Справа № 740/1469/19
Провадження № 2/740/757/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді Пантелієнко В.Г.

з участю секретаря Філоненко О.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ніжина цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа виконавчий комітет Ніжинської міської ради Чернігівської області про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, відносно його дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В позові зазначила, що відповідач є батьком ОСОБА_4, але після розірвання шлюбу з позивачем, ОСОБА_3 перестав цікавитися життям своєї дитини, не утримує її матеріально, має заборгованість по аліментам в розмірі 21 тисячі гривень, не спілкується з нею, ухиляється від свого обов'язку по вихованню дитини. Дочка з 2014 року жодного разу не бачила батька. На даний час позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_6, який став для дівчинки батьком. Органом опіки та піклування було прийнято висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_4.

Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Ніжинської міської ради в судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву в якій не заперечила задоволення заявлених вимог та просила розглянути справу у її відсутність.

Від відповідача надійшла заява, в якій він просить розглянути справу у його відсутність, не заперечує задоволення позовних вимог та позбавлення його батьківських прав.

Відповідно до ухвали суду від 28 березня 2019 року справа призначена в підготовче судове засіданн.В враховуючи те, що відповідач не заперечував задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що доречно застосувати ч. 3 ст. 200 ЦПК України в якій зазначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову із наступних підстав.

Копією свідоцтва про народження, з урахуванням свідоцтва про шлюб, підтверджується, що батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3(а.с.13, 16).

Довідкою виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 25 лютого 2019 року підтверджується, що ОСОБА_2 та її дочка ОСОБА_4 зареєстровані в АДРЕСА_1(а.с.17).

Неналежне виконання своїх батьківських обов'язків ОСОБА_3 по відношенню до його дочки ОСОБА_4 підтверджується довідкою-розрахунком нарахованих але не сплачених аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, наданою Малинським районним відділом ДВС ГТУЮ у Житомирській області, відповідно до якої, станом на 24 січня 2019 року у ОСОБА_3 мається заборгованість у розмірі 21 058 гривень.

Висновком органу опіки та піклування виконкому Ніжинської міської ради від 21.02.2019 року, затвердженому рішенням № 53, встановлена доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо його дочки ОСОБА_4. У висновку зазначено, що відповідач проживає окремо від дитини, участі у вихованні він не бере, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не цікавиться її вихованням, навчанням, що підтверджується довідкою ЗОШ I-III № 9(а.с.18-19).

З врахуванням того, що через малолітній вік ОСОБА_4 не може сформулювати власні погляди, вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, та не може бути вислухана судом під час розгляду справи, що її стосується, питання про позбавлення батьківських прав вирішується судом без врахування думки дитини, на підставі ретельного з'ясування усіх обставин справи та наданих суду письмових доказів.

Відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження його участі у вихованні дочки, крім того у своїй заяві, наданої суду, він не заперечив позбавлення його батьківських прав.

Відповідач тривалий час не спілкується з дочкою, не утримує матеріально, що є елементами протиправного невиконання ним, передбачених ст.150 СК України, обов'язків щодо виховання та розвитку дитини, де зазначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч.2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи, згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини.

Постанова Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснює, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

По даній справі не здобуто доказів, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_4 буде суперечити її інтересам.

На думку суду поведінка відповідача є такою, що свідчить про ухилення від виконання ним обов'язку по вихованню дитини. Такий акт свідомої поведінки ОСОБА_3 розцінюється судом як небажання виконувати свій батьківський обов'язок.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як викладені в ньому доводи знайшли своє підтвердження , відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, яка в якості підстави для позбавлення відповідача батьківських прав передбачає ухилення матері та батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, оскільки зазначена міра є виправданою, з огляду на необхідність захистити інтереси дитини.

Відповідно до 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з наведеного, з відповідача підлягає до стягнення судовий збір у сумі 768 гривні 40 копійок на користь ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 150, 157, п.2 ч.1 ст. 164, 171 Сімейного кодексу України, ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 позбавити батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-ти денний строк апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду В.Г. Пантелієнко