Справа № 350/76/19
Провадження № 22-ц/4808/453/19
Головуючий у 1 інстанції Калиній Г. В.
Суддя-доповідач Матківський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю представника апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2019 року, ухвалене суддею Калиній Г.В.

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

У січні 2019 року позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі по 3000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивач заявлені вимоги обґрунтувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, хоч має таку можливість, оскільки працює сезонно, у тому числі і за кордоном, та має високі заробітки.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2019 року позов задоволено частково. Вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі по 2000 гривень щомісячно.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач не довела, що за своїм матеріальним становищем відповідач може сплачувати аліменти у розмірі заявлених позовних вимог, а тому вирішив стягувати з відповідача аліменти у розмірі меншому, ніж просила позивач та врахував, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У лютому 2019 року ОСОБА_3 подав до Івано-Франківського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції, зменшивши розмір аліментів на дочку до 1000 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що рішення є незаконним та необґрунтованим, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, докази судом досліджувалися односторонньо, без належної оцінки наданих сторонами доказів, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для зміни судового рішення.

Правильно зазначивши в описовій частині рішення, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд залишив поза увагою зміст ч.1 ст. 182 СК України.

Зокрема, суд вказав, що позивач не довела, що за своїм матеріальним становищем він може сплачувати аліменти у розмірі заявлених позовних вимог, тому з врахуванням положень ст. 182 СК України стягнув аліменти у меншому розмірі, ніж просила позивач. Замість врахування обставин, які передбачені ст. 182 СК України, в тому числі його матеріального становища та стану здоров'я, суд вказав, що позивач не довела, що за своїм матеріальним становищем може сплачувати аліменти у розмірі заявлених позовних вимог, і в цей же час стягнув на користь позивача непомірно високі аліменти.

Розглядаючи справу у його відсутності за правилами спрощеного позовного провадження, суд залишив поза увагою, що він з 22 квітня 2013 року і по даний час ніде не працює, що підтверджується довідкою Лоп'янської сільської ради №243 від 12 лютого 2019 року, хворіє, що підтверджується протоколом УЗД, копією виписки №374 Рожнятівської ЦРЛ та копією з перекладом інформаційної картки з польської лікарні, і що його матеріальне становище є важким, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 14 лютого 2019 року.

Крім цього, тягар доказування підставності позову лежить на позивачеві, однак нею не надано і судом не оцінено жодного доказу його платоспроможності. Висновок позивача, що має можливість сплачувати аліменти такого розміру жодним доказом не підтверджено, є вигадкою та ґрунтується виключно на припущенні.

При вирішенні спору суду необхідно було брати до уваги, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину в Україні в 2019 році встановлений : для дитини віком до шести років - 813 гривень, для дитини віком від 6 до 18 років - 1013, 50 гривень, і з врахуванням його матеріального становища та позиції, при якій погоджується сплачувати аліменти або в розмірі ? частини усіх видів доходів, або у твердій грошовій сумі - по 1000 гривень, присудити саме такий розмір аліментів, який би відповідав принципу розумності та справедливості.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено копією свідоцтва про народження дитини та копією свідоцтва про шлюб (а.с. 5,6).

За даними акту обстеження матеріально-побутових умов від 14 лютого 2019 року ОСОБА_3 проживає разом з батьком, матір'ю та братом у с. Лоп'янка у житловому будинку, 1993 року побудови, загальна площа 120 кв.м, розмір земельної ділянки 0,60 га, соціальної допомоги, надбавок, пільг немає, не отримував разову грошову чи натуральну допомогу перед останнім зверненням, комісія вважає, що ОСОБА_3 на даний час опинився у скрутному матеріальному становищі.

За даними довідки, виданої виконкомом Лоп'янської сільської ради №243 від 12 лютого 2019 року, ОСОБА_3 не працює з 22 квітня 2013 року по даний час (а.с. 28-29).

В засіданні апеляційного суду встановлено, що відповідач їздить на заробітки до Польщі.

Згідно інформаційної картки Воєвудського лікарського комплексу в Плоцьку, Польща від 23 серпня 2016 року ОСОБА_3 прийнятий у відділення з приводу численних ушкоджень пальців лівої руки, які отримав внаслідок притискання пресом. Діагноз : вивих пальця (а.с. 31).

За даними виписки №374 Рожнятівської ЦРЛ ОСОБА_3 знаходився на амбулаторному лікуванні у травматолога з 22 січня 2018 року по 31 січня 2018 року зі скаргами на періодичні болі, порушення функції лівої китиці. Хворіє протягом 3 років, у 2016 році побутова травма в Польщі, проходить періодично амбулаторне і стаціонарне лікування у травматолога. Діагноз: посттравматична комбінована контрактура 2-4 пп. лівої китиці з больовим синдромом та порушення функції лівої китиці (а.с. 32).

Позиція суду апеляційної інстанції

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вислухавши представника апелянта, який вимоги скарги підтримав, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, законом встановлено мінімальний розмір аліментів - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік»

розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить : з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень;

Колегія суддів вважає, що стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, призводить до порушення прав дітей на належне матеріальне забезпечення.

Визначаючи суму на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 2000 гривень суд першої інстанції не взяв до уваги, що відповідач на підтвердження неспроможності сплачувати саме такий розмір аліментів подав довідку, якою підтверджується, що з 22 квітня 2013 рік по даний час не працює, акт обстеження матеріально-побутових умов, в ході якого встановлено його важкий матеріальний стан, потреба у лікуванні.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтвердив неналежний матеріальний стан апелянта, що не дає йому можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Колегія суддів вважає, що суду першої інстанції необхідно було більш повно з'ясувати обставини, що мають значення для справи та виходити не тільки з обов'язку відповідача сплачувати аліменти, а й спроможності надавати матеріальну допомогу для дитини у визначеному розмірі.

Стаття 182 СК України у редакції, чинній на момент звернення до суду з указаним позовом, до обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів відносяться: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Разом з тим, колегія суддів вважає подані відповідачем медичні документи не свідчать про повну або часткову втрату ним працездатності та неможливість працювати на жодній роботі.

З наданих суду доказів також не вбачається, що відповідач потребує тривалого лікування.

З огляду на вказане, враховуючи, що наявними у справі доказами не підтверджується беззаперечно, що у зв'язку з отриманою травмою ОСОБА_3 повністю втратив працездатність і не має фактичної змоги працевлаштуватися, колегія судів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Визначаючи розмір належних до стягнення аліментів, колегія суддів враховує потребу належного матеріального забезпечення дочки ОСОБА_4, обов'язок обох батьків утримувати дитину та доводи відповідача про те, що наразі не має постійного місця роботи.

Однак, колегія вважає за необхідне зазначити, що відповідач є фізично здоровим, їздив на роботу до Польщі, отримана травма не позбавляє можливості працевлаштуватися, тому вважає, що сума аліментів у розмірі 1500 гривень щомісячно для відповідача не буде непомірно великим розміром.

Крім цього, за положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Системний аналіз норм права, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини.

В решті доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2019 року в частині стягнення аліментів у розмірі по 2000 гривень щомісячно змінити.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 аліменти на дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1500 гривень щомісячно.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови виготовлено 16 квітня 2019 року.

Головуючий: Р.Й. Матківський

Судді: Л.В. Василишин

І.О. Максюта