Справа № 445/2020/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі: судді Бакаїм М. В.

при секретарі Стеців Н.Р.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника служби у справах дітей Золочівського РДА ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Золочеві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Золочівської РДА, про позбавлення батьківських прав ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа: орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Золочівської РДА, про позбавлення батьківських прав.

В підтвердження позову зазначає, що відповідачка є його дружиною. Від шлюбу у них народилися двоє дітей: ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Стверджує, що відповідачка з 01.07.2018 року пішла з дому, залишивши його та дітей. З того часу вона батьківських обов'язків не виконує: не утримує, не виховує дітей. Вона веде розпустний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, має судимість. В зв'язку з наведеним просить позов задоволити та позбавити відповідачку батьківських прав щодо синів ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив вимоги позову задоволити.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та дав пояснення, аналогічні за змістом позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи- органу опіки і піклування Золочівської РДА Львівської області, ОСОБА_3 позов підтримав та просив його задовольнити.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що відповідачка зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, дітьми не цікавиться та не займається взагалі. Діти проживають з батьком.

Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи без участі відповідачки, яка відзиву суду не подала, в судові засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про час і місце їх проведення, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а наявних у справі доказів достатньо для ухвалення рішення.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із свідоцтва про народження серії І-СГ № 366003, ОСОБА_1, народився 04.06.2013 р. , свідоцтва про народження серії І-СГ № 447161 ,ОСОБА_6, народився 28.02.2015 р. та їх батьками зазначений позивач -ОСОБА_4 та відповідачка- Мурин ОСОБА_10.

Як вбачається із свідоцтва про одруження серії І-СГ № 195831, ОСОБА_1 21.11.2012 р. зареєстрував шлюб із ОСОБА_11 (дошлюбне прізвище Павлишин).

Як вбачається з висновку комісії районної державної адміністрації з питань захисту прав дитини від 30.07.2018 року № 1, що затверджений розпорядженням голови Золочівської райдержадміністрації № 460 від 09.08.2018, визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_5, відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_1 та ОСОБА_6.

Відповідно до характеристики № 533 від 19.09.2018 року, виданої Червоненською сільською радою Золочівського району, ОСОБА_5, з 01.07.2018 року за місцем проживання не проживає. В сільську раду надходили щодо ОСОБА_5 скарги про її неналежне виховання дітей, які станом на 19.09.2018 року залишились проживати з батьком.

Вироком Золочівського районного суду Львівської області від 23.10.2017 року ОСОБА_5 засуджена за ст.ст.185 ч.1, 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним строком - 2 роки.

В ОСОБА_3 обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 від 05.04.2019 року складеному депутатом Червоненської сільської ради ОСОБА_12 та секретарем сільської ради ОСОБА_13, зазначено, що ОСОБА_4 проживає з двома дітьми. Умови проживання задовільні.

Згідно ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток.

Зазначені гарантії кореспондуються із ст. 52 Конституції України, відповідно до якої діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

В свою чергу, відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до вимог п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Відповідно до абз.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Враховуючи вищенаведене, оскільки встановлено, що відповідачка не виконує без поважних причин обов'язків по вихованню синів, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не спілкується з дитиною, ухиляються від виконання батьківських обов'язків, суд приходить до висновку, що вимога про позбавлення батьківських прав є підставною та підлягає до задоволення.

На підставі ст.150, 164, 165, 167 СК України та керуючись ст.4, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 271, 272, 273, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно її синів: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_5.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення проголошено 18.04.2019.

Суддя ОСОБА_11