Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Яровенко Н. О.,

при секретарі Грінкевич А.І.,

за участі сторін:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, 3-ті особи: Сьома Київська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мацібура Ольга Валеріївна про розірвання договору довічного утримання,

в с т а н о в и в:

У серпні 20108 року ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи: Сьома Київська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус КМНО Мацібура О.В. про розірвання договору довічного утримання. Позовні вимоги мотивує тим, що 29 жовтня 2011 року між нею та ОСОБА_7 (прізвище до 17 вересня 2013 року - ОСОБА_7) був укладений договір довічного утримання, згідно якого позивач передала у власність ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_1, а остання взяла на себе зобов'язання довічно утримувати позивача. Вказаний договір посвідчений державним нотаріусом Двадцять другої Київської державної нотаріальної контори Даніловою О.О. за реєстровим № 3-1623 від 29 жовтня 2011 року. В зв'язку з переїздом ОСОБА_7 на постійне місце проживання, 13 січня 2016 року між ОСОБА_7 та відповідачем, за згодою позивача, був укладений договір про заміну набувача за договором довічного утримання, посвідченого державним нотаріусом Двадцять другої Київської державної нотаріальної контори Даніловою О.О. 29 жовтня 2011 року за реєстровим № 3-1623. Договір про зміну набувача посвідчений приватним нотаріусом КМНО Мацібурою О.В. за реєстровим № 26 та є невід'ємною частиною договору довічного утримання від 29 жовтня 2011 року. Згідно п. 5.1 договору про зміну набувача до відповідача, як нового набувача, перейшли всі обов'язки, вказані в п. 5 договору довічного утримання, а саме: повністю за всій рахунок довічно утримувати позивача, забезпечувати її харчуванням, доглядом, надання необхідної допомоги, здійснювати прибирання та поточний ремонт кватири, оплачувати витрати, пов'язані з утриманням, ремонтом та користуванням квартирою, оскільки позивач є інвалідом I групи, прикута до ліжка та потребує стороннього догляду. Проте, відповідач не виконувала взяті на себе договором обов'язки, не телефонує, не цікавиться потребами позивача, тобто самоусунулась від виконання зобов'язань за договором довічного утримання. Оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання за договором довічного утримання, позивач змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

В жовтні 2018 року відповідач подала до суду відзив на позовну заяву з якого вбачається, що позовні вимоги нею не визнаються виходячи з наступного. Так, дійсно 29 жовтня 2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (в подальшому змінила прізвище на «ОСОБА_7») укладено договір довічного утримання. 13 січня 2016 року між первісним набувачем та ОСОБА_2 укладено договір про заміну набувача за договором довічного утримання від 29 жовтня 2011 року. Зазначає, що вона належним чином виконувала та виконує свої обов'язки за договором довічного утримання. Так, зазначає, що доводи позивача спростовуються наступними письмовими доказами, а саме: засвідченою належним чином копією розписки ОСОБА_11 від 25 жовтня 2015 року - доглядальниці позивача, про отримання від відповідача грошових коштів в якості заробітної плати за період з 26 вересня 2015 року по 26 жовтня 2015 року на суму 6 000,00 грн.; засвідченою належним чином копією розписки ОСОБА_12 від 13 січня 2016 року - доглядальниці позивача, про отримання від відповідача грошових коштів за догляд за позивачем за період з 26 грудня 2015 року по 08 січня 2016 року на суму 2 000,00 грн.; засвідченою належним чином копією розписки ОСОБА_12 від 21 січня 2017 року - доглядальниці позивача, про отримання від відповідача грошових коштів за догляд за позивачем за період по 25 січня 2016 року на суму 2 000,00 грн.; засвідченою належним чином копією розписки ОСОБА_7 від 13 лютого 2016 року про отримання від відповідача 600,00 доларів США в рахунок погашення витрат, що були понесені нею під час виконання обов'язків за договором довічного утримання, укладеного між позивачем та нею, як первісним набувачем; засвідченими належним чином копіями розписок ОСОБА_13 від 18 лютого 2016 року та від 24 березня 2016 року - доглядальниці позивача, про отримання від відповідача грошових коштів за доглядом за позивачем за період з 26 січня 2016 року по 24 березня 2016 року на загальну суму 8 500,00 грн.; засвідченою належним чином копією накладної № 38637 від 18 квітня 2016 року (покупець: відповідач) про придбання та доставку позивачу ортопедичного матрацу TM SWEET SLEEP на загальну суму 1 467,00 грн.; засвідченою належним чином копією розписок ОСОБА_14 від 19 травня 2016 року - доглядальниці позивача, про отримання від відповідача грошових коштів за доглядом за позивачем за період з 25 березня 2016 року по 19 травня 2016 року на суму 7 700,00 грн.; засвідченою належним чином копією письмового підтвердження ОСОБА_15 про передачу відповідачем позивачу 20 червня 2016 року 800,00 грн.; засвідченими належним чином копіями розписок ОСОБА_16 від 20 червня 2016 року та від 08 червня 2016 року - доглядальниці позивача, про отримання від відповідача грошових коштів за доглядом за позивачем за період з 20 травня 2016 року по 20 червня 2016 року: 1 200,00 грн. та про отримання від відповідача для передачі позивачу грошей: 700,00 грн.; засвідченими належним чином копіями шести чеків Укрпошти про переказ позивачу грошових коштів в сумі по 1 020,00 грн. щомісячно: в липні, серпні, вересні, двічі в листопаді та грудні 2016 року на загальну суму 6 120,00 грн.; засвідченою належним чином копією розписки ОСОБА_13 - доглядальниці позивача, про отримання від відповідача грошових коштів в якості заробітної плати за доглядом за позивачем за грудень на суму 4 200,00 грн.; засвідченими належним чином копіями дванадцяти чеків Укрпошти про переказ позивачу грошових коштів в сумі по 1 020,00 грн. щомісячно: в січні, двічі в березні, квітні, травні, червні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді та грудні 2017 року на загальну суму 12 240,00 грн.; засвідченими належним чином копіями дев'яти чеків Укрпошти про переказ позивачу грошових коштів в сумі по 1 020,00 грн. щомісячно: в січні, двічі в березні, травні, червні, липні, серпні, двічі у вересні 2018 року на загальну суму 9 180,00 грн. Зазначені обставини вказують на те, що відповідач належним чином виконує свої обов'язки за договором довічного утримання і у суду немає фактичних підстав розривати цей договір, подача цього позову є нічим іншим, як зловживанням правами з боку відчужувача, до яких вона вдалася, скоріше за все, перебуваючи під стороннім впливом.

Ухвалою суду від 10 грудня 2018 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено, витребувано з Київського державного нотаріального архіву засвідчений належним чином договір довічного утримання від 29 жовтня 2011 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_7, посвідчений державним нотаріусом Двадцять другої Київської державної нотаріальної контори Даніловою О.О. за реєстровим № 3-1623 від 29 жовтня 2011 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, розірвати договір довічного утримання від 29 жовтня 2011 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_7, посвідчений державним нотаріусом Двадцять другої Київської державної нотаріальної контори Даніловою О.О. за реєстровим № 3-1623 та розірвати договір про заміну набувача за договором довічного утримання, посвідченого державним нотаріусом Двадцять другої Київської державної нотаріальної контори Даніловою О.О. 29 жовтня 2011 року за реєстровим № 3-1623, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Мацібурою О.В. за реєстровим № 26.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнають з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, просять відмовити в задоволенні позову виходячи з його необґрунтованості.

Представник третьої особи: Сьомої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, завідувач Сьомої Київської державної нотаріальної контори надав до суду заяву в якій просив слухати справу у відсутність представника нотаріальної контори.

Третя особа - приватний нотаріус КМНО Мацібура О.В. в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд повідомлено не було.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та її представника, допитавши свідків, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає у задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, 29.10.2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 був укладений договір довічного утримання (а.с.111).

Згідно ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Відповідно до умов даного договору ОСОБА_4 передає на умовах довічного тримання у власність ОСОБА_7 належну їй на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1.

Положеннями ч. 1 ст. 749 ЦК України передбачено, що у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач може забезпечувати відчужувача.

Пунктом 5 цього договору передбачено, що ОСОБА_7 зобов'язується повністю за свій рахунок довічно утримувати ОСОБА_4, забезпечувати її харчуванням, доглядом, наданням необхідної допомоги, здійснювати прибирання та поточний ремонт квартири, оплачувати витрати, пов'язані з утримання, ремонтом та користуванням квартири. Відчужувач має право довічно користуватися вказаною квартирою.

Згідно пункту 6 вказаного договору сума вищезазначеного матеріального забезпечення встановлена сторонами в розмірі 400 грн. щомісячно. Згідно статті 751 ЦК України ця сума підлягає індексації у порядку, встановленому законом.

13.01.2016 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 був укладений договір про зміну набувача за договором довічного утримання (а.с.5).

Згідно умов даного договору у зв'язку з неможливістю подальшого виконання Первісним набувачем ( ОСОБА_7.) його обов'язків за договором довічного утримання, з підстав що мають істотне значення, Первісний набувач передає свої права та обов'язки набувача за вказаним договором довічного утримання Новому набувачу, а Новий набувач приймає права та обов'язки.

Пунктом 5.1. визначено, що первісний набувач передає, а Новий набувач набуває всі права та обов'язки за договором довічного утримання, посвідченим державним нотаріусом двадцять другої київської державної нотаріальної контори Даниловою О.О. 29.03.2011 року за реєстровим номером № 3-1623, зокрема, до Нового набувача переходять обов'язки, вказані в пункті 5 Договору довічного утримання, а саме: повністю за свій рахунок довічно утримувати ОСОБА_4 , забезпечувати її харчуванням, доглядом, наданням необхідної допомоги, здійснювати прибирання та поточний ремонт квартири, оплачувати витрати, пов'язані з утриманням, ремонтом та користуванням квартири.

Звертаючись до суду з позовом, позивач наполягає на тому, що вона є інвалідом 1 групи, прикута до ліжка та потребує стороннього догляду. Відповідач ОСОБА_2 не виконує взяті на себе обов'язкі, не телефонує, не цікавиться потребами позивача, тобто самоусунулась від виконання обов'язків за договором довічного утримання.

Відповідно до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. 755 ЦК України передбачено, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини; на вимогу набувача.

При цьому, як вбачається з п. 11 договору, сторонами при укладенні договору було обумовлено можливість його розірвання з вищенаведених підстав, як за згодою сторін, так і за рішенням суду.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 3) ч. 1ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом ст. 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Положеннями ст. ст. 10, 11 ЦПК України, роз'яснення наданих в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», встановлено, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Так, на підтвердження обставин, що відповідачка не виконує взяті на себе зобов'язання за договором, позивачка заявила клопотання про допит в судовому засіданні свідків ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21

Свідок ОСОБА_18, яка знає позивача з дитинства, її бабуся разом з позивачем працювала, в судовому засіданні пояснила, що позивач від ОСОБА_2 не отримує належної допомоги, фінансування, не сплачуються за комунальні послуги. Їй особисто відомо, що відповідач деякий час пересилала по 1000 грн. в місяць, але цих коштів їй не вистачає. Коли укладався договір з першим набувачем, позивач була ходяча, хоч і стара. На сьогодні вона є лежачою, не може вставати, а умови її утримання ніхто не переглядав. Квартира позивача потребує ремонту. В осені була проблема з трубами, яку вирішувала доглядальниця. Гроші доглядальниці сплачує сама позивачка з власної пенсії. Наразі позивач не отримує допомоги від відповідачки.

Свідок ОСОБА_19, з 01.11.2018 року допомагає позивачу готувати та кувати їжу, в судовому засіданні пояснила. Вона приходить до позивачки кожен день, купує, готує їжу, проводить з нею гігієнічні процедури, сплачує комунальні послуги. За свої послуги отримує від позивачки 2000 грн. на місяць. Побутові умови намагається підтримувати в належному вигляді, але квартири позивача потребує ремонту, заміни меблів. Відповідачку ніколи не бачила. Знає, що позивач отримує грошові перекази, але від кого вони вона не знає. Зі слів позивача знає, що відповідач з нею поступила погано.

Свідок ОСОБА_20, яка з вересні по жовтень 2018 року допомагала позивачу, в судовому засіданні пояснила. За той час коли вона працювала у позивача, вона готувала їжу, проводила гігієнічні процедури, ходила в магазин та аптеку, оплачувала комунальні послуги, ходила до поліклініки. Зі слів позивача знає, що остання відповідачці колись дуже довіряла. За той час коли вона працювала у позивача, вона не бачила відповідачку, але знає, що вона перераховує щомісяця по 1000 грн.

Свідок ОСОБА_21, з липня 2017 року по вересень 2018 року доглядала за ОСОБА_4 судовому засіданні пояснила, що з ранку до вечора вона постійно перебувала у позивачки вдома. Повністю виконувала всі функції доглядальниці. За час роботи у позивача, жодного разу не бачила ОСОБА_2 Її послуги, їжу , комунальні послуги сплачувала особисто ОСОБА_4 з власних коштів. Один раз на місяць позивач отримувала переказ у виді 1000 грн. Умови проживання в квартирі незадовільні, багатого тарганів, квартира потребує ремонту.

На спростування доказів позивача, відповідачем заявлено клопотання про допит її в якості свідка та свідка ОСОБА_22 Також надала письмові докази у виді розписок за жовтень 2015 року, січень та лютий 2016 року, з яких вбачається, що за вказаний період доглядальниці отримали від ОСОБА_2 заробітну плату за догляд за ОСОБА_4 (а.с.41-45).

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2, яка була допитана судом в якості свідка, пояснила, що вона знає ОСОБА_4 знає багато років, вона була подругою її матері. Літом 2015 року позивач попросила її доглядати за її дочкою, яка постійно знаходиться в психоневрологічної лікарні. З того часу вона особисто відвідувала дочку ОСОБА_4 в лікарні, сплачувала доглядальниці, годувала її. В 2015 році позивач упала і зламала шейку бедра. Саме з цього часу вона здійснювала догляд за позивачкою шляхом прийняття на роботу наглядальниц. Вона особисто сплачувала за послуги доглядальниц. В подальшому позивач перестала з нею спілкуватися, відмовилась від доглядальниц, яких вона приймала для догляду за позивачем. Наразі вона перераховує позивачці щомісяця по 1000 грн. Вважає, що подача цього позову є нічим іншим, як зловживанням ОСОБА_4 своїми правами як відчужувача. Останнім часом вона почала вимагати від неї платити по 200 грн. в день, інакше розірве договір.

Свідок ОСОБА_22 (ОСОБА_22), доглядала позивачку з листопада 2015 року по березень 2016 року. В судовому засіданні пояснила, що коли вона працювала у позивача, між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 були нормальні добрі стосунки. Вона виконувала всі функції як доглядальниця. Коли доглядала ОСОБА_4, то жила у неї в квартирі. Відповідач відвідувала дочку позивача в лікарні, сплачувала їй кошти за догляд за позивачем. Коли вона тільки прийшла працювати до позивача, вона судилась з попередніми опікунами.

Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивачка за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту розірвання договору з підстав неналежного виконання відповідачкою умов щодо утримання відчужувача, позивачка у силу ст. 12 ЦПК України зобов'язана довести, що відповідачка не виконує умов договору по її утриманню.

Разом з тим, позивачкою в порушення ст. ст. 77-81 ЦПК України, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту невиконання відповідачкою зобов'язань за договором, і таких доказів в судовому засіданні не здобуто.

Так, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 підтвердили той факт, що позивач ОСОБА_4 щомісяця отримує від ОСОБА_2 1000 грн. В судовому засіданні встановлено, що від отримання даних коштів позивач не відмовляється. Дані дії позивача свідчать про фактичне отримання виконання договору довічного утримання. Згідно умов договору сума матеріального забезпечення була встановлена в розмірі 400 грн. щомісяця, яка підлягає індексації. Також достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_4 відмовляється спілкуватися з відповідачкою, до квартири її не допускає, доглядальниц, яких приймала на роботу ОСОБА_2, для догляду за позивачкою не допускає.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки позивачка не довела факту невиконання чи неналежного виконання відповідачкою своїх обов'язків за договором довічного утримання, у суду відсутні правові підстави для розірвання вказаного договору за ст. 755 ЦК України.

Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивачки про розірвання договору, суд вважає, що є безпідставними вимоги позивачки про повернення сторін в первісний стан.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при зверненні до суду розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 16, 525, 526, 744, 749, 750 ЦК України, ст. ст. 2, 4-5, 10-13, 18, 23, 76-81, 89, 141, 258, 259, 264-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2, 3-ті особи: Сьома Київська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мацібура Ольга Валеріївна про розірвання договору довічного утримання відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 29 березня 2019 року.

Суддя Н.О.Яровенко