Провадження № 22-ц/801/2132/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дернова В. В.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 рокуСправа № 127/13757/13-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Голоти Л.О., Денишенко Т.О.,

за участі секретаря судового засідання Топольської В.О., Микитюка М.О., представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» Марейчик Н.О., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кудельського Андрія Анатолійовича на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21 червня 2019 року у справі за поданням головного державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Микитюка М.О. про надання дозволу на примусове проникнення до володіння боржника - ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

В червні 2019 року головний державний виконавець Центрального відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Микитюк М.О. звернувся в суд з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до володіння боржника - ОСОБА_1 .

Подання мотивоване тим, що на його виконанні перебуває виконавчий лист №127/13757/13-ц, виданий 19.05.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором №CNL-В00/074/2007 від 23.04.2007 року в сумі 3738455,84 грн. та судових витрат.

Рішення суду боржником не виконанні, як і не вчинено будь-яких дій, спрямованих на його виконання.

Боржник достовірно знає про наявність виконавчого провадження та повідомлявся про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії, але в порушення законодавства та вимог виконавця, чинив цьому перешкоди, не надавав доступу до володіння, не отримує пошту.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 червня 2019 року подання про надання дозволу на примусове проникнення до володіння боржника задоволено.

Надано дозвіл головному державному виконавцю Центрального відділу ДВС м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Микитюку Миколі Олександровичу на примусове проникнення до будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 (з урахуванням вимог Закону України «Про нотаріат» щодо збереження нотаріальної таємниці).

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Кудельський А.А. подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21 червня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні подання головного державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Микитюка М.О. про надання дозволу на примусове проникнення до володіння боржника - ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), можливе лише у разі, якщо боржник чи інша особа ухиляється або перешкоджає державному виконавцю у його вільному доступі до житла чи іншого володіння особи з метою провести виконавчі дії.

Копії матеріалів виконавчого провадження, якими обґрунтував державний виконавець своє подання, і додані до подання, не містять доказів про те, що боржника було повідомлено про проведення виконавчих дій з виходом до належного йому нерухомого майна, оскільки державним виконавцем не надано жодних підтверджуючих документів з вимогою забезпечення виконавцю безперешкодного доступу до приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення виходячи з наступного.

Згідно ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що на виконанні у Центральному відділі ДВС м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області перебуває виконавче провадження №56666502 з примусового виконання виконавчого листа №127/13757/13-ц, виданого 19.05.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором №CNL-В00/074/2007 від 23.04.2007 року в сумі 3738455,84 грн. та судових витрат (постанова про відкриття виконавчого провадження №56666502 винесена державним виконавцем 26.06.2018 року).

Згідно виклику державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 23.07.2018 року №57786 зобов`язано боржника ОСОБА_1 з`явитися до виконавця з метою сплати заборгованості або надання підтверджуючих документів про її сплату.

Однак, як вбачається з матеріалів подання, вищезазначені вимоги державного виконавця боржником ОСОБА_1 залишилися без реагування.

23.07.2018 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 ; 14.09.2018 року винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти боржника ОСОБА_1 , що містяться на рахунку у АТ «Полтава - банк», МФО 331489, АТ «Райффайзен банк Аваль» у м. Києві, МФО 380805.

Згідно повідомлення АТ «Райффайзен банк Аваль» 81-15-8/79119-БТ залишок коштів на р/р НОМЕР_1 , НОМЕР_2 / НОМЕР_3 ОСОБА_1 відсутній для виконання постанови про арешт коштів боржника від 14.09.2018 року.

Відповідно до повідомлення АТ «Полтава - банк» від 23.10.2018 року №079/004/29/1, на рахунок № НОМЕР_4 ОСОБА_1 накладено арешт, залишок коштів по рахунку станом на 23.10.2018 року становить 0,00 грн.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 18.06.2019 року №170683686, ОСОБА_1 є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на яке накладено обтяження відповідно до договору іпотеки б/н від 23.04.2007 року.

Відповідно до листа Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 11.02.2019 року №867/4/019 робоче місце приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Стеблюк Н.В. зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно актів державного виконавця від 19.04.2019 року, 17.05.2019 року, 06.06.2019 року при виході за місцем знаходження майна, на яке потрібно звернути стягнення за виконавчим документом, за адресою: АДРЕСА_1 , з метою опису та арешту, доступ до будинку був відсутній, здійснити виконавчі дії виявилося неможливим. Попередження державного виконавця від 25.04.2018 року №41624/15.26-25/38 боржником не виконано.

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст.12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Таким чином, обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Згідно з ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно з п.п. 4, 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи безперешкодно входити до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення.

Державний виконавець звертається до суду із поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Матеріали справи свідчать, що державним виконавцем вживались всі необхідні дії передбачені Законом України "Про виконавче провадження" з метою примусового виконання виконавчого листа №127/13757/13-ц, виданого 19.05.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області.

Разом з тим, ОСОБА_1 , рішення суду не виконує, всі виклики до державного виконавця ігнорує, доступу до нерухомого майна, що перебуває у його власності, не надає.

З матеріалів справи вбачається, що державний виконавець неодноразово здійснював вихід на дільницю за адресою знаходження майна боржника, а саме: АДРЕСА_1 . Проте потрапити до приміщення державний виконавець не зміг. 19.04.2019 року державний виконавець при виході на дільницю встановив, що боржник був відсутній, а секретар не надав дозволу на проведення опису. Державним виконавцем залишено виклик.

Зазначене свідчить про те, що боржнику було достеменно відомо про наявність виконавчого провадження №56666502, однак вона умисно ухиляється від виконання рішення суду, оскільки тривалий час жодних дій по погашенню боргу не вчиняла.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, висновки суду першої інстанції про задоволення подання державного виконавця щодо примусового проникнення до володіння боржника є правильними.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кудельського Андрія Анатолійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області про надання дозволу на примусове проникнення до володіння боржника від 21 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 06 листопада 2019 року.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

Т.О. Денишенко