Провадження № 2/750/225/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2019 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Требух Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Будаш М.В.,

справа №750/11932/18

позивач ОСОБА_1 капітального будівництва ОСОБА_2 обласної державної адміністрації

відповідач ОСОБА_3

третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 обласна державна адміністрація

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження справу за позовом ОСОБА_1 капітального будівництва ОСОБА_2 обласної державної адміністрації до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 353898 грн. 00 коп.

за участі: представника позивача адвоката ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

3 листопада 2018 року позивач звернувся до Деснянського районного суду м.Чернігова з позовом до відповідача про стягнення шкоди. Завданої кримінальним правопорушенням, в розмірі 353898 грн. 00 коп. Свої позовні вимоги мотивував тим, що ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 04.09.2018 року ОСОБА_3 було звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.367 КК України, на підставі ст.. 49 КК України, у звязку із закінченням строків давності її притягнення. Зазначеним судовим рішення, що набрало законної сили, встановлено вину відповідача у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України. Розмір завданих збитків становить 353898 грн., які в добровільному порядку відповідачем не відшкодовані. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що в задоволенні позову просить відмовити та застосувати строки давності.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив його задовольнити.

Відповідач позов не визнав, в його задоволенні просив відмовити.

Представник третьої особи позов підтримав.

В судове засідання 05.04.2019 року сторони не з»явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали кримінальної справи № 751/3792/17 суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 04.09.2018 року ОСОБА_3 було звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.367 КК України, на підставі ст.. 49 КК України, у звязку із закінченням строків давності її притягнення.

Вказаним рішенням суду встановлено, що ОСОБА_3, перебуваючи згідно наказу начальника ОСОБА_1 капітального будівництва ОСОБА_2 державної обласної адміністрації №39-о від 05.12.2011 року на посаді заступника начальника відділу технічного нагляду зазначеного управління, будучи службовою особою, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обовязки, здійснюючи на виконання п. 6.1.3 договору підряду №109, укладеного 25.09.2012 року між ОСОБА_1 капітального будівництва ОСОБА_2 облдержадміністрації та ТОВ «Фірма «Вена», технічний нагляд за виконанням робіт по обєкту «Реконструкція та газифікація Авдіївської ОСОБА_6 ступеня за адресою: с. Авдіївка, Сосницького району, Чернігівської області», внаслідок неналежного виконання своїх службових обовязків через несумлінне ставлення до них, не перевіривши обсяги виконаних робіт, не проконтролювавши відповідність обсягів та якості виконаних робіт проектно-кошторисній документації, технічним умовам і стандартам, у невстановленому слідством місці та у невстановлений слідством час, у листопаді 2012 року підписав акт приймання виконаних будівельних робіт №4/109 за листопад 2012 року, датований 28.11.2012 року, про виконання робіт з благоустрою, до якого в тому числі було включено улаштування дорожнього корита площею 1960 м.кв.., на загальну суму виконаних робіт в розмірі 720970,37 грн., без фактичного виконання зазначених робіт площею 836 м.кв. на суму 353 898,00 грн.

На підставі складених актів приймання виконаних будівельних робіт, управління капітального будівництва ОСОБА_2 обласної державної адміністрації здійснило оплату платіжними дорученнями №878 від 04.10.2012 року на суму 748 569,00 грн., №1124 від 02.11.2012 року на суму 212 532,84 грн., №1125 від 05.11.2012 року на суму 1 338 831,36 грн., №1278 від 28.11.2012 року на суму 4 561,15 грн.,№1279 від 28.11.2012 року на суму 190 737,65 грн. на адресу ТОВ «Фірма «Вена» на розрахункові рахунки №8700 АТ «Укрсиббанк» м. Харків та №1351 ПАТ «Промінвестбанк» м.Чернігів.

Внаслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_3 спричинено тяжкі наслідки, які виразились в нанесенні державі в особі ОСОБА_1 капітального будівництва ОСОБА_2 обласної державної адміністрації збитків в розмірі 353 898,00 грн., згідно висновку комплексної будівельно - технічної та економічної експертизи № 196 - 198/16 - 24 від 26.11.2016 року.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 367 КК України, а саме у службовій недбалості, тобто у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов'язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки.

Цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні був заявлений 22.06.2017 року прокурором Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ОСОБА_1 капітального будівництва ОСОБА_2 обласної державної адміністрації на суму 353898 грн. і ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 04.09.2018 року був залишений без розгляду.

Згідно із частиною першою статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини).

Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються також до трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

За змістом частини першої статті 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю.

Оскільки за позовом ОСОБА_3 має відшкодувати шкоду, завдану державі в особі, органу, в якому відповідач працював, то він має нести, у разі доведення, відповідальність за шкоду, завдану при виконанні трудових обовязків.

Так, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків (стаття 130 КЗпП України).

За статтею 134 цього Кодексу відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, зокрема, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.

Для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди (частина третя статті 233 КЗпП України).

Відповідно до статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

Отже, строк звернення до суду у справах щодо трудових правовідносин врегульовано нормами КЗпП України, а не нормами ЦК України.

Днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, завданої працівником.

Отже, ухвалення судом вироку чи іншого рішення в рамках КК України, яким відповідача визнано винним, не усуває юридичного значення доведених до відома юридичної особи або органу державного управління актів, висновків та інших документів, що підтверджують початок перебігу встановленого частиною третьою статті 233 КЗпП України строку звернення до суду.

Таким чином можна дійти висновку, що за змістом частини третьої статті 233 КЗпП України день ухвалення вироку чи ухвали суду за правилами КК України відносно відповідача, не вважається днем виявлення заподіяної ним шкоди за наявності доказів доведеного факту завдання шкоди.

Судом встановлено, що вже в квітні 2015 року позивачу було відомо про факт заподіяння шкоди, про що свідчить підписаний позивачем акт №25-05-21/02 від 21.04.2015 року позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Департаменту інвестиційного розвитку та капітального будівництва ОСОБА_2 обласної державної адміністрації за період з 01.09.2012 року по 01.01.2013 року, яка проведена в рамках кримінальної провадження. Проте з позовом позивач звернувся лише в листопаді 2018 року, а прокурор в рамках кримінального провадження 22.06.2017 року. Поважності причин пропуску строку звернення до суду позивачем не доведено.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову.

Керуючись статтями 81, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 капітального будівництва ОСОБА_2 обласної державної адміністрації ( місто Чернігів вулиця Єлецька 11 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) відмовити.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення виготовлено 12.04.2019 року.

Суддя Н.В.Требух