Постанова

Іменем України

15 квітня 2019 року

м. Київ

справа №750/7107/17

провадження № 61-42105св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В.І., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Чернігівська міська рада,

представник відповідача - Мітасова Юлія Сергіївна,

третя особа - ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову апеляційного суду Чернігівської області від 09 липня 2018 року в складі колегії суддів: Онищенко О. І., Бечка Є. М., Вінгаль В. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Чернігівської міської ради, третя особа - ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування рішення ради.

В обґрунтування позовних вимог указував, що згідно з договором купівлі-продажу від 12 травня 1996 року він є власником будинку АДРЕСА_1 та відповідно до свідоцтва про право власності на земельну ділянку від 31 липня 2014 року - власником земельної ділянки, на якій розташований цей будинок. Рішенням Чернігівської міської ради від 31 липня 2014 року його колишній дружині ОСОБА_6 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва обслуговування жилого будинку АДРЕСА_1. Рішенням ради від 28 серпня 2015 року затверджено технічну документацію та передано у власність ОСОБА_6 зазначену земельну ділянку.

Посилаючись на те, що спірна земельна ділянка у нього не вилучалась, він є власником будинку АДРЕСА_1, просив визнати незаконним та скасувати пункт 2. 27 рішення ради від 31 липня 2014 року та пункту 1.33 рішення ради від 28 серпня 2015 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 березня 2018 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано недійсним пункт 2.27 рішення Чернігівської міської ради від 31 липня 2014 року та пункт 1.33 рішення Чернігівської міської ради від 28 серпня 2015 року.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки позивач є власником будинку АДРЕСА_1 у Чернігівської міської ради були відсутні підстави для передачі спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_6

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Чернігівської області від 09 липня 2018 року рішення суду першої інстанції скасовано, в задоволенні позову відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що звертаючись до суду з позовом до Чернігівської міської ради про визнання незаконними та скасування рішення ради про передачу у власність ОСОБА_6 земельної ділянки, позивач залучив її як третю особу, проте у разі задоволення позову буде вирішено питання про її права, тому вирішення спору без залучення ОСОБА_6 в якості відповідача неможливо.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У серпні 2018 року ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 23 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

12 вересня 2018 року справа надійшла до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд неправомірно розглянув справу в спрощеному позовному провадженні, не звернув увагу на те, що земельні ділянки передаються у власність особам лише після припинення права власності чи користування ними попередніх власників, користувачів.

29 березня 2019 року ОСОБА_4 подав до Верховного Суду додаткові пояснення, в яких зазначав, що постановою Верховного Суду від 22 січня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Чернігівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення міської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_6 встановлено, що спірна земельна ділянка є приватною власністю ОСОБА_4

Відзив/заперечення на касаційну скаргу

01 жовтня 2018 року від представника Чернігівської міської ради Мітасової Ю. С. до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, який мотивований тим, що постанова апеляційного суду прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому касаційна скарга підлягає відхиленню.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування в шлюбі придбали будинок АДРЕСА_1, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_4

Рішенням Чернігівської міської ради від 25 квітня 2014 року ОСОБА_4 затверджено технічну документацію та передано у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Чернігівської міської ради від 20 червня 2014 року пункт 1.16 рішення міської ради в частині затвердження технічної документації та передачі у власність ОСОБА_4 земельної ділянки для будівництва та обслуговування будинку АДРЕСА_1 визнано таким, що втратило чинність. Рішенням міської ради від 08 серпня 2014 року визнано таким, що втратило чинність рішення міської ради в частині надання ОСОБА_4 дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку АДРЕСА_1.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2016 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 березня 2016 року, скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку АДРЕСА_1.

Рішенням Чернігівської міської ради від 31 липня 2014 року ОСОБА_6 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Чернігівської міської ради від 28 серпня 2015 року затверджено технічну документацію та передано ОСОБА_6 у власність земельну ділянку на АДРЕСА_1, площею 0,0604 га.

12 вересня 2015 року право власності на зазначену земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_6 та видано їй свідоцтво про право власності на цю земельну ділянку.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норми права

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини другої статті 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем не закриваючи провадження у справі.

Отже, позивач самостійно визначається з колом осіб, які є відповідачами у справі.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_4 просив скасувати рішення міської ради про передачу у власність ОСОБА_6 земельної ділянки.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про неможливість розгляду справи без залучення ОСОБА_6 в якості відповідача, оскільки скасування оспорюваних позивачем пунктів рішень міської ради впливає на її права та інтереси.

З огляду на положення статті 51 ЦПК України апеляційний суд позбавлений можливості вирішити питання про залучення до участі у справі ОСОБА_6 у якості належного відповідача.

Доводи касаційної скарги про те, що постановою Верховного Суду від 22 січня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Чернігівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення міської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки встановлено, що спірна земельна ділянка є приватною власністю ОСОБА_4, не мають правового значення, оскільки зазначеною постановою скасовані рішення попередніх судових інстанцій та закрито провадження у справі з підстав того, що спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Крім того, постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2016 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 березня 2016 року, скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку АДРЕСА_1.

Доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд неправомірно розглянув справу в спрощеному позовному провадженні, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 Розділу VЦПК України.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді даної справи неправильно застосовані норми матеріального права чи порушені норми процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 409 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову апеляційного суду Чернігівської області від 09 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.І. Крат