Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.2019 Справа №607/16766/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого В.М. Братасюка

за участі секретаря Т.І.Созанської

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Тернопільський міський відділ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення стягнутих коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Тернопільський міський відділ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області про визнання таким, що не підлягає до виконання виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, вчиненого 27.02.2017 року та посвідченого нотаріально в реєстрі за №733, котрим стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за Кредитним договором №ТЕА WSE00000088 від 29.08.2005 року у розмірі 28914,25 грн., а також просить повернути стягнуті кошти. Про існування зазначеного виконавчого напису він дізнався у грудні 2017року, ознайомившись із матеріалами виконавчого провадження №54347013, щодо виконання виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 № 733 від 22 лютого 2017 р. про стягнення із нього грошових коштів в розмірі 30364,25грн. Вважає, що відповідач не мав правових підстав звертатися до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, а також не погоджується із вказаним виконавчим написом, оскільки приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2допущено порушення вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Вказує, що заборгованість за кредитним договором №ТЕА WSE00000088 від 29.08.2005 року у розмірі 28914,25 грн. не може вважатися безспірною, оскільки станом на 29.08.2006року заборгованість за тілом кредиту становила 0,00грн., строк за який провадиться стягнення становить 4071днів, з 29.08.2005року по 21.10.2016року, з огляду на це ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся із заявою про вчинення виконавчого напису лише у 2017року, після спливу трирічного строку із дня виникнення права вимоги, а тому просить суд позовні вимоги задовольнити, виконати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та повернути стягнуті кошти.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 не зявився, подано суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав наведених у позовній заяві.

Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк», в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов не подано.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник третьої особи Тернопільського міського відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області в судове засідання не зявивс, подано заяву про слухання справи у відсутності представника, щодо вирішення справи покладаються на розгляд суду.

За вказаних обставин, відповідно до ст. 223 ЦПК України справу слід розглянути у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

29.08.2005року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №ТЕА WSE00000088.

11.02.2017року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося із заявою до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про вчинення виконавчого напису, до заяви долучено копію кредитного договору, виписку із особового рахунку боржника, вимогу про усунення порушень за кредитним договором та розрахунковий документ про оплату послуг поштового звязку разом із описом вкладення цінного листа.

27.02.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис зареєстрований у реєстрі за №733, котрим стягнуто заборгованість з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» за Кредитним договором від №ТЕА WSE00000088 від 29.08.2005 року у розмірі 28914,25 грн., в тому числі: 0,00грн. заборгованість за тілом кредиту; 5716,11грн. заборгованість за відсотками; 150грн. заборгованість з комісії; 23048,14грн. заборгованість з пені. Строк за який провадиться стягнення 4071днів, а саме з 29.08.2005року по 21.10.2016року. Витрати за вчинення виконавчого напису становлять 1450грн.

21.07.2017року старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №54347013 з примусового виконання виконавчого напису №733 вчиненого 27.02.2017року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргуу розмірі 30364,25грн.

Також 17.08.2017року старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_4 винесено постанову про арешт майна боржника, згідно якої при примусовому виконанні виконавчого напису №733 вчиненого 27.02.2017року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргуу розмірі 30364,25грн., накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1, у межах суми стягнення.

06.10.2017року старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_4 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1, який отримує дохід у Лановецькому обєднаному управлінні ПФУ, із здійсненням відрахувань із доходу в розмірі 20%.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Відповідно до ст. 18 ЦК нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Тому вчинення нотаріусом виконавчого напису є окремим, самостійним способом захисту цивільних прав серед інших способів захисту цивільних прав та інтересів, визначених главою 3 розділу 1 ЦК.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» , нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерстваюстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Такий правовий висновок викладений у постанові Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 23.01.2018 року у провадженні 61-154св18.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17.

Як вже встановлено судом, виконавчим написом запропоновано стягнути заборгованість з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» за Кредитним договором №ТЕА WSE00000088 від 29.08.2005 року у розмірі 28914,25 грн., в тому числі: 0,00грн. заборгованість за тілом кредиту; 5716,11грн. заборгованість за відсотками; 150грн заборгованість з комісії; 23048,14грн. заборгованість з пені. Строк за який провадиться стягнення 4071днів, а саме з 29.08.2005року по 21.10.2016року.

Проте, як вбачається із розрахунку заборгованості станом на 21.10.2016року за договором №ТЕА WSE00000088 від 29.08.2005року, залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) станом на 29.08.2006року становив 0,00грн., починаючи з 28.10.2013року по дату формування розрахунку заборгованості залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становив 0,00грн., залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становив 0,00грн., що виключає безспірність вимог позивача, оскільки є незрозумілим яким чином проводилося нарахування відсотків, комісії та пені після погашення тіла кредиту.

Як вбачається із штемпеля Укрпошти Письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором №ТЕА WSE00000088 від 29.08.2005року, надіслана ОСОБА_1 лише 05.12.2016року, (докази отримання ОСОБА_1 зазначеної вимоги відсутні), в той час як стягнення згідно виконавчого напису проводиться за період з 29.08.2005року по 21.10.2016року. З огляду на викладене можна прийти до висновку, що в даному випадку порушено і підпункт 3.1 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, згідно якого нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (підпункт 3.4 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, суд приходить до переконання, що оспорюваний виконавчий напис був вчинений нотаріусом з порушенням чинного законодавства, так як на момент вчинення виконавчого напису сума, стягнута нотаріусом, не була безспірною, а строк протягом якого ПАТ КБ «Приватбанк» міг звернутися із заявою про вчинення виконавчого напису по стягненню заборгованості за період з 29.08.2005року по 21.10.2016року є пропущеним, тому, у даному випадку має місце порушення прав позивача, які підлягають до захисту шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Крім цього, підлягають до стягнення з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на користь ОСОБА_1 стягнені кошти в розмірі 6052,80грн. (сума підтверджена довідкою Лановецького обєднаного управління ПФУ Тернопільської області), внаслідок виконання постанови Тернопільського міського відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 06.10.2017року у ВП №54347013 з примусового виконання виконавчого напису №733 вчиненого 27.02.2017року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості Кредитним договором від №ТЕА WSE00000088 від 29.08.2005 року, внаслідок застосування норм ст.1212 ЦК України, оскільки підстава, на якій було набуте майно в даному випадку кошти, відпала (виконавчий напис нотаріуса визнаний судом таким, що не підлягає виконанню), тому ПАТ«КБ «ПрватБанк» зобов'язаний повернути майно (кошти) набуті внаслідок виконання оскаржуваного виконавчого напису.

06.11.2018року Тернопільським міськрайонним судом було винесено ухвалу, згідно якої вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №733, вчиненого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 27.02.2017року щодо звернення стягнення на грошові кошти ОСОБА_1 в розмірі 30364,25грн. до моменту набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Тернопільський міський відділ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення стягнутих коштів. Проте відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом девяноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76,77, 81, 223, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 15,16,18 Цивільного кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Тернопільський міський відділ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення стягнутих коштів -задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 27.02.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований у реєстрі №733, яким пропонується стягнути заборгованість з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» за Кредитним договором від №ТЕА WSE00000088 від 29.08.2005 року у розмірі 28914,25 грн., в тому числі: 0,00грн. заборгованість за тілом кредиту; 5716,11грн. заборгованість за відсотками; 150грн заборгованість з комісії; 23048,14грн. заборгованість з пені

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 6052,80грн., що стягнені внаслідок виконання постанови Тернопільського міського відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 06.10.2017року у ВП №54347013 з примусового виконання виконавчого напису №733 вчиненого 27.02.2017року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості Кредитним договором від №ТЕА WSE00000088 від 29.08.2005 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на користь держави 640грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ПАТ КБ «Приватбанк», адреса місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ,

Головуючий суддяОСОБА_5