РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року місто Чернігів

Справа №751/870/19

Провадження№2/751/511/19

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С.М.

секретаря судового засідання Сащенко О.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, в якому просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 26.04.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 477.

Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 26.04.2014 року, актовий запис № 477. Від шлюбу мають спільну дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинили свої існування з грудня 2018 року. Спільне господарство не ведеться. В сім»ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. За таких обставин подальше сумісне життя і збереження сім»ї вважає не можливим. З приводу розподілу майна спору не виникає. Після розірвання шлюбу дитина залишається з матір»ю. Примирення не можливе.

13.03.2019 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву. Заперечення обґрунтовані тим, що він категорично не бажає розривати шлюб з дружиною, з якою одружений вже майже пять років та бажає зберегти сімю. Від шлюбу народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Свою дружину та сина дуже любить та бажає зберегти їх повноцінні сімейні відносини. По теперішній час вони з відповідачем мешкають разом як одна сімя, між ними не втрачені почуття гідності та взаємо порозуміння. Жодних підстав для розірвання шлюбу він не бачить. Вважає таку поведінку та бажання дружини розірвати їх дружню родину суперечить її дійсній волі та суперечить не тільки її інтересам, а й інтересам неповнолітнього сина. Син повинен жити в повноцінній сімї. Їх сімя живе в повноцінній злагоді та благополуччі. За час спільного проживання та ведення господарства вони з дружиною набули достатню кількість матеріальних благ. Жодних підстав для розірвання шлюбу відповідач не давав.

Ухвалою суду від 14.03.2019 року сторонам надано строк для примирення терміном один місяць.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на обставини викладені у відзиві. Вважає, що жодних підстав для розірвання шлюбу не має.

Вислухавши вступне слово позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 26.04.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 477. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка «Гусейнгулієв», дружини «Гусейнгулієва» (а.с.3).

Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України, де зазначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем. Спору щодо розподілу майна та місця проживання дитини не виникає.

Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки втрачені почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тому підстав для примирення подружжя немає.

На підставі викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що має істотне значення, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України, статтями 13, 43, 200, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: 14000, АДРЕСА_1/1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: 14000, АДРЕСА_1/1, НОМЕР_2 виданий НВМ УМВС України в Чернігівській області 02.02.2006 року) про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 26.04.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 477 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище «Гусейнгулієва».

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя С. М. Ченцова