Провадження № 2-в/761/3/2019
У Х В А Л А

Іменем України

15 березня 2019 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали щодо відновлення втраченого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Меркурій», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про визнання поруки припиненою,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» через свого представника звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на рішення Ленінського районного суду м.Севастополя від 03.03.2014 року та ухвалу Апеляційного суду м.Севастополя від 10.06.2014 року по справі №764/9369/13-ц.

У зв'язку з вищенаведеним, Верховним судом у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду було ініційовано відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №764/9369/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Меркурій», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про визнання поруки припиненою.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 27.08.2018 року підсудність розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження по зазначеній справі визначено Шевченківському районному суду м.Києва.

Учасники справи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Разом з тим, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні Ленінського районного суду м.Севастополя від 03.03.2014 року перебувала цивільна справа №764/9369/13-ц за Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Меркурій», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про визнання поруки припиненою.

При цьому, судом шляхом повного доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м.Севастополя від 03.03.2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Меркурій»про стягнення суми боргу задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Меркурій» на користь Публічного акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" заборгованість за Кредитним договором №146-09/КР/SEL/ від 24.04.2012р.в загальному розмірі 334 268 грн. 31 коп.; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Меркурій» на користь Публічного акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" судовий збір у розмірі 3342,68 грн.;

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу відмовлено повністю.

Разом з тим, шляхом повного доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень не встановлено прийняття ухвали Апеляційного суду міста Севастополя від 10.06.2014 року по цій справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється діяКонституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Цей Закон визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Згідно положень ч. 1 ст. 3 наведеного Закону, тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

У зв'язку із тимчасовою окупацією АР Крим та м. Севастополя є обгрунтовані підстави вважати, що матеріали судової справи ун. № 764/9369/13-ц було втрачено та має місце посилання на те, що і сторонами втрачена можливість доступу до даної цивільної справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст. 55 Конституція України. Слід вказати, що право на розгляд справи означає право особи звернутися за захистом до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. Обов'язковою умовою дотримання цього права є те, що особі має бути забезпечена можливість реалізації зазначених прав без будь-яких обмежень, перешкод чи ускладнень. Можливість людини без перепон одержати судовий захист є головним змістовним аспектом поняття доступу до правосуддя.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 489 ЦПК України, втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі або за ініціативою суду.

Згідно положень ч. 1 ст. 493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги:

1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо);

2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів;

3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи;

4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи;

5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень;

6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі;

7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Відповідно до ст. 494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про достатність зібраних доказів для часткового відновлення втраченого судового провадження в частині рішення Ленінського районного суду міста Севастополя за ун. № 764/9369/13-ц від 03.03.2014 року, оскільки відомості про таке згідно відповідного порядку містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Разом з тим, Тоді як, в частині відновлення втраченого судового провадження, зокрема ухвали Апеляційного суду міста Севастополя від 10.06.2014 року цій справі, суд відмовляє, оскільки така відсутня в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а інших достатніх, належних та допустимих доказів, які б дозволяли суду прийняти позитивне рішення, надано не було.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1, 2, 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.ст. 353, 488-495 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відновити втрачене судового провадження по цивільній справі № 764/9369/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Меркурій», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про визнання поруки припиненою, в частині рішення Ленінського районного суду міста Севастополя від 03.03.2014 року наступного змісту:

«Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" березня 2014 р. Ленінський районний суд міста Севастополя

у складі: головуючого судді - Лушнікова В.Ф.

при секретарі - Габдрахманової З.Ш.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Севастополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Меркурій», ОСОБА_1, про стягнення суми боргу; та зустрічний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК", про визнання поруки припиненою

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив стягнути з відповідачів солідарно суму боргу яка виникла за зобов'язанням товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Меркурій" за кредитним договором і за зобов'язанням ОСОБА_1 за договором поруки.

В судовому засіданні представник позивача ПАТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" позов підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні з підстав викладених у позові, просив врахувати, що позивач правомірно скористався своїм правом на подачу позовів до боржника та поручителя і при цьому строк не пропущений.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 з позовом не погодився.

Представник відповідача ТОВ «Торгівельний дім «Меркурій» в судове засідання нез'явився, про день, місце, час був повідомлений належно, причини своєї неявки суду не повідомив, своїм правом на участь у судових засіданнях та надання заперечень, пояснень на позовну заяву не скористався.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подав зустрічний позов, в судовому засіданні заперечував проти задоволення первинного позову, пояснив, що порука припинилася у зв'язку з закінченням шестимісячного строку на пред'явлення вимог до поручителя, просив врахувати, що його довіритель не був повідомлений про виникнення права вимоги у банка, та про то що обсяг його зобов'язань суттєво збільшився без повідомлення від відповідача, що свідчить про припинення зобов'язання.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що первинний позов підлягає задоволенню лише в частині стягнення суми заборгованості з відповідача ТОВ «ТД «Меркурій», зустрічний позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного.

27 квітня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ПЕРШИЙ УКРАЇНСКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» і Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Меркурій" був укладений Кредитний договір №146-09/КР/SEL від 24.04.2012р., згідно положень п. 1.1. якого, на ПАО «ПУМБ» був покладений обов'язок надати кредитні кошти, а ТОВ «ТД «Меркурий» мав обов'язок ці кошти повернуті та оплатити процент за користування кредитом.

Відповідно до п. 6.1. кредитного договору, повернення коштів повинно бути здійснено ТОВ «ТД «Меркурій» у строк до 26 квітня 2013 року включно.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника - процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

На виконання умов кредитного договору №146-09/КР/SEL від 24.04.2012р., ПАТ "ПУМБ" відкрив для ТОВ «ТД «Меркурій» позичковий рахунок та надав ТОВ «ТД «Меркурій» обумовлені кредитним договором грошові кошті, що підтверджується меморіальним ордером № від 28.04.2012р. на суму 542 500 грн. та меморіальним ордером № від 28.04.2012р. на суму 3 148 грн. 20 коп.

Однак, сума заборгованості ТОВ «ТД «Меркурій» своєчасно погашена не була.

Відповідач ТОВ «ТД «Меркурій» доказів повернення коштів до суду не надав.

Таким чином, з відповідача ТОВ «ТД «Меркурій» на користь позивача ПАО «ПУМБ» має бути стягнуто в загальному розмірі 334 268 грн. 31 коп. заборгованості за кредитним договором №146-09/КР/SEL від 24.04.2012р. з яких: заборгованість за сумою кредиту складає 298 000 грн. 00 коп.; заборгованість за непогашеними відсотками за користування кредитом складає 25 994 грн. 63 коп.; сума пені за порушення строків повернення суми кредиту та сплаті відсотків за користування ним становить 10 273 грн. 68 коп.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №146-09/КР/SEL від 24.04.2012р. між Банком та гр. ОСОБА_1 (Відповідач по справі, Поручитель) був укладений Договір поруки № 146-09/II-SEL від 27 квітня 2012 року (надалі - Договір поруки), за умовами якого Відповідач ОСОБА_1 на добровільних засадах поручився перед Банком за виконання ТОВ «ТД «Меркурій» зобов'язань, що виникли на підставі кредитного договору.

Відповідно до п. 3.2. Договору поруки, у випадку порушення ТОВ «ТД «Меркурій» взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, Поручитель ОСОБА_1 зобов'язаний виконати пред'явлену йому вимогу кредитора ПАО «ПУМБ» - в валюті зобов'язання в повному обсязі в строк не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання такої вимоги.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно зі ст.554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно зі ст.ст. 541, 543 Цивільного кодексу України, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Договором поруки № 146-09/П-SEL від 27.04.2012г., укладеним між ТОВ «ПУМБ » і ОСОБА_1 визначено: що поручитель зобов'язаний виконати пред'явлену йому вимогу кредитора у валюті зобов'язання в повному обсязі і в строк не пізніше 3 банківських днів з моменту отримання такої вимоги (п. 3.2 . договору поручительства) ; - що .... Сторони погодилися, що повідомлення та / або документи вважаються отриманими поручителем на сьомому календарний день з дати реєстрації кредитором рекомендованого листа в поштовому відділенні ... (п. 7.3 . Договору поруки) .

Таким чином, враховуючи зміст укладеного сторонами договору поруки, пред'явленням вимоги до поручителя вважається момент безпосереднього вручення йому зазначеної вимоги, або момент настання сьомого календарного дню від дати реєстрації рекомендованого листа в поштовому відділенні.

Судом встановлено, що вимога про погашення заборгованості № 61/652/120 від 17.06.2013р. не була вручена поручителю ОСОБА_1, оскільки у матеріалах справи немає належних доказів отримання цей вимоги (відсутнє почтове повідомлення, або інші докази вручення).

Норму п. 7.3. договору поруки ПАО «ПУМП» не виконав, так як вимога про погашення заборгованості - не була направлена поручителю ОСОБА_1 рекомендованою кореспонденцією.

Згідно з наявними у справі поштовим чеком і описом вкладення, банк направив вимогу поручителю в порушення п. 7.3 . договору поруки не рекомендованим листом, який повинен доставлятися за адресою проживання і вручатися особисто (згідно пункту 92 Правил надання послуг поштового зв'язку, затв. ПКМУ № 270 від 05.03.2009р.), а цінним листом - який особисто одержувачу не доставляеться і підлягає видачі тільки в поштовому відділенні (згідно пункту 102 Правил надання послуг поштового зв'язку, затв. постановою КМУ № 270 від 05.03.2009р.).

Таким чином, ПАТ «ПУМБ» не скористалося встановленим договором поручительства порядком повідомлення поручителя про наявність вимоги, що робить неможливим для суду застосування встановленого пунктом 7.3. порядку при розгляді спору.

Відтак, беручи до уваги, що позивачем у додатку № 1 до позовної заяви ( лист 2 , розділ 2 ,додатку № 1 до позовної заяви(Таблиця)) датою прострочення виконання основного зобов'язання визначено 27.02.2013р. і що 6 місячний строк від ціей дати на пред'явлення вимоги сплив - суд приходить до висновку, що встановлений статтею 559 строк на пред'явлення вимог до поручителя був пропущений. У зв'язку з чим договір поруки № 146-09/П-SEL від 27.04.2012р., на думку суду, є припиненим в силу вимог статті 559 ЦК України.

Тобто зустрічний позов по справі про визнання припиненим договору поруки є обгрунтованим.

Ще одним свідченням припинення поруки по ст. 559 ЦК суд вважає зміну основного зобов'язання по договору гарантії в бік збільшення відповідальності, без згоди на це поручителя.

Так, у процесі реалізації сторонами правовідносин що випливають з кредитного договору № 146-09/КР-SEL від 24.04.2012р., укладеного між ПАТ «ПУМБ» і ТОВ «ТД«Меркурій» - були змінені зобов'язання, що існували при укладенні кредитного договору між ТОВ «ТД «Меркурій» та ПАТ «ПУМБ ».

Через неналежне виконання своїх зобов'язань ТОВ «ТД « Меркурій »(як вбачається з позовної заяви) були збільшені розміри відсотків за користування кредитом з 20,5 % до 24,5 % (див. п. 7.2. кредитного договору).

Таким чином, початкове зобов'язання за кредитним договором, фактично було змінено без згоди на це поручителя ОСОБА_1

Внаслідок зазначених змін, відповідно збільшилася і відповідальність поручителя ОСОБА_1

Ніяких додаткових угод про згоду на збільшення відповідальності поручителя ОСОБА_1 позивачем до справи не додавалось.

Отже, беручи до уваги, що відповідно до частини 1 статті 559 ЦК України, порука припиняється при зміні зобов'язання без згоди на це поручителя суд вважає, що з моменту збільшення процентної ставки за кредитним договором договір поруки № 146-09/П-SEL від 27.04.2012р., припинився на підставі статті 559 ЦК України.

На підставі ст.ст.15,16,525,526,530,536,554,559,610,611,612,614,615,623,624,625,629, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 11, 59 - 61, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд &nbsp; &nbsp;

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" доТовариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Меркурій»про стягнення суми боргу - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Меркурій» на користь Публічного акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" заборгованість за Кредитним договором №146-09/КР/SEL/ від 24.04.2012р.в загальному розмірі 334 268 грн. 31 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Меркурій» на користь Публічного акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" судовий збір у розмірі 3342,68 грн.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу - відмовити повністю.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" - задовольнити, Договор поруки № 146-09/П-SEL від 27.04.2012г., укладеним між ТОВ «ПУМБ » і ОСОБА_1визнати припиненим.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Севастополя через суд першої інстанції шляхом подачі у 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя»

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено 15.03.2019 року.

Суддя: