Справа № 357/2938/15-ц
Провадження 6/357/35/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - Цукуров В. П.

секретар судового засідання - Кривенко О.С.,

за участю - старшого державного виконавця Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква подання старшого державного виконавця Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника фізичної особи ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло вказане подання державного виконавця, у якому він зазначає, що на примусовому виконанні у відділі ДВС перебуває виконавче провадження №55716431 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» заборгованості в сумі 49 490 грн. При цьому, в ході проведення виконавчих дій майна, на яке можна звернути стягнення, не виявлено, а від виконання судового рішення боржник ухиляється.

В судовому засіданні державний виконавець Горобець І.В. вимоги подання підтримала, надала суду аналогічні пояснення, просила його задовольнити. Додатково пояснила, що відповідне виконавче провадження було відкрито нею постановою від 06.02.2018 року, втім, у матеріалах відсутнє документальне підтвердження того, що боржник отримав копію цієї постанови або іншим чином повідомлений про відкриття вказаного виконавчого провадження. До державного виконавця боржник ні разу не звертався, вона жодного разу його не бачила.

В судове засідання представник стягувача - ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» не зявився, надав суду клопотання про розгляд справи без його присутності.

Боржник ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся встановленим законом способом, втім, до суду не зявився, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило.

Вислухавши пояснення державного виконавця та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.05.2015 року по справі № 357/2938/15-ц з ОСОБА_2 було стягнуто на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 49 000 грн. та судові витрати в сумі 490 грн.

Згідно з матеріалами цивільної справи ОСОБА_2 зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1. Він повідомлявся про розгляд справи судовими повістками, а також через оголошення в засобах масової інформації, але у судове засідання не зявився, тому розгляд справи проводився без його участі.

Вказане рішення суду набрало законної сили 12.06.2015 року, а 23.07.2015 року стягувачу було видано судом виконавчий лист.

06.02.2018 року державним виконавцем ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа по даній справі.

На сьогоднішній день рішення суду боржником не виконане.

Розглядаючи дане подання, суд керується наступними нормами матеріального та процесуального права України.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Згідно з п.19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертається до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За положеннями п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено, зокрема, у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань.

Згідно з приписами ч.1, 3, 4 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобовязань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

В обґрунтування подання державний виконавець посилається на те, що боржник ухиляється від виконання боргових зобовязань.

У той же час, на момент звернення до суду з таким поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження; а поняття «ухилення від виконання зобовязань» необхідно розуміти як будь-які свідомі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок повністю або частково у нього є реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини.

У звязку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обовязків, передбачених ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; за рішеннями майнового характеру подання виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; своєчасно зявлятися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Втім, відомостей про те, що боржник отримував копію постанови про відкриття виконавчого провадження, що боржнику відомо про наявність виконавчого провадження, що він одержував виклики державного виконавця субєктом подання суду не надано.

Таким чином, в результаті дослідження наданих заявником матеріалів, суд дійшов до висновку про те, що в матеріалах справи немає переконливих доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням. За таких обставин, правових підстав для задоволення подання у суду немає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.33 Конституції України, ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», ст.441 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання старшого державного виконавця Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника фізичної особи ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

СуддяОСОБА_3