Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/251/19
Провадження № 2/273/148/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

15 квітня 2019 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Новицького Є. А. ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-

ВСТАНОВИВ

У лютому 2019 року до Баранівського районного суду звернулася ОСОБА_2 (надалі також позивач) з позовом до ОСОБА_3 (надалі також відповідач) про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, рішенням Баранівського районного суду від 27.06.2016 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 було стягнено аліменти в розмірі по 500 грн на кожну дитину, а саме: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2

З огляду на викладене, позивач вирішила звернутися до суду із вказаним позовом, адже тих аліментів які сплачує відповідач та які були присудженні 2016 році недостатньо для утримання та належного виховання дітей.

Позивач на задоволенні первісного позову наполягала, при цьому, вважала необгрунтованим та таким що не підлягає задоволенню зустрічний позов. Крім того, 25.03.2019 подала до суду відзив на зустрічний позов згідно якого вона категорично заперечує щодо обставин вказаних ОСОБА_3, адже вони не відповідають дійсності . Інформацію щодо місця проживання сина ОСОБА_7 спростовує доданими довідками виконавчого комітету Баранівської міської ради.

Відповідач за первісним позовом щодо його задоволення заперечував частково, вимогу про стягнення аліментів на сина ОСОБА_8 визнав частково, щодо аліментів на утримання сина ОСОБА_7 заперечував та подав зустрічний позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, адже ОСОБА_5 проживає разо з ним. 10.07.2019 ОСОБА_3 подав до суду відповідь на відзив ОСОБА_2 на його зустрічний позов, згідно якої вважає її заперечення необгрунтованими.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши сторін по справі, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Баранівського районного суду від 27.06.2016 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 було стягнено аліменти в розмірі по 500 грн на кожну дитину, а саме: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , 09.03.2009 р.н.(а.с. 11,12).

Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ТП №169394 ОСОБА_4 одружилася та взяла собі прізвище чоловіка «Жукова», що свідчить про те, що вона є належним позивачем по справі (а.с. 8)

Позивач зазначає, що тих аліментів які відповідач сплачує на утримання дітей недостатньо для їх належного утримання та виховання, а тому, вважає, що позов підлягає задоволенню, до того ж просить суд врахувати зміни в чинному законодавстві щодо того, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімума для дитини відповідного віку, а також, необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частин 1-2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою ВРУ № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Так, ВСУ в своїх розясненнях, викладених у правовій позиції у справі за № 143 цс 13 від 05.02.2014 року, зазначив, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Окрім того, законодавчими змінами в ч. 3 ст. 181 СК України закріплено положення, згідно з яким спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

ОСОБА_3 у поданому зустрічному позові зазначає, що син ОСОБА_7 проживає з ним, що підтвердив довідкою виконавчого комітету Баранівської міської ради Житомирської області від 18.02.2019 №229 (а.с. 23).

При цьому, з доданої довідки вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично проживає у своєї бабусі у с. Марківка по провулку Зарічному, 16, що свідчить про необгрунтованість доводів позивача за зустрічним позовом.

Більше того, з довідок виконавчого комітету Баранівської міської ради від 15.03.2019 №312 та від 18.03.2019 №313, №314, син ОСОБА_8 та син ОСОБА_7 проживають разом зі своєю матірю ОСОБА_2 (а.с. 37, 38, 44).

Таким чином, вказані докази спростовують доводи ОСОБА_3 про те, що їх спільний син ОСОБА_7 проживає разом з ним. Більше того, доказів на підтвердження вказаного факту він не надав, адже довідка виконавчого комітету Баранівської міської ради від 18.02.2019 №229 спростовується довідкою від 13.03.2019 №308 (а.с. 23,36).

Крім того, доводи ОСОБА_3 спростовуються показами свідків, а саме:

ОСОБА_9, яка в судовому засіданні зазначила, що син ОСОБА_7 та син ОСОБА_8 проживають разом із матірю, при цьому не заперечувала того, що трапляються такі випадки коли діти ночують у неї та в іншої бабусі.

ОСОБА_10 в судовому засіданні вказав на те, що ОСОБА_3 допомагає дітям матеріально, але ОСОБА_2 приймає більшу участь у їх матеріальному утриманні аніж відповідач за первісним позовом. Крім того зазначив, що діти проживають разом із матірю, іноді живуть і в бабусь, зокрема ОСОБА_5.

Також, суд бере до уваги рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 27.06.2016 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, яким вказаний шлюб розірвано, а дітей залишено на виховання матері - ОСОБА_4 (а.с. 11).

Отже, дослідивши надані суду докази, співставивши їх із показами свідків, суд прийшов до висновку про обгрунтованість первісного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення. При цьому, зважаючи на те, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт проживання сина ОСОБА_7 з ОСОБА_3, суд прийшов до висновку про необгрунтованість його зустрічного позову до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. До вказаного висновку суд прийшов з врахуванням того, що встановлення місця проживання дитини під час вирішення питання про стягнення аліментів є визначальною в розумінні ч. 3 ст. 181 СК України, яка має імперативний характер.

Визначаючи розмір аліментів, що стягуватиметься із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей суд враховує той факт, що відповідач за первісним позовом не надав суду жодних належних та допустимих доказів у частині його неплатоспроможності, відсутності коштів, що спричинене неможливістю працювати, отримувати доходи. Крім того, ОСОБА_3 не надано суду доказів того, що на його утриманні перебувають інші особи, що ставить його у скрутне матеріальне становище.

Крім того, керуючись ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 83, 91, 247, 258, 259, 263, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення задовольнити.

Змінити розмір аліментів, стягнених з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей, згідно з рішенням Баранівського районного суду від 27.06.2016 по справі №273/604/16-ц.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер платника податків: НОМЕР_1, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1 / 3 від усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до 29.03.2021 повноліття сина ОСОБА_5, затим у розмірі 1 / 4 від усіх видів доходу, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 30.03.2021 та до 09.03.2027 повноліття сина ОСОБА_6.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. (Реквізити для сплати судового збору: ККДБ 22030101, рахунок 6037, назва рахунку- судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), назва отримувача: УК у Баран.р-н/Баранівський р-н/22030101), код отримувача: 37573026, МФО 899998 Казначейство України (ЕАП).

Виконавчий лист №273/604/16-ц від 27.06.2016 року підлягає відкликанню.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 25 квітня 2019 року.

Суддя: ОСОБА_11