Справа № 464/954/19
пр.№ 2/464/841/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2019 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

секретар судового засідання Кравс С.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Рамадан Сугейль про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою №67 в будинку №12 на вул. Кавалерідзе у м. Львові. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що є власником квартири №67 в будинку №12 на вул. Кавалерідзе у м. Львові. У вказаній квартирі, окрім нього, з 2006 року зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який є колишнім чоловіком його доньки ОСОБА_3 Проте, незважаючи на реєстрацію відповідача за вказаною адресою, останній у такій квартирі з 2010 року не проживав, не підтримував з дочкою подружніх відносин та не вів спільного господарства, у звязку з чим рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 13.05.2015 шлюб між ними розірвано. Факт не проживання відповідача за адресою місця реєстрації стверджується актами ЖБК № 176. У звязку з тим, що відповідач зареєстрований в квартирі, але в ній не проживає, просив визнати його таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням.

Позивач в судове засідання не зявився, звернувся з заявою про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, позов підтримує в повному обсязі та просить такий задовольнити.

Відповідач у судове засідання повторно не зявився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання шляхом надіслання судової повістки за адресою місця реєстрації та оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причин неявки не повідомив та не подав відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири №67 в будинку №12 на вул. Кавалерідзе у м. Львові, що підтверджується реєстраційним посвідченням, записаним в реєстрову книгу № 61 за реєстровим №10574 від 01.07.1992.

Відповідно до статей 317 , 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Питання втрати членом сімї власника права користування житлом вирішується на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України. Так, вказаною нормою закону передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.

Встановлено, що ОСОБА_3, яка є донькою позивача, перебувала з відповідачем ОСОБА_2 в шлюбі, який рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 13.05.2015 розірвано. В ході розгляду вказаної справи судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 станом на час ухвалення судового рішення протягом тривалого часу, а саме з 2010 року проживали окремо.

Згідно з довідкою з місця проживання про склад сімї і прописки №127 від 12.12.2018, виданою Житлово-будівельним кооперативом № 176, у квартирі №67 в будинку №12 на вул. Кавалерідзе у м. Львові, окрім позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована його дружина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також колишній зять ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що також підтверджується даними будинкової книги.

Як видно з актів ЖБК №176 від 21.07.2016, 12.12.2018, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований, однак не проживає у квартирі №67 в будинку №12 на вул. Кавалерідзе у м. Львові з 2008 року.

Аналізуючи зібрані у справі письмові докази в їх сукупності, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі понад встановлений законом строк збереження права користування житлом, поважних причин непроживання чи перешкод у користуванні таким, не надано, а відтак суд дійшов висновку про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою №67 в будинку №12 на вул. Кавалерідзе у м. Львові.

Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 768, 40 грн.

Керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 247, 263-265, 280-289 Цивільного процесуального кодексу України,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 Рамадан Сугейль таким, що втратив право користування квартирою №67 в будинку №12 на вул. Кавалерідзе у м. Львові.

Стягнути з ОСОБА_2 Рамадан Сугейль (ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина ОСОБА_5 Республіки, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5) витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Дулебко Н.І.