Справа № 450/3159/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/811/1788/18 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Крайник Н.П.

суддів Шеремети Н.О., Цяцяка Р.П.

при секретарі Куцику І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 березня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, третя особа Приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу Шаравара Оксана Романівна, про визнання права власності на частину будинку з господарськими спорудами та частину земельної ділянки та визнання недійсним свідоцтва про право спадщини за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

15.12.2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3, в якому просив визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0, 1304 га, що знаходиться в с. Лисиничі Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 та Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 13/20 часток житлового будинку АДРЕСА_3, видані 19.08.2014 року приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Шараварою О.Р. на ім»я ОСОБА_4 та ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_6; визнати за ним право власності на 17/20 часток житлового будинку АДРЕСА_1 та 17/20 часток земельної ділянки площею 0,1304га, що знаходиться в с. Лисиничі Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер НОМЕР_1.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 20.06.2008 року між ним та його матір'ю ОСОБА_6 було укладено договір дарування, за яким він прийняв у дар 7/20 частини житлового будинку АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 померла. Після смерті матері ОСОБА_6 приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Шараварою О.Р. відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,1304 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 та 13/20 часток будинку, що знаходиться на ній.

Однак, майно, на яке відповідачам видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на момент смерті матері не належало їй в розмірі, зазначеному у свідоцтві про право на спадщину, оскільки житловий будинок АДРЕСА_1 Львівської області та земельна ділянка площею 0,1304 га, на якій він знаходиться, набуті його батьками під час перебування в шлюбі, а тому належало їм на праві спільної сумісної власності. Після смерті батька ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, із спадкоємців першої черги тільки він прийняв спадщину та йому державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори 11.02.2004 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1. Вважає, що прийнявши спадщину та отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна після смерті батька, успадкував все належне батькові на день його смерті майно, а саме 1/2 частину земельної ділянки та 1/2 частину житлового будинку із господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1 На даний час не може отримати Свідоцтво про право на спадщину після смерті батька на це майно, оскільки таке зареєстроване на праві власності за відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на підставі Свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 19.08.2014 року, виданих приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Шараварою О.Р. після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

У зв'язку з цим, вважає, що йому у спірному майні - будинку АДРЕСА_1 належить право власності на 17/20 його часток, з яких 1/2 частка будинку успадкована ним після смерті батька ОСОБА_7 , а 7/20 часток будинку набуто на підставі договору дарування від 20 червня 2008 року , укладеному між ним та його матрі»ю ОСОБА_6, а також на 17/20 часток земельної ділянки площею 0,1304га, що знаходиться в с. Лисиничі Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер НОМЕР_1, з яких 1/2 частка земельної ділянки успадкована ним після смерті батька ОСОБА_7, а на 7/20 часток земельної ділянки у нього виникло право на підставі до договору дарування 7/20 частин житлового будинку від 20 червня 2008 року.

Оскаржуваним рішенням позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено частково.

Визнано частково недійсними Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,1304 га, що знаходиться в с. Лисиничі Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 та 13/20 часток житлового будинку АДРЕСА_1 Пустомитівського району Львівської області, виданими 19.08.2014 року приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Шараварою О.Р. на ім»я ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 17/20 часток житлового будинку АДРЕСА_1 та на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1304га, що знаходиться в с. Лисиничі Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер НОМЕР_1.

Визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_3, за кожною, право власності по ј частці земельної ділянки площею 0,1304 га, що знаходиться в с. Лисиничі Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6.

Визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_3, за кожною, право власності по 3/40 частки житлового будинку АДРЕСА_1 Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_3, ОСОБА_4та ОСОБА_2.

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в апеляційній скарзі покликаються на те, що оскаржуване рішення суду ухвалено з порущенням норм матеріального та процесуального права та з неповним з»ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Зазначають, щовирішуючи даний спір, суд не врахував, що ОСОБА_7 (батько сторін) при житті не заявляв претензій чи вимог про визнання за ним права власності на спірний будинок та земельну ділянку в с. Лисиничі Пустомитівського району або їх частину, як у спільному майні подружжя, заповіту на це майно не складав. Подаючи в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, позивач ОСОБА_2 не включав спірне майно до складу спадкового майна, визнаваючи право особистої власності на це майно в цілому за матір»ю ОСОБА_6 Вважають, що суд першої інстанції, визнавши з мотивувальній частині спірне майно об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_7, вийшов за межі позовних вимог. Належність на день смерті ОСОБА_6, яка померла 26.03.2010 року, 13/20 частки будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 Львівської області підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на будинок від 07.08.1995 pоку, витягом з Державного реєстру правочинів про дарування 7/20 частин будинку від 20.06.2008 pоку та Державним актом на право приватної власності на землю ЛВ від 24.04.1997 року, а тому нотаріус цілком підставно видала їм свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначене майно. Після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, жоден з трьох спадкоємців за законом першої черги: дружина - ОСОБА_6, донька ОСОБА_4 та син ОСОБА_2 не зверталися в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом 6-ти місячний термін, тобто до 04.12.2003 року. Однак, на день смерті ОСОБА_7 разом з ним в будинку АДРЕСА_1 була зареєстрована та проживала його дружина ОСОБА_6, що підтверджується довідкою Лисиничівської сільської ради № 682 від 04.05.2017 року, а тому єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_7 була його дружина - ОСОБА_6 Спадкова справа після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, була заведена Пустомитівською державною нотаріальною конторою за заявою позивача ОСОБА_2 лише 11.02.2004 року, тобто за спливом шести місяців з дня смерті спадкодавця, а тому вважають, що свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_7 позивачу було видано незаконно.

Крім того, суд безпідставно визнав за ОСОБА_2 право власності на 17/20 часток житлового будинку АДРЕСА_1 оскільки право власності на 7/20 часток цього будинку зареєстровано за ним в Електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно ще 05.08.2008 року. Також без достатніх правових підстав суд визнав за ними по 1/4 частці земельної ділянки площею 0,1304 га та по 3/40 часток житлового будинку № АДРЕСА_1 Львівської області порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, оскільки такі позовні вимоги ними не заявлялися.

Поза увагою суду залишилося також і те, що в 2010 році ОСОБА_2 вже звертався з позовом до відповідачів про визнання за ним права власності на частину земельної ділянки, який ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.07.2010 року було залишено без розгляду.

Просять рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 березня скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Апелянт ОСОБА_2 вважає рішення суду в частині відмови у задоволенні його позовних вимог незаконним.

Звертає увагу суду на те, що відмовляючи у задоволенні його позовних вимог про визнання за ним права власності на 7/20 частин земельної ділянки загальною площею 0,1204 га по АДРЕСА_3 суд не врахував, що згідно положень ст. 120 ЗК України, в редакції ,чинній на час укладення договору дарування 7/20 частин будинку від 20 червня 2008 року, при переході права власності на частину житлового будинку до нього перейшло право власності на частину земельної ділянки пропорційно до його частки в будинку, тобто на 7/20 частин земельної ділянки загальною площею 0,1204 га по АДРЕСА_3

Просить рішення суду в частині відмови у задоволенні цих позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

У засіданні суду апеляційної інстанції апелянти ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_8 та їх представники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 скарги підтримали з підстав, наведених у них, просили скарги задоволити, рішення суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підлягають до часткового задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України (в редакції 2004 року) , до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Прийняття спадщини в частині спадкового майна законом не передбачено. Згідно положень ч.5 ст.1268 цього Кодексу незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини

Відповідно до положень ст. 30 ЗК України 1992 року, згідно з якою при переході права власності на будівлю і споруди разом з цими об'єктами переходить і право власності на земельну ділянку без зміни її цільового призначення, у разі будівництва подружжям на земельній ділянці будівель і споруд право власності на земельну ділянку відповідно виникає і в учасників спільної власності на ці будівлі та споруди. Аналогічне право в учасників спільної власності на будівлі і споруди виникає при приватизації земельних ділянок, на яких останні знаходяться.

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 Львівської області, який набуто батьками сторін ОСОБА_11 та ОСОБА_6 під час перебування в зареєстрованому шлюбі, було зареєстровано Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації на праві власності в цілому за ОСОБА_6 07.08.1995 року.

Земельна ділянка площею 0,1304 га на якій знаходиться будинок за адресою: с. Лисиничі Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, набута ОСОБА_6 за час перебування в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 шляхом її приватизації на підставі рішення виконавчого комітету Лисиничівської сільської ради народних депутатів від 16.04.1997 року, що стверджується Державним актом Серія НОМЕР_2 на право приватної власності на землю, виданого ОСОБА_6 24.04. 1997 року.

20.06.2008 року ОСОБА_6 подарувала позивачу ОСОБА_2 7/20 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, який розташований по АДРЕСА_3 що підтверджується договором дарування, посвідченим ОСОБА_12, приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №2492.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6, яка була матір»ю позивача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_4, померла.

Батько сторін - ОСОБА_7, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Згідно заповіту від 07.07.2009 року, посвідченого секретарем виконкому Лисиничівської сільської ради ОСОБА_13, ОСОБА_6 заповіла все належне їй на день смерті майно відповідачам - своїй доньці ОСОБА_4 та онуці ОСОБА_3

19.08.2014 року приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Шараварою О.Р. на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_6 видано Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,1304 га, що знаходиться в с. Лисиничі Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 та 13/20 часток житлового будинку АДРЕСА_1 Пустомитівського району Львівської області в рівних частках.

Як вбачається зі змісту зазначених свідоцтв про право спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, нотаріус виходив з того, що на день смерті спадкодавця їй на праві власності належало наступне майно: 13/20 часток житлового будинку АДРЕСА_1 Львівської області та земельна ділянка площею 0,1304 га на якій знаходиться будинок за адресою: с. Лисиничі Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що підтверджується правовстановлюючими документами на зазначене майно на ім»я ОСОБА_6.

Встановлено, що після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, за заявою позивача ОСОБА_2 - спадкоємця першої черги за законом, Пустомитівською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №101/04, та державним нотаріусом Підгірняк Н.С. 11.02.2004 року ОСОБА_2 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 та визнаючи за ним право власності на 17/20 часток житлового будинку АДРЕСА_1 та на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1304га, що знаходиться в с. Лисиничі Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 та право власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_3, за кожною, по ј частці земельної ділянки та по 3/40 часток на житловий будинок АДРЕСА_1 Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, а також визнаючи частково недійсними Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,1304 га, що знаходиться в с. Лисиничі Пустомитівського району Львівської області, та 13/20 часток житлового будинку АДРЕСА_1 Пустомитівського району Львівської області, видані 19.08.2014 року приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Шараварою О.Р. на ім»я ОСОБА_4 та ОСОБА_3, районний суд виходив з того, що позивач ОСОБА_2 після смерті батька ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, успадкував 1/2 частину зазначеної земельної ділянки та Ѕ частину будинку, який знаходиться на ній, оскільки лише він один прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_7, якому, крім іншого спадкового майна, на день смерті належала 1/2 частка будинку та Ѕ частка земельної ділянки в с.Лисиничі Пустомитівського району Львівської області. Крім того, 7/20 часток будинку позивач ОСОБА_7 набув за договором дарування від 20.06.2008 року, а відтак, визнав за позивачем право власності на 17/20 часток будинку, виходячи з такого розрахунку : 7/20 (подаровано) + Ѕ ( успадковано піся смерті ОСОБА_7.).

Визнаючи за ОСОБА_4 та ОСОБА_3, за кожною, право власності по ј частці на земельну ділянку площею 0,1304 га, що знаходиться в с. Лисиничі Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 та по 3/40 частки на житловий будинок АДРЕСА_1 Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, районний суд виходив з того, що на день смерті ОСОБА_6 останній належала на праві власності Ѕ частина земельної ділянки та 3/20 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1, тому саме це майно підлягає спадкуванню відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за заповітом.

Крім того, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання за ним права власності на частку, що становить 7/20 частин земельної ділянки площею 0,1304 га, що знаходиться в с. Лисиничі Пустомитівського району Львівської області, як таку, що набута ним на підставі договору дарування від 20.06.2008 року, укладеного між ним та його матір»ю ОСОБА_6, суд прийшов до висновку, що за договором дарування право власності на частину земельної ділянки до обдарованого (позивача) не перейшло, оскільки предметом договору дарування укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 є лише 7/20 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, який розташований по АДРЕСА_1; п.9 договору визначено, що дарувальник та обдарований свідчать, що у тексті цього договору зафіксовані усі істотні умови, що стосуються дарування житлового будинку; будь-які попередні домовленості, які мали місце до укладення цього договору і не відображені у його тексті, не мають правового значення.

Однак, з такими висновками суду колегія суддів не може погодитися з наступних мотивів.

Відповідно до положень ст.549 ЦК України в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 54 ЦК України (в редакції 1963 року ) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Матеріалами справи встановлено, що на день смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, в будинку АДРЕСА_1 проживала та була зареєстрована ОСОБА_6 (його дружина), що підтверджується довідкою Лисиничівської сільської ради № 682 від 04.05.2017 року.

А відтак, доводи суду про те, що лише позивач ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7 є безпідставними, оскільки ОСОБА_6, як спадкоємець першої черги після смерті ОСОБА_7, прийняла спадщину, фактично вступивши у володіння спадковим майном .

Згідно зі ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю УРСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Згідно ст. 28 зазначеного Кодексу у разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Враховуючи, що судом безспірно встановлено, що спірне спадкове майно - будинок № АДРЕСА_1 набуто під час перебування батьків сторін в зареєстрованому шлюбі, а відтак належало їм на праві спільної сумісної власності, що передбачає рівність часток кожного в такій, колегія суддів приходить до висновку, що після смерті ОСОБА_15, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, спадщина відкрилася на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1304 га, що знаходиться в с. Лисиничі Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер НОМЕР_1, та її крім, позивача ОСОБА_2, який прийняв спадщину за законом після смерті ОСОБА_7, прийняла і пережила дружина спадкодавця - ОСОБА_6 вступивши в управління спадковим майном, так як проживала разом із спадкодавцем на день його смерті.

Виходячи з того, що спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняли два спадкоємці за законом - позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_6, частка кожного з них в порядку спадкування становить по ј ідеальній частці цього майна (Ѕ : 2).

Враховуючи, що на день смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, такій в спірному будинку та земельній ділянці належала Ѕ частка ( як у спільному майні подружжя), з яких вона подарувала своєму синові ОСОБА_15 - 7/20 частин, та набула права власності на ј частку цього майна в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_7, на день її смерті належне їй спадкове майно складалося з 10/20 (1/2) - 7/20 = 3/20 + 5/20 (1/4) = 8/20 його частин.

А тому, висновок районного суду про визнання за відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 по 3/40 частин, за кожною, на будинок № АДРЕСА_1 є помилковим.

Враховуючи, що спадкове майно на день смерті ОСОБА_6 становить 8/20 частин спірного будинку № АДРЕСА_1 колегія суддів приходить до висновку, що відповідачі набули права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, по 4/20 частин будинку кожна.

Щодо розміру земельної ділянки, яка належала на день смерті спадкодавцю ОСОБА_6, то колегія суддів виходить з того, що оскільки земельна ділянка площею 0,1304 га, на якій знаходиться будинок за адресою: с. Лисиничі Пустомитівського району Львівської області, що є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_7, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, набута ОСОБА_6 за час перебування в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 шляхом її приватизації 24.04. 1997 року, то відповідно до положень ст. 30 ЗК України 1992 року належить подружжю на праві спільної сумісної власності. Тому спадкодавцю ОСОБА_6 на день її смерті належала земельна ділянка у розмірі 8/20 її частин з розрахунку : 10/20 (1/2) - належна частка в спільному майні подружжя - 7/20 (відчужена за договором дарування) = 3/20 + 5/20 (1/4 - успадкована частка після смерті ОСОБА_7.) та підлягає спадкуванню після її смерті, тому частка кожного із спадкоємців за заповітом буде складати по ј частці земельної ділянки за кожним.

Відповідно до положень ч.4 ст. 120 ЗК України в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Перехід права власності земельною ділянкою відбувається без зміни її цільового призначення.

Тобто, частину 4 статті 120 слід розуміти так, що громадянин, який продає (або іншим чином відчужує) частину жилого будинку, будівлю або споруду одночасно вирішує питання продажу власної земельної ділянки.

Враховуючи, що за договором дарування від 20.08.2008 року ОСОБА_16 набув права власності на 7/20 частин будинку № АДРЕСА_1 на думку колегії суддів, до нього, відповідно до положень ст.120 ЗК України перейшло право власності на таку ж частину земельної ділянки, що дає пістави для визнання за ОСОБА_2 права власності на 7/20 частин земельної ділянки площею 0,1304га, що знаходиться в с. Лисиничі Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 в судовому порядку, оскільки таке його право оспорюється відповідачами.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув, що призвело до ухвалення в цій частині незаконного рішення.

З наведених мотивів, рішення суду слід скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволити частково.

Визнати недійсними Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,1304 га, що знаходиться в с. Лисиничі Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 та Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 13/20 часток житлового будинку АДРЕСА_3, видані 19.08.2014 року приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Шараварою О.Р. на ім»я ОСОБА_4 та ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 7/20 частин земельної ділянки площею 0,1304га, що знаходиться в с. Лисиничі Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 на підставі договору дарування будинку від 20.08.2008 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 та посвідченого приватним нотаріусом Пустомитівського нотаріального округу ОСОБА_17

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/20(1/4) частин житлового будинку АДРЕСА_1 та на 5/20(1/4) частин земельної ділянки площею 0,1304га, що знаходиться в с. Лисиничі Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_3, за кожною, право власності по 4/20 частки на житловий будинок АДРЕСА_1 Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_3, за кожною, право власності по 4/20 частки на земельну ділянку площею 0,1304 га, що знаходиться в с. Лисиничі Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В решті позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 березня 2018 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, третя особа Приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу Шаравара Оксана Романівна, про визнання права власності на частину будинку з господарськими спорудами та частину земельної ділянки та визнання недійсним свідоцтва про право спадщини за заповітом задоволити частково.

Визнати недійсними Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,1304 га, що знаходиться в с. Лисиничі Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 та Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 13/20 часток житлового будинку АДРЕСА_3, видані 19.08.2014 року приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Шараварою О.Р. на ім»я ОСОБА_4 та ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/20(1/4) частин житлового будинку АДРЕСА_1 та на 5/20(1/4) частин земельної ділянки площею 0,1304га, що знаходиться в с. Лисиничі Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_3, за кожною, право власності по 4/20 частки на житловий будинок АДРЕСА_1 Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_3, за кожною, право власності по ј частці на земельну ділянку площею 0,1304 га, що знаходиться в с. Лисиничі Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 7/20 частин земельної ділянки площею 0,1304га, що знаходиться в с. Лисиничі Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер НОМЕР_1.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 01.04.2019 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.