Провадження № 2/761/4651/2019
09 квітня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Рибака М.А.,
за участю секретаря Орел П.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
У березні 2019 ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвом про право власності НОМЕР_2 від 16.09.2004 року. Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано, про що 22.08.2017 року складено відповідний актовий запис 223. Разом з тим, в належній позивачу квартирі зареєстроване місце проживання відповідача з 24.07.2012 року. Однак, відповідач не проживає та не з'являється у даній квартирі понад три роки без поважних причин, не сплачує комунальні послуги, не несе витрат в утриманні житла, квартирою не цікавиться та не зберігає в ній особистих речей. Враховуючи, що відповідач тривалий час не проживає у вказаній квартирі, не несе витрат на житлово-комунальні послуги, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням та примусово зняти її з реєстраційного обліку.
Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з'явилась про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню чсастково з наступних підстав.
Судом встановлено, що спірним житловим приміщенням є квартира АДРЕСА_2.
Вказана квартира належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 16.09.2004 року, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно.
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3, 22 серпня 2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.
Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що на час розгляду справи, у квартирі зареєстрована колишня дружина ОСОБА_2.
Відповідач у даній квартирі не проживає, не несе витрат по її утриманню, у зв'язку з чим позивач вважає, що відповідач втратила право користування нею.
Згідно із ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.
Згідно із п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Той факт, що відповідач не проживає у спірній квартирі підтверджується, крім пояснень позивача, актом від 04.02.2019 про факт не проживання за вищевказаною адресою ОСОБА_2, відповідно до якого остання протягом останніх трьох років не відвідує квартиру за вказаною адресою.
Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ніяких витрат по утриманню спірної квартири не несе та не несла, квартплату, комунальні послуги та електроенергію не сплачувала, доказів того, що вона намагались вирішити питання про вселення до спірної квартири, суду надано не було, що свідчить про те, що квартирою вона тривалий час не цікавиться.
Норми статей 15,16, 386, 391 ЦК гарантують власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому.
Відповідно до положень норм статей 16, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
У силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Виходячи з встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає доведеним відсутність відповідача в спірному жилому приміщенні більше одного року без поважних причин, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Разом з тим, відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ст.ст. 76-78, 81 ЦПК України, засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б обґрунтовували позовні вимоги в частині примусового зняття відповідача з реєстраційного обліку у вказаній квартирі.
Крім того, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття її з реєстрації.
Відповідно до п.34 постанови №5 Пленуму ВССУ від 7.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Зазначене свідчить, що питання зняття особи з реєстраційного обліку є похідним від вирішення питання про позбавлення права власності на жиле приміщення.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі слід покласти на відповідача
Керуючись ст. ст. 4, 76-83, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В Р І Ш Е Н Н Я
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768,40 грн.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1: АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1.

ОСОБА_2: АДРЕСА_1.

СУДДЯ М.А. РИБАК

Повний текст рішення суду складено 15 квітня 2019 року.