Справа № 303/1323/19
рядок стат. звіту 48
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11 квітня 2019 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Довжанина В.М., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

27.02.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Позов мотивує тим, що 14.02.2002 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Мукачівського міського управління юстиції, актовий запис № 45.

Від даного шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружнє життя у сторін не склалося, вони мають різні характери та погляди на подружнє життя, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, в позовній заяві просив розглядати даний позов без його участі.

Відповідач в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю, просить винести рішення на підготовчому судовому засіданні.

Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Таким чином суд приходить до висновку про доцільність ухвалення рішення за результатами підготовчого засідання.

За ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Відповідно до вимог ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

Судом встановлено, що 14.02.2002 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Мукачівського міського управління юстиції, актовий запис № 45.

Від даного шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюб між ними носить формальний характер, шлюбні стосунки не підтримують.

Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Керуючись ст. ст. 19, 81, 141, 200, 206, 263-265, 430 ЦПК України, ст.ст. 24, 110, 112, 113, 150, 160, 180, 182, 183, 191 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, 14.02.2002 року відділом реєстрації актів громадського стану Мукачівського міського управління юстиції, актовий запис № 45 - розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачу ОСОБА_3 залишити прізвище «Кондор».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до закарпатського апеляційного суду.

Головуючий В.М. Довжанин