ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м.Суми

Справа №592/4775/18

Номер провадження 22-ц/816/2143/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Ткачук С. С. , Хвостик С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 січня 2019 року, ухвалене у складі судді Корольової Г.Ю., в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми, -

В С Т А Н О В И В :

02 травня 2018 року ОСОБА_1 через представника - адвоката ОСОБА_2, звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» (далі - ПАТ «Сумське НВО»), в якому просить стягнути з відповідача на її користь 300 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю її чоловіка ОСОБА_3 від професійного захворювання.

Свої вимоги мотивує тим, що з 30 жовтня 1970 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_3, якому за життя було встановлене професійне захворювання. З 24 січня 1975 року по 22 листопада 1990 року та з 27 травня 1996 року по 16 січня 2002 року ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське НВО». 16 січня 2002 року його звільнено у зв'язку з невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи і переходом на пенсію по інвалідності. Згідно актів розслідування хронічного професійного захворювання № 35 від 27 грудня 1999 року, № 61 від 20 листопада 2000 року, № 106 від 15 січня 2001 року йому були встановлені професійні захворювання. Відповідно до акту освідчення фтизіатричної МСЕК від 29 грудня 2011 року ОСОБА_3 встановлено ступінь втрати професійної працездатності 85 % безтерміново та другу групу інвалідності. ІНФОРМАЦІЯ_1 року її чоловік помер внаслідок професійного захворювання. Відповідно до довідки про причини смерті № 66 від 13 лютого 2018 року він помер від хронічної обструктивної хвороби легенів (хронічний обструктивний бронхіт). 12 квітня 2018 року Сумською обласною МСЕК № 1 загального профілю встановлено причинний зв'язок смерті ОСОБА_3 з професійним захворюванням. Втрата чоловіка спричинила позивачці значні моральні страждання та переживання. З вини роботодавця смерть чоловіка настала передчасно. Сума 300 000 грн, яку вона просить стягнути на свою користь, є такою, що відповідає її моральним стражданням.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 січня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Сумське НВО» на користь ОСОБА_1 70 000 грн у відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю особи.

Стягнуто з ПАТ «Сумське НВО» на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн 80 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ «Сумське НВО», посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог у зв'язку з їх необгрунтованістю.

У своїх доводах вказує на те, що судом не враховано, що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди позивачу, так як товариство не порушувало вимог законодавства про охорону праці, а отже відсутня вина товариства у виникненні у ОСОБА_3 професійних захворювань. Також вважає, що ні позивач, ні його представник не надали доказів, які б підтверджували факт спричинення позивачу моральної шкоди. Дані про перебіг професійних захворювань у ОСОБА_3, його смерть та хід судового процесу не можуть бути належними доказами спричинення моральної шкоди. Також, на думку відповідача, судом при визначенні розміру суми відшкодування моральної шкоди не було враховано принципи справедливості та розумності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача адвоката ОСОБА_2, який заперечує проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Статтею 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності права позивача на відшкодування моральної шкоди, так як в справі є докази, які свідчать про те, що небезпечні та шкідливі умови праці призвели до смерті ОСОБА_3, а тому і моральних втрат позивача, порушення її нормальних життєвих зв'язків. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховував обсяг заподіяних позивачу моральних страждань, характер і тривалість цих страждань, і присудив до стягнення з відповідача 70 000 грн у відшкодування моральної шкоди, так як, на думку суду, саме такий розмір відповідає вимогам розумності та справедливості.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, так як суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач є дружиною ОСОБА_3 (а. с. 7).

З 24 січня 1975 року по 22 листопада 1990 року та з 27 травня 1996 року по 16 січня 2002 року ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське НВО» (а. с. 11-13).

16 січня 2002 року його звільнено у зв'язку з невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи і переходом на пенсію по інвалідності, п. 2 ст. 40 КЗпП України

Згідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання № 35 від 27 грудня 1999 року чоловіку позивача були встановлені такі професійні захворювання: хронічний обструктивний бронхіт від дії пилу ІІ ст. Вегето-судинна дистонія. Сенсоневральна туговухість І ст. (а. с. 15).

Відповідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання № 61 від 20 листопада 2000 року ОСОБА_3 були встановлені такі професійні захворювання: туговухість з помірним ступенем зниження слуху ІІІ ст. по типу кохлеарного невриту. Захворювання професійне. Хронічний обструктивний бронхіт (ІІ ст.) в фазі загострення. Емфізема легень ІІ-ІІІ ст. Легенева недостатність ІІ ст. Захворювання професійне (основний діагноз). РОХП з сенсорними порушеннями, лівостороннім плечелопатковим періартрозом. Поперековий остеохондроз хребта. Вторинний радикуляторний синдром зі стійким больовим синдромом (супутній діагноз) (а.с. 16).

Згідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання № 106 від 15 січня 2001 року чоловіку позивача встановлені такі професійні захворювання: шийна і попереково-крижова радикулопатія внаслідок спондилоартрозу і остеохондрозу хребта з протрузією дисків С3-С4, С4-С5, L5-S1 в поєднанні з вегетативно-сенсорною поліневропатією верхніх кінцівок, міофіброзом надлопаткових м'язів, двосторонній епікондилезом плеча і двостороннім плечелопатковим періартрозом з порушенням функції верхніх кінцівок і попереково-крижового відділу хребта зі стійким вираженим больовим синдромом і порушенням статико-кінетичної функції хребта. Захворювання професійне. Хронічний обструктивний бронхіт від впливу пилу, несприятливих метеофакторів (синдром емфізема-бронхіт) ІІ ст. в фазі нестійкої ремісії, емфізема легень ІІ-ІІІ ст., легенева недостатність ІІ ст. Захворювання професійне. Нейросенсорна туговухість зі значним степенем зниження слуху ІV ст. професійного характеру (основний діагноз).

Атеросклеротична дисциркуляторна енцефалопатія І-ІІ ст. с вестибуло-атактичним і астено-невротичним синдромом (супутній діагноз) (а. с. 17).

Вказаними вище актами розслідувань професійного захворювання встановлено, що професійне захворювання виникло за наступних обставин: недосконалість технологічного процесу, невикористання засобів індивідуального захисту органів слуху та дихання.

Причина професійного захворювання: тривалий вплив пилу, виробничого шуму.

Згідно акту освідчення ОСОБА_3 фтизіатричної МСЕК від 29 грудня 2011 року про результати визначення відсотку втрати професійної працездатності ступінь втрати професійної працездатності склала 85% безтерміново. Встановлено йому другу групу інвалідності (а. с. 18).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер (а. с. 31).

Відповідно до довідки про причину смерті № 66 від 13 лютого 2018 року він помер від хронічної обструктивної хвороби легенів (хронічний обструктивний бронхіт) (а. с. 32).

12 квітня 2018 року Сумською обласною МСЕК № 1 загального профілю встановлено причинний зв'язок смерті ОСОБА_3 з професійним захворюванням, що підтверджується відповідною довідкою (а. с. 35).

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Судом першої інстанції встановлено, що смертю ОСОБА_3 його дружині була завдана моральна шкода, яка полягає в її душевних стражданнях з приводу передчасної смерті чоловіка, порушенні її нормальних життєвих зв'язків. Ці страждання будуть супроводжувати ОСОБА_1 все її подальше життя. Причиною професійного захворювання внаслідок якого настала смерть ОСОБА_3 є невиконання відповідачем вимог ст. 153 КЗпП України щодо створення безпечних і нешкідливих умов праці, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ПАТ «Сумське НВО» на користь позивача моральної шкоди, спричиненої їй смертю близької людини.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд керувався положеннями статей 23, 1168 ЦК України з урахуванням характеру й обсягу страждань, яких зазнала позивач, та інших обставин, що відповідає роз'ясненням, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 р. № 4. З врахуванням принципів розумності та справедливості суд першої інстанції обґрунтовано присудив до стягнення у відшкодування моральної шкоди суму 70 000 грн, з розміром якої колегія суддів погоджується.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 був повідомлений про недосконалість технологій та наявність у зв'язку з цим шкідливих факторів на робочому місці, а також, що за час роботи він отримував пільги та компенсації, колегія суддів не може взяти до уваги, так як зазначені обставини не є підставою для звільнення ПАТ «Сумське НВО» від обов'язку по відшкодуванню моральної шкоди позивачу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 січня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 12 квітня 2019 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: С.С. Ткачук

С.Г. Хвостик