справа № 631/387/19
провадження № 2-з/631/1/19
УХВАЛА
17 квітня 2019 року селище міського типу ОСОБА_1
Нововодолазький районний суд Харківської області у складі судді Трояновської Т.М. розглянувши заяву представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про забезпечення позову до подання позовної заяви,-
15 квітня 2019 року до Нововодолазького районного суду Харківської області надійшла заява представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, що діє на підставі договору про надання правничих послуг № 19/19 від 15 березня 2019 року та ордеру серії ПТ № 063586 від 12.04.2019 року, про забезпечення позову до пред`явлення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання спадкового договору, укладеного між ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, 22 червня 2011 року, реєстраційний № 1600, шляхом накладення арешту на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, смт Нова Водолага , вул. Миру, 23.
В обґрунтування заявленого клопотання заявник вказала, що ОСОБА_2 має намір звернутися до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовною заявою про розірвання спадкового договору, укладеного між ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у звязку з невиконанням умов спадкового договору ОСОБА_4 відносно батька заявника, який помер 20 березня 2018 року. Предметом позову, з яким заявник має намір звернутися до суду є розірвання спадкового договору, відповідно до якого право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташованого за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, смт Нова Водолага, вул. Миру, 23, зареєстроване за набувачем за спадковим договором ОСОБА_4. Маючи належні та допустимі докази у підтвердження невиконання умов спадкового договору з боку ОСОБА_4 відносно відчужувачів, батьків заявника, ОСОБА_5, ОСОБА_6, для реального та ефективного захисту його прав, збереження спірного майна до розгляду цивільної справи про розірвання спадкового договору, що в подальшому може ускладнити розгляд справи та виконання рішення суду, у разі задоволення позову, заявник вимушений звернувся з заявою про забезпечення позову.
Суд всебічно, повно та обєктивно зясувавши обставини справи та всі фактичні данні, які мають значення для вирішення питання про забезпечення позову,виходить з наступного.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.
Відповідно до частини 1 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Згідно з частиною 2 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.
Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов'язком. Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.
Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника у сукупності щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.
Таким чином, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
З матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що вона була подана до подання позовної заяви до суду, що не суперечить положенням частини 2 статті 149, пункту 1 частини 1 статті 152 Цивільного процесуального кодексу України.
Зі змісту вказаної заяви вбачається, що 22 червня 2011 року між ОСОБА_6, ОСОБА_5 як відчужувачами та ОСОБА_4 як набувачем, був укладений спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_7, зареєстрований за № 1599. Предметом спадкового договору був житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, смт Нова Водолага, вул. Миру, 23.
ОСОБА_6, ОСОБА_5 20 липня 2016 року звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання спадкового договору у звязку з невиконанням умов даного договору набувачем, відповідачем по справі був ОСОБА_4
Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 21 вересня 2017 року вищевказану позовну заяву було залишено без розгляду.
Із матеріалів, що надані до заяви вбачається, що заявник ОСОБА_2, як правонаступник прав позивача по справі ОСОБА_5, яка померла 25 травня 2017 року, звернувся до Харківського апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Нововодолазького районного суду Харківської області від 21 вересня 2017 року по справі № 631/1278/16-ц про залишення без розгляду позову ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про розірвання спадкового договору. На даний час, рішення по вказаній скарзі судом апеляційної інстанції не прийнято.
Як зазначив заявник, ОСОБА_2 він має також намір звернутися до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовною заявою про розірвання спадкового договору, укладеного між ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, у звязку з невиконанням умов спадкового договору ОСОБА_4 відносно батька заявника, який помер 20 березня 2018 року.
Тобто предмет спору в обох справах буде ідентичний - розірвання спадкового договору, укладеного 22.06.2011 року між ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4.
З копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 163416067, сформованої 12 квітня 2019 року о 16 годині 36 хвилин 05 секунд ОСОБА_8, вбачається право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташованого за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, смт Нова Водолага, вул. Миру, 23, зареєстроване за набувачем за спадковим договором № 1599 від 22.06.2011 року, ОСОБА_4.
Слід зазначити, що зі змісту заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви не вбачається, що існують об'єктивні припущення щодо обставин, які несуть реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, та не вказують на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду. Доказів того, що ОСОБА_4 як власник житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, смт Нова Водолага, вул. Миру, 23 має намір здійснити відчуження вказаного майна, матеріали заяви не містять. Як й не містять будь яких підтверджень того, що останній повідомив заявника, який зареєстрований у вказаному домоволодінню, про звільнення приміщення.
Суд вважає, що заявником на даному етапі, а саме до подання позову до суду, не надано беззаперечних та переконливих доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду або обґрунтоване припущення такої загрози, а накладення арешту, навіть якщо такий захід має тимчасовий характер і буде діяти до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, буде свідчити про неправомірне втручання у права власності ОСОБА_4.
Слід відмітити, що у цивільному судочинстві відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов'язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.
Однак, об'єктивних обставин, що несуть реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, заявником не наведено.
Виходячи з того, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому, на даному етапі, судом не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись статтями 149, 151, 153, 260, 261, 352 355 Цивільного процесуального кодексу України, суддя
У задоволенні заяви представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладання арешту на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, смт Нова Водолага, вул. Миру, 23 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання.

У відповідності до п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Нововодолазький районний суд Харківської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Суддя Т.М. Трояновська