Провадження № 2/234/537/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі :

головуючої судді - Демидової В.К.,

при секретарі - Воробйової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Краматорську

цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Красноторсьої селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування,-

Обставини справи:

31 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Краматорської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла моя мати ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки від 22.10.2018р. № 2701/02-40 виданої виконавчим комітетом Красноторської селищної ради, АДРЕСА_1 була перейменована на АДРЕСА_1 на підставі розпорядження Красноторської селищної ради від 20.01.2016р. № 15-Р.

Він є спадкоємцем цієї спадщини за заповітом, складеним 28 грудня 1999 року та посвідченим Чумаковою О.І. державним нотаріусом Другої Краматорської державної нотаріальної контори, реєстровий № 2423.

У жовтні 2018 року, він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті - ОСОБА_3. Постановою нотаріуса від 18.10.2018 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з мотивів не надання документа, яким підтверджується реєстрація права власності на нерухоме майно за померлою ОСОБА_3.

Отже, він позбавлений можливості вирішити нотаріально питання про спадкування зазначеного вище житлового будинку через відсутність правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалось право власності ОСОБА_3 на цей житловий будинок.

Відповідно до Акту від 28 червня 1965 року ОСОБА_3 як переселенцю (переселенчеський квиток НОМЕР_1) згідно Постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 13 березня 1959 року № 259 переданий будинок з надвірними будівлями побудований у 1965 році.

Рішенням виконавчого комітету Краматорської міської Ради депутатів трудящих № 295 від 06 липня 1977 року ОСОБА_3 передано в приватну власність будинок АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради народних депутатів від 05.06.1991 р. № 273 визнано право власності за ОСОБА_3 на жилу прибудову розміром 2,56x7,1 м. по АДРЕСА_1.

Рішенням управління архітектури і градобудівництва міста Краматорська від 27.01.1992 р. № 56 узаконено ОСОБА_3 будівництво жилої прибудови, сараю, гаража, позначених на плані літерами А1, «Г» та «Ж».

Згідно державного акту на право приватної власності на землю від 29.01.1990 року, ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування жилого будинку та господарських будівель площею 0,0778 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначений житловий будинок був інвентаризований станом на 25.12.1990 року. Із технічної документації на житловий будинок АДРЕСА_1 вбачається, що його було збудовано у 1965 році, а окремі будівлі у 1980 та 1982 роках.

У 1965, 1980, 1982 роках питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати за ним право власності на:

1.1. житловий будинок № 16, загальної площею 56,7 кв.м., жилою площею 37,3 кв.м, допоміжною площею 19,4 кв.м., позначеному на плані в технічному паспорті, виготовленому БТІ у м. Краматорську станом на 25.12.1990р. літерою «А-1».

1.2. жилу прибудову площею 18,2 кв.м позначену на плані в технічному паспорті, виготовленому БТІ у м. Краматорську станом на 25.12.1990р. літерою «А'-1».

1.3. господарські будівлі - позначені на плані в технічному паспорті, виготовленому БТІ у м. Краматорську станом на 25.12.1990р. літерами: «Б» - літня кухня, площею 14,5 кв.м.; «п/д» - підвал, площею 15,4 кв.м.; «В» - сарай, площею 10, 9 кв.м.; «Г» - сарай, площею 8,7 кв.м.; «Д» - гараж, площею 27,2 кв.м.; «Е» - туалет, площею 1,5 кв.м.;

1.4. огорожу - позначену на плані в технічному паспорті, виготовленому БТІ у м. Краматорську станом на 25.12.1990 р. цифрами «1-4», площею 147, 7 кв.м.;

1.5. замощення - позначене на плані в технічному паспорті, виготовленому БТІ у м. Краматорську станом на 25.12.1990р. римською цифрою «І».

1.6. колодязь - позначений на плані в технічному паспорті, виготовленому БТІ у м. Краматорську станом на 25.12.1990р. буквою «к», площею 10 кв.м.

по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті - ОСОБА_3.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 01 листопада 2018 року відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Краматорської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 18 грудня 2018 року підготовче судове засідання по вказаній цивільній справі відкладено до 4 лютого 2019 року.

Ухвалою суду від 04 лютого 2019 року підготовче судове засідання по вказаній цивільній справі закрито та справа призначена до судового розгляду по суті на 14 березня 2019 року.

Ухвалою суду від 14 березня 2019 року замінено первісного відповідача Краматорську міську раду, належним відповідачем- Красноторську селищну раду.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 в судове засідання не з'явились, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити.

Представник відповідача- Красноторської селищної ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника Красноторської селищної ради.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача, його представника та представника відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, слідує, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.2 ст.1215 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Краматорську Донецької області померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки від 22.10.2018р. № 2701/02-40 виданої виконавчим комітетом Красноторської селищної ради, АДРЕСА_1 була перейменована на АДРЕСА_1 на підставі розпорядження Красноторської селищної ради від 20.01.2016р. № 15-Р.

Як вбачається з заповіту, посвідченого 28 грудня 1999 року державним нотаріусом Другої краматорської державної нотаріальної контори, реєстр № 2423, ОСОБА_3, все майно , яке на день її смерті буде їй належати з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилось, в тому ж числі жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в місті Краматорську по АДРЕСА_1, земельної ділянки по АДРЕСА_1 та право на земельну частку (пай) КСП ім. Орджонікідзе м. Краматорська Донецької області, заповідала ОСОБА_2.

Постановою державного нотаріуса Другої краматорської державної нотаріальної контори від 18 жовтня 2018 року, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої 03 квітня 20128 року ОСОБА_3, у зв'язку з не наданням документа, яким підтверджується реєстрація права власності на нерухоме майно за померлою ОСОБА_3.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Акту від 28 червня 1965 року ОСОБА_3 як переселенцю (переселенчеський квиток НОМЕР_1) згідно Постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 13 березня 1959 року № 259 переданий будинок з надвірними будівлями побудований у 1965 році.

Рішенням виконавчого комітету Краматорської міської Ради депутатів трудящих № 295 від 06 липня 1977 року ОСОБА_3 передано в приватну власність будинок АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради народних депутатів від 05.06.1991 р. № 273 визнано право власності за ОСОБА_3 на жилу прибудову розміром 2,56x7,1 м. по АДРЕСА_1.

Рішенням управління архітектури і градобудівництва міста Краматорська від 27.01.1992 р. № 56 узаконено ОСОБА_3 будівництво жилої прибудови, сараю, гаража, позначених на плані літерами А1, «Г» та «Ж».

Згідно державного акту на право приватної власності на землю від 29.01.1990 року, ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування жилого будинку та господарських будівель площею 0,0778 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначений житловий будинок був інвентаризований станом на 25.12.1990 року. Із технічної документації на житловий будинок АДРЕСА_1 вбачається, що його було збудовано у 1965 році, а окремі будівлі у 1980 та 1982 роках.

У 1965, 1980, 1982 роках питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі ст. 1 Указу кожен громадянин мав право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п'яти як у місті, так і поза містом.

Пунктом 2 Постанови передбачалось, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Інструкцію про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР затверджено Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року.

Відповідно до пунктів 6, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі правовстановлюючих документів, перелік яких містився у Додатку № 1 до Інструкції).

Зокрема, за пунктом 9 Додатку №1 правовстановлюючим документом на житловий будинок, збудований після видання Указу від 26 серпня 1948 року, є акти про передачу будинків у власність переселенцям при наявності рішень про це виконкомів районних Рад депутатів трудящих і довідок фінансових відділів про остаточний розрахунок переселенця за одержану будівлю.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 319ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог статті 76 ЦПК України докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки наданими доказами доводиться право власності позивача в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та за можливе визнання права власності даної спадщини яку просить позивач.

Керуючись ст.ст.319, 321, 392, 1216, 12,18, 1274 ЦК України, ст.ст. 12,13, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Красноторсьої селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився в м. Краматорську Донецької області право власності на:

1.1. житловий будинок № 16, загальної площею 56,7 кв.м., жилою площею 37,3 кв.м, допоміжною площею 19,4 кв.м., позначеному на плані в технічному паспорті, виготовленому БТІ у м. Краматорську станом на 25.12.1990 р. літерою «А-1».

1.2. жилу прибудову площею 18,2 кв.м позначену на плані в технічному паспорті, виготовленому БТІ у м. Краматорську станом на 25.12.1990р. літерою «А'-1».

1.3. господарські будівлі - позначені на плані в технічному паспорті, виготовленому БТІ у м. Краматорську станом на 25.12.1990р. літерами: «Б» - літня кухня, площею 14,5 кв.м.; «п/д» - підвал, площею 15,4 кв.м.; «В» - сарай, площею 10,9 кв.м.; «Г» - сарай, площею 8,7 кв.м.; «Д» - гараж, площею 27,2 кв.м.; «Е» - туалет, площею 1,5 кв.м.;

1.4. огорожу - позначену на плані в технічному паспорті, виготовленому БТІ у м. Краматорську станом на 25.12.1990 р. цифрами «1-4», площею 147,7 кв.м.;

1.5. замощення - позначене на плані в технічному паспорті, виготовленому БТІ у м. Краматорську станом на 25.12.1990р. римською цифрою «І».

1.6. колодязь - позначений на плані в технічному паспорті, виготовленому БТІ у м. Краматорську станом на 25.12.1990р. буквою «к», площею 10 кв.м.

по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд (Перехідні положення п.п. 15.5, 15), протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Краматорського міського суду В. К. Демидова