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Суд вважає, що в межах наданих ним повноважень судом створені належні умови для надання сторонами доказів, заявлення клопотань витребування додаткових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Проте позивачем всупереч зазначеним нормам закону не надано доказів на підтвердження свої покликань як на підставу для задоволення заявлених позовних вимог.

Також слід зазначити, що у випадку оскарження позивачем державного акту на земельну ділянку то підставою для видачі такого є рішення органу місцевого самоврядуваня.

Враховуючи наведене, в задоволенні позовних вимог слід відмовити, за недоведеністю заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 258 ЦПК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки.

Частиною 4 статті 267 ЦПК України передбачено, що сплив позовної, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно роз'яснень, що містяться в п. 6 Пленуму Верховного Суду «Про судове рішення» від 18.12.2009 року № 14, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Тому з врахуванням наведено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги недоведені, тому строки позовної давності не застосовується.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 259, 265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Давидівської сільської ради об'єднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_3,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Позивач : ОСОБА_1, АДРЕСА_2;

Відповідач : Давидівська сільська рада об'єднана територіальна громада Пустомитівського району Львівської області, вул. Незалежності, 1а, с. Давидів, Пустомитівського району Львівської області;

Відповідач : ОСОБА_3, АДРЕСА_1.

Повний текст судового рішення складено 08.04.2019 року.

СуддяД. А. Кукса