З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(в порядку загального позовного провадження)
19.04.2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Дубановська І. Д. ,
при секретарі - Огер О. А.,
учасники справи:
представник позивача - ОСОБА_2,
відповідач - ОСОБА_3,
третя особа - Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради,
представник третьої особи - ОСОБА_4,
в ході розгляду у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
в січні 2019 року до суду надійшов позов про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення із нього щомісячно аліментів в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За твердженням позивача, від спільного життя із відповідачем вона має сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Він проживає разом з нею та перебуває на її утриманні.
Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, зокрема, участі у вихованні сина не бере, з ним не спілкується, не забезпечує йому необхідне харчування, медичний догляд, лікування тощо.
Представник третьої особи позов підтримав.
27.03.2019 року закрите підготовче провадження.
19.04.2018 року суд проводив розгляд справи по суті за відсутності відповідача, в заочному порядку, оскільки були наявні умови передбачені ст. 280 ЦПК України, а саме: він повідомлявся про час та місце розгляду належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав, а позивач не заперечувала проти винесення заочного рішення у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
В ході розгляду справи, досліджені письмові докази, з яких встановлено, що сторони мають спільного сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно довідки про місце проживання та склад сім'ї (а.с. - 19) він проживає разом із позивачем.
З психолого-педагогічної характеристики вбачається, що ОСОБА_6 є вихованцем дошкільного навчального закладу комбінованого типу № 29 «Барвінок» з серпня 2017 року. До дитячого садочка завжди приходить мати чи бабуся.
Згідно до ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину.
Відповідно до ч. 4 ст. 15 СК України невиконання або ухилення від виконання сімейного обов'язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін.
Одним з таких наслідків є позбавлення батьківських прав.
За ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Згідно з п. 15 постанови Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Для встановлення таких обставин суду потрібно ретельно перевіряти докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, обов'язково здійснювати необхідні дії для залучення відповідача у справі та з'ясування його позиції та обґрунтувань. Крім того, суд повинен з'ясувати думку дитини, якщо вона здатна її висловити.
За змістом ч. 5-6 ст. 19 СК України суд має врахувати поданий висновок органу опіки та піклування щодо вирішення спору поданий на підставі. З даним висновком суд може не погодитися, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України).
Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно ч. 1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.
За рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради «Про вирішення судового спору щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовного його малолітнього сина ОСОБА_6» від 15.01.2019 року № 38 ними зроблений висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина ОСОБА_5, 06.08.2012 року.
Обставини зазначені в ньому відповідачем не спростовані, підстав для його відхилення не наведено.
В свою чергу, як встановлено судом позивач постійно несе витрати пов'язані із забезпеченням сина житлом, їжею, одягом тощо. Відповідач не надав суду доказів, на підтвердження того, що ним надається матеріальна допомога позивачу на його утримання.
Також, відповідачем не надано доказів того, що його стан здоров'я не дозволяє сплачувати аліменти, на його утриманні є інші діти чи непрацездатні батьки, дружина тощо або наявні інші обставини, які можуть вплинути на розмір аліментів.
Розмір аліментів зазначений в позові, суд вважає достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Отже, позов слід задовольнити.
Датою з якої необхідно стягувати аліменти є день звернення позивача до суду із позовом - 18.12.2018 року.
За такого рішення, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн. та на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.
Одночасно суд роз'яснює, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 284, 352, 354 ЦПК України, -
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, батьківських прав щодо його сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягувати із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від всіх доходів ОСОБА_3, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.12.2018 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 року, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.
Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 року, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір в розмірі 704,80 грн.
Рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Роз'яснити, що відповідач може звернутися із письмовою заявою про перегляд заочного рішення до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк для подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлений на підставах визначених ч. 3-4 ст. 284 ЦПК України.

Позивач може оскаржити рішення суду повністю або частково, у порядку встановленому законом, до Київського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений на підставах визначених ч. 2-3 ст. 354 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку встановленому ст. 273 ЦПК України.

Рішення складене в нарадчій кімнаті та проголошене - 19.04.2019 року.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіІ. Д. Дубановська