Постанова

Іменем України

30 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 740/4324/16-ц

провадження № 61-33900св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 18 травня 2017 року в складі колегії суддів: Кузюри Л. В., Вінгаль В. М., Губар В. С.,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до укладеного договору

від 03 квітня 2012 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2 000,00 грн

у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Позивач вказував, що внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на зобов`язань станом на 31 жовтня 2016 року виникла заборгованість

у розмірі 30 024,12 грн, з яких заборгованість за кредитом - 2 048,29 грн, заборгованість за відсотками - 22 723,67 грн, заборгованість за пенею та комісією - 3 346,25 грн, штраф (фіксована частина) - 500,00 грн, штраф (процентна складова) - 1 405,91 грн.

З урахуванням викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість у розмірі 30 024,12 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 березня 2017 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів укладення між сторонами договору на отримання кредиту

у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 18 травня 2017 року рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 березня 2017 року скасовано, ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 03 квітня 2012 року в сумі 30 024,12 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що позивачем доведено факт невиконання позичальником узятих на себе зобов`язань за кредитним договором, наявності простроченої заборгованості, яка повинна бути стягнута на користь банку.

Аргументи учасників справи

У червні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що наданий позивачем розрахунок заборгованості необґрунтований жодними належними та допустимими доказами, містить намагання стягнути з відповідача безпідставні борги. Крім того, позивачем пропущено позовну давність.

Відзив іншими учасниками справи на касаційну скаргу не подано.

Рух справи

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 03 липня 2017 року відкрито касаційне провадження

в цій справі та зупинене виконання рішення апеляційного суду Чернігівської області від 18 травня 2017 року до закінчення касаційного провадження.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справу передано до Верховного Суду.

21 жовтня 2019 року ухвалою Верховного Суду справу призначено до судового розгляду.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суди встановили, що 03 квітня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та

ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 2 000,00 грн.

У вказаній анкеті-заяві відсутні умови щодо строку кредитування, розміру відсотків, пені та штрафів.

01 липня 2013 року ОСОБА_1 було переоформлено кредитну картку, що підтверджується витягом з технічного комплексу, який було подано

ПАТ КБ «ПриватБанк», строк дії якої було встановлено по липень 2016 року.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором сума заборгованості станом на 31 жовтня 2016 року становить 30 024,12 грн, з яких

2 048,29 грн - заборгованість за кредитом, 22 723,67 грн - заборгованість за відсотками, 3 346,25 грн - заборгованість за комісією та пенею, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 1 405,91 грн - штраф (відсоткова складова), яку банк просив стягнути з відповідача.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У частині першій статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до частин першої і другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі

№ 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладений у раніше прийнятій постанові від 24 вересня

2014 року (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що «без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання,

з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України позивач не пред`явив. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору».

У цій справі в анкеті-заяві позичальника від 03 квітня 2012 року відсоткова ставка не визначена, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, а також комісії.

Банк, крім заборгованості за кредитом, просив стягнути заборгованість за відсотками, а також пеню, штрафи та комісію, посилаючись на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, як невід`ємні частини кредитного спірного договору.

При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими Тарифами, Умовами та правилами ознайомився і погодився відповідач, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк».

У зв`язку з наведеним рішення апеляційного суду в частині вирішення позовних вимог щодо стягнення відсотків, пені, комісії та штрафів підлягають скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги про те, що позивачем пропущена позовна давність

є необґрунтованими, оскільки судами встановлено, що у липні 2013 року ОСОБА_1 було переоформлено кредитну картку, строк дії якої було встановлено по липень 2016 року.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення

у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що рішення апеляційного суду

в частині стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно змінити зменшивши її розмір до 2 048,29 грн, що становить суму основного боргу за кредитом. В частині вирішення вимог про стягнення відсотків, пені, комісії та штрафів рішення апеляційного суду підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції ? зміні в мотивувальній частині, з викладенням її в редакції цієї постанови.

Враховуючи те, що ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 липня 2017 року зупинене виконання рішення апеляційного суду Чернігівської області від 18 травня

2017 року до закінчення касаційного провадження, тому виконання рішення

у нескасованій частині підлягає поновленню.

Згідно з частинами десятою, тринадцятою статті 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню частково, то сплачений сторонами судовий збір при зверненні до суду позовом, апеляційною та касаційною скаргами підлягає перерозподілу пропорційно задоволеним вимогам. Розмір заявлених вимог - 30 024,12 грн (100 %), розмір вимог, що підлягають задоволенню - 2 048,29 грн (6,8 %), тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 196,77 грн.

З позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1 541,15 грн. Різниця судових витрат, що підлягає сплаті сторонами, становить 1 344,38 грн на користь відповідача.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 412, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 18 травня 2017 року

в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 03 квітня 2012 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 03 квітня 2012 року в сумі 2 048,29 грн.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 18 травня 2017 року

в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованості за відсотками, пенею, комісією та штрафами, а також витрат, понесених на сплату судового збору при зверненні до судів першої та апеляційної інстанцій, скасувати.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 березня 2017 року в частині відмови у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками, пенею, комісією та штрафами змінити у мотивувальній частині, виклавши у редакції цієї постанови.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати, понесені на сплату судового збору при зверненні до суду касаційної інстанції, в сумі

1 344,38 грн.

Поновити виконання рішення апеляційного суду Чернігівської області

від 18 травня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 03 квітня 2012 року в сумі 2 048,29 грн.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук