ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-788/08Головуючий у 1-й інстанції Томчук С.В.
Провадження № 22-ц/817/343/19 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 307000000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря - Кантицька О.І.

та представника ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - адвоката Семенюка Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №2-788/08 за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2008 року, ухваленого суддею Томчук С.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

у грудні 2008 року ОСОБА_5 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання за ним права на спадкове майно, належне ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Угорськ, Шумського району, Тернопільської області, що складається із права на будинковолодіння з приналежними до нього будівлями та спорудами, яке розташоване в АДРЕСА_1, права на майновий пай, згідно свідоцтва про права власності на майновий пай члена КСП, право на ощадний вклад.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_5 зазначив, що його батько - ОСОБА_9, помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в с.Угорськ, Шумського району, Тернопільської області, залишивши після себе спадкове майно: будинковолодіння з приналежними до нього будівлями та спорудами, яке розташоване в АДРЕСА_1; майновий пай, згідно свідоцтва про права власності на майновий пай члена КСП, ощадний вклад. В шестимісячний строк з дня смерті батька, позивач прийняв спадщину, як такий, що проживав з померлим в одному будинковолодінні, доглядав і поховав батька, що підтверджується довідкою №724 від 24 листопада 2008 року, виданої Угорською сільською радою. Коли ОСОБА_5 звернувся в Шумське БТІ, йому була дана офіційна відмова у видачі витягу з реєстру нерухомого майна з метою отримання спадщини, у зв'язку з тим, що у правовстановлюючому документі (свідоцтві на право власності) із зворотньої сторони в Реєстровому написі неповна адреса будинковолодіння, а саме: не вказано назву села. Померлий, на випадок своєї смерті, зробив розпорядження, яким призначив спадкоємцем усього належного йому майна - ОСОБА_5

Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2008 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права на спадкове майно - задоволено.

Визнано за гр. ОСОБА_5, жителем с. Угорськ, право на спадкове майно, яке залишилось після смерті батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Угорськ, Шумського району, Тернопільської області, яке складається із житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; права на грошовий вклад на рахунку №4617, який знаходиться в Шумському відділені Кременецького Ощадбанку України; права на майнову частку (пай) по ПГ "Міжгір'я" Шумського району, визначену в розмірі 746 (сімсот сорок шість) гривень на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), серії НОМЕР_5, виданого 12 грудня 2007 року Угорською сільською радою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять частково скасувати рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2008 року по справі №2-788/2008 та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_5 в частині визнання права власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 - залишити без розгляду, посилаючись на те, що воно прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 зазначили, що спірне будинковолодіння станом на 1 липня 1990 року мало статус колгоспного двору, а вони всі були його членами. При ознайомленні з матеріалами справи, їм стало відомо, що ОСОБА_8, 10 лютого 1989 року отримав Свідоцтво про право особистої власності на спірне будинковолодіння без зазначення статусу колгоспного двору. Проте в архівному витязі вказано, що за 1986-1990 роки станом на 01 липня 1990 року це будинковолодіння відносилося до суспільної групи "колгоспна" і тому дане свідоцтво повинне було видане зі статусом колгоспного двору, а не на право особистої власності. З огляду на те, що у даному господарстві (колгоспному дворі) було зареєстровано п'ятеро осіб і станом на 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в даному будинковолодінні, тому заявники мають право на 3/5 частини двору, а позивач в порядку спадкування за заповітом і з врахуванням його частки має право на 2/5 частини двору, а не на ціле господарство, як це вирішив суд в оскаржуваному рішенні. Також заявники вказують на те, що їх не було залучено до даної справи в якості учасників процесу, в зв'язку з чим їм не було відомо про розгляд даної справи.

Правом на подання відзиву (заперечення) на апеляційну скаргу сторони не скористалися.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - адвокат Семенюк Ю.В. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином також були повідомлені про час, дату і місце проведення судового засідання, однак, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутності, і вказали, що апеляційної скарги не визнають в повному обсязі та заперечують проти її задоволення (а.с. 61-62).

ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився повторно. Як вбачається з акту обстеження №19 від 08 лютого 2019 року, складеного комісією в складі: спеціаліста міської ради - Дмитрук Н.П., свідків: ОСОБА_11, ОСОБА_12, що цього числа було проведено обстеження умов проживання в домогосподарстві ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на предмет його не проживання в даному господарстві і виявлено, що він зареєстрований в даному господарстві, але фактично не проживає в даному господарстві та на території села Угорськ з червня 2008 року, місце перебування його невідоме (а.с. 39). В зв'язку з цим судом було розміщене повідомленням на веб-порталі судової влади України (а.с. 68-69).

Згідно з частинами 11-12 статті 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Порядок публікації оголошень на веб-порталі судової влади України визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

У відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і тому суд апеляційної інстанції переглядає рішення лише в цій частині.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Семенюка Ю.В., ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належав померлому ОСОБА_8 на праві особистої власності і тому слід визнати право власності на вказане будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом за сином - ОСОБА_5.

Колегія суддів, з даним висновком суду першої інстанції не погоджується, оскільки судом неповне з'ясовано обставини, що мають значення для справи, допущено порушення норм процесуального права.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 та пункту 4 частини 3 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Права та обов'язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України.

Отже, об'єктами спадщини за ЦК України є права та обов'язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку.

Згідно з вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року №11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено саме на сільські ради.

Порядок введення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі - Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі - Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року №5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року №69.

Згідно із зазначеними Вказівками суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім'ї). Особи, які працювали у колгоспі, але не були членами колгоспу, відносились до суспільної групи робочих або службовців залежно від займаної посади.

Як зазначено в пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22 грудня 1995 року, що положення статей 17, 18 Закону "Про власність" (697-12) щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося; в) у випадках, коли за рахунок майна колгоспного двору було внесено вклад у кредитну установу на ім'я члена двору, його частка має бути зменшена на суму вкладу, а якщо вклад перевищує належну цьому члену частку, з нього стягуються відповідні грошові суми на користь інших членів колгоспного двору; г) згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" (885-12) загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування.

Відповідно до статті 120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) колгоспний двір визначався, як сімейно-трудове об'єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у спільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При цьому за змістом частини другої статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 10 лютого 1989 року, який розташований в селі Підгірськ, Підгірської сільської Ради народних депутатів по вулиці Центральній, 12, Шумського району дійсно належить ОСОБА_8, на підставі рішення виконкому Шумської районної Ради народних депутатів №18 від 18 січня 1989 року (а.с. 6).

Як зазначено в заповіті від 13 червня 2007 року, посвідченого секретарем Угорської сільської ради Шумського району Тернопільської області Дмитруком Н.П., зареєстрованого в реєстрі за №12, що ОСОБА_9 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_5 (а.с. 9).

ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_6 відповідний актовий запис №3 (а.с. 5).

Рішенням реєстратора № 136 від 20 листопада 2008 року було відмовлено у видачі витягу з реєстру нерухомого майна у зв'язку з тим, що у правовстановлюючому документі (свідоцтві про власність) зворотньої сторони в Реєстровому написі неповна адреса будинковолодіння, не вказано села (а.с. 10).

Згідно з Архівним витягом № 96 від 22 лютого 2011 року із погосподарської книги №3 Угорської сільської ради Шумського району Тернопільської області за 1986-1990 року, станом на 01 липня 1990 року, вбачається, що особовий рахунок господарства №191. Голова сім'ї: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2. Члени сім'ї: ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_3, - дружина; ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, - невістка; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, - внук; ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_6, - внучка. Суспільна група господарства - колгоспна (а.с. 43).

З будинкової книги для прописки громадян, які проживають в АДРЕСА_1 видно, що ОСОБА_1 з 22.06.1978р. проживає за вказаною адресою, ОСОБА_2 - з моменту народження, тобто з 08.07.1980р. (а.с.41-42). З паспорту ОСОБА_3 вбачається, що вона з моменту народження була зареєстрована за спірною адресою і вибула у 2008 році, в зв'язку з одруженням.

Отже, колегія суддів вважає, що порушене право власності заявників ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на спірне будинковолодіння, які станом на 01 липня 1990 року, тобто до припинення колгоспного двору, були його членами і тому дане будинковолодіння належить їм на праві спільної сумісної власності разом з ОСОБА_5

Однак, вони не були залучені до участі у справі, хоча судом прийняте рішення про їх права та інтереси, що є безумовною обов'язковою підставою для скасування судового рішення.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 слід задовольнити, а рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2008 року в частині визнання за гр. ОСОБА_5, жителем с. Угорськ, право на спадкове майно, яке залишилось після смерті батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Угорськ, Шумського району, Тернопільської області, яке складається із житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у позові ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права на спадкове майно, а саме: в частині права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

Згідно з ч.1 та п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи те, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 при подачі апеляційної скарги було сплачено судовий збір у сумі 56 (п'ятдесят шість) гривень 14 копійок, тому колегія суддів вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_5 (фактичне місце реєстрації - АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, паспорт Серія НОМЕР_7, виданий Шумським РВ УМВС України в Тернопільській області 06 листопада 2003 року), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3, паспорт Серія НОМЕР_8, виданий Шумським РВ УМВС України в Тернопільській області 09 січня 1997 року), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4, паспорт Серія НОМЕР_9, виданий Шумським РВ УМВС України в Тернопільській області 24 липня 2007 року) в рівних частинах сплачений ними судовий збір у розмірі 56 (п'ятдесят шість) гривень 14 копійок.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2008 року в частині визнання за гр. ОСОБА_5, жителем с. Угорськ, право на спадкове майно, яке залишилось після смерті батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Угорськ, Шумського району, Тернопільської області, яке складається із житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у позові ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права на спадкове майно, а саме: в частині визнання права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_5 (фактичне місце реєстрації - АДРЕСА_1, поштовий індекс 47121, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, паспорт Серія НОМЕР_7, виданий Шумським РВ УМВС України в Тернопільській області 06 листопада 2003 року), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3, паспорт Серія НОМЕР_8, виданий Шумським РВ УМВС України в Тернопільській області 09 січня 1997 року), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4, паспорт Серія НОМЕР_9, виданий Шумським РВ УМВС України в Тернопільській області 24 липня 2007 року) в рівних чатинах сплачений ними судовий збір у розмірі 56 (п'ятдесят шість) гривень 14 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 19 квітня 2019 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи