Постанова

Іменем України

25 березня 2019 року

м. Київ

справа № 344/14239/16-ц

провадження № 61-16219св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

ЖуравельВ. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта»,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрпошта» на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2017 року у складі судді Пастернак І. А. та постанову апеляційного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2018 року у складі колегії суддів: Пнівчук О. В., Василишин Л. В., Томин О. О.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» (далі - УДППЗ «Укрпошта») звернулось до суду з позовом, у якому просило визнати недійсним рішення виконавчого комітету про прийняття в комунальну власність квартири АДРЕСА_1, скасувати свідоцтво про право власності на цю квартиру, видане ОСОБА_4, та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, визнати за УДППЗ «Укрпошта» право власності на нього.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 30 серпня 2001 року УДППЗ «Укрпошта» придбало двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 55,1 кв. м, житловою площею 32,7 кв. м.

На підставі рішення спільного засідання профспілкового комітету та адміністрації Івано-Франківської дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 30 серпня 2001 року зазначену квартиру надано працівнику Івано-Франківської дирекції УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_4

Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 27 лютого 2004 року спірне житлове приміщення прийнято на баланс ЖЕО-3, а згідно зі свідоцтвом про право власності від 22 вересня 2009 року - приватизоване на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та членом її сім'ї ОСОБА_5 у рівних частках.

Посилаючись на те, що квартира АДРЕСА_1 перебуває на балансі УДППЗ «Укрпошта» і дозволу на її передачу з державної власності у комунальну з наступним здійсненням приватизації підприємство не надавало, позивач просив позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2017 року у задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Укрпошта» (яке є правонаступником УДППЗ «Укрпошта») відмовлено.

Суд першої інстанції виходив із недоведеності позивачем порушення його прав власності на спірне нерухоме майно.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2018 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2017 року залишено без змін.

Апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції на підставі повного, всебічного і об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та наданої оцінки, дійшов правильного висновку про недоведеність позивачем обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погодившись з таким вирішенням спору, публічне акціонерне товариство «Укрпошта» (далі - ПАТ «Укрпошта») подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального права, зокрема, статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків при вирішенні спору.

Суди не звернули увагу на те, що спірна квартира є власністю ДППЗ «Укрпошта» і підприємство не надавало дозволу на її передачу з державної власності в комунальну з наступним здійсненням приватизації, тому рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про прийняття зазначеного житлового приміщення в комунальну власність територіальної громади міста та передання на баланс ЖЕО-3 є неправомірним.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу

Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради та ОСОБА_4 подали відзиви, в яких просять залишити без задоволення касаційну скаргу та без змін оскаржувані судові рішення як такі, що ухвалені із додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 05 квітня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі за позовом УДППЗ «Укрпошта» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, скасування свідоцтва про право власності та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, визнання права власності на квартиру та витребувано її з Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди попередніх інстанцій установили, щоз 05 листопада 1995 року ОСОБА_4, як працівник УДППЗ «Укрпошта», перебувала на квартирному обліку в Івано-Франківському міськвиконкомі в списках загальної черги за № 4045 для одержання житла.

03 серпня 2001 року УДППЗ «Укрпошта» надано дозвіл НОМЕР_2 на придбання житлового приміщення для заступника директора з питань економіки та фінансів ОСОБА_4 у межах коштів, передбачених кошторисом, а 30 серпня 2001 року на підставі договору купівлі-продажу придбано двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до протоколу від 30 серпня 2001 року № 30 спільного засідання профспілкового комітету та адміністрації Івано-Франківської дирекції УДППЗ «Укрпошта» вищезазначену квартиру надано працюючому працівнику Івано-Франківської дирекції УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_4, а 26 вересня 2001 року виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради видав їй ордер серії АВ № 007646 на право зайняття житлового приміщення.

26 листопада 2003 року Івано-Франківська дирекція УДППЗ «Укрпошта» звернулася до міського голови з листом, у якому просила прийняти у власність територіальної громади міста та передати на баланс ЖЕО-3 дві квартири, які знаходяться у них балансі, у тому числі й двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 55,1 кв. м, житловою площею 32,7 кв. м, балансовою вартістю 50 500,00 грн.

Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської ради від 27 лютого 2004 року № 64 вищезазначену квартиру прийнято в комунальну власність територіальної громади міста і передано на баланс ЖЕО-3.

На підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду ОСОБА_4 та члену її сім'ї ОСОБА_5 видано свідоцтво про право власності від 22 грудня 2009 року серії НОМЕР_1, згідно з яким двокімнатна квартира АДРЕСА_1 належить на їм праві спільної сумісної власності у рівних частках.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень.

Суд перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норм права

Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень державного житлового фонду на користь громадян України.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Частиною п'ятою статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суди попередніх інстанцій, встановивши, що спірна квартира у встановленому законом порядку була надана ОСОБА_4 як працюючому працівнику Івано-Франківської дирекції УДППЗ «Укрпошта» та приватизована нею у відповідності до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», зробили обґрунтований висновок про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги про те, що УДППЗ «Укрпошта» не надавало дозволу на передачу спірної квартири з державної власності у комунальну власність з наступним здійсненням її приватизації є необґрунтованими та спростовуються встановленими обставинами і матеріалами справи.

Так, за письмовим клопотанням директора Івано-Франківська дирекція УДППЗ «Укрпошта» Сташко М. С. від 26 листопада 2003 року про прийняття у власність територіальної громади міста та передачу на баланс ЖЕО-3 двох двокімнатних квартир, серед яких і квартира АДРЕСА_1, 27 лютого 2004 року виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради прийнято рішення про прийняття спірного житлового приміщення у комунальну власність територіальної громади міста та передано на баланс ЖЕО-3.

Крім того, відповідно до додатку № 4 «Перелік об'єктів соціальної сфери, які знаходяться на балансі УДППЗ «Укрпошта» станом на 01 січня 2012 року, двокімнатна квартира на АДРЕСА_1, площею 55,1 кв. м передана в комунальну власність. В графі «Наявність правовстановл. документів (№, дата та на кого оформлено)» зазначено «Свідоцтво НОМЕР_1 від 22 грудня 2009, ОСОБА_4.».

Згідно з додатком до розпорядження УДППЗ «Укрпошта» від 18 червня 2012 року № 49 власником житлової нерухомості - двокімнатної квартири на АДРЕСА_1, житловою площею 37,2 кв. м, відповідно до свідоцтва про право власності від 22 грудня 2009 року НОМЕР_1, виданого Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду міста Івано-Франківська, є працівник філіалу ОСОБА_4

Доводи скарги про помилковість висновків суду щодо пропуску позивачем позовної давності є безпідставними, оскільки суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, відмовив УДППЗ «Укрпошта» у задоволенні позову через його необґрунтованість.

Інші аргументи касаційної скарги також не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судових рішень, а зводяться до оцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки, а також містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх спростували.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено як статтями 58, 59, 212 ЦПК України у редакції, що діяла на час розгляду справи у суді першої інстанції, так і статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року. Порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів згідно з положеннями статті 400 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2017 року та постанови апеляційного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2018 року, оскільки судові рішення в цій частині є законними та обґрунтованими.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрпошта» залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

В.І. Крат

+