Дата документу 23.04.2019 Справа № 320/3935/14
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 320/3935/14
Провадження №22-з/807/105/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

23 квітня 2019 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого ОСОБА_1,
суддів: секретарОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_5 про винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9, Бердянської міської ради Запорізької області, треті особи реєстраційна служба Мелітопольського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області, Мелітопольська державна нотаріальна контора, реєстраційна служба Бердянського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області, Бердянська державна нотаріальна контора про визнання договору недійсним та витребування майна у добросовісного набувача,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9, Бердянської міської ради Запорізької області про визнання договорів недійсними, витребування майна у добросовісного набувача.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 липня 2017 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір дарування квартири №63 по бул. 30 річчя Перемоги, 14 в м. Мелітополі Запорізької області, посвідчений державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 від 14.07.2011 року реєстровий №2-1141.

Витребувано у ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 квартиру №63 по бульвару 30-річчя Перемоги, 14 в м. Мелітополі Запорізької області.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_11 04.10.2011 року реєстровий №1-1384.

Застосовано для сторін договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 04.10.2011 року реєстровий №1-1384 ОСОБА_8, який діяв по довіреності від 15.02.2011 року реєстровий №281 від імені ОСОБА_12, та ОСОБА_9 наслідки недійсного правочину двосторонню реституцію.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 судові витрати, які складають з судового збору та витрат на оплату правової допомоги, в загальному розмірі 2983,60 грн.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 07 грудня 2017 року апеляційні скарги ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_8 задоволено частково. Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 липня 2017 року по цій справі скасовано в частині витребування у ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 квартиру №63 по бульвару 30-річчя Перемоги, 14 в м. Мелітополі Запорізької області. Ухвалено у цій частині нове рішення про відмову у позовних вимогах ОСОБА_6 про витребування у ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 квартиру №63 по бульвару 30-річчя Перемоги, 14 в м. Мелітополі Запорізької області. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

01 квітня 2019 року ОСОБА_5 звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення. Заявник зазначала, що при перегляді справи судом апеляційної інстанції не вирішено питання про розподіл судових витрат.

Учасники справи в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку. У відповідності ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, колегія суддів приходить до висновку, що заява ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.

За положенням ч.3 ст.3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За роз'ясненнями п. 20 постанови Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК (нова редакція 270 ЦПК); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається із резолютивної частини рішення апеляційного суду Запорізької області від 07.12.2017 року, за результатами розгляду апеляційних скарг ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_8 рішення суду першої інстанції було скасовано в частині витребування у ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 квартири №63 по бульвару 30-річчя Перемоги, 14 в м. Мелітополі Запорізької області, з ухвалення нового рішення про відмову у позові. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Питання щодо розподілу судових витрат судом апеляційної інстанції не вирішувалося.

Вказаний недолік судового рішення підлягає усуненню у спосіб, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, шляхом ухвалення додаткового рішення із застосуванням правил ч.13 ст.141 ЦПК України про перерозподіл судових витрат.

За рішенням суду першої інстанції понесені позивачем ОСОБА_6 судові витрати на суму 2 983, 60 грн. розподілені між відповідачами ОСОБА_8, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 у солідарному порядку.

Доводів щодо неправильного визначення розміру вказаних витрат апеляційні скарги не містилися, а тому правильність їх нарахування не була предметом перегляду у суді апеляційної інстанції.

При подачі апеляційної скарги адвокат ОСОБА_13, який представляв інтереси ОСОБА_5 і ОСОБА_9, сплатив судовий збір у розмірі 1082 грн. (т.3 а.с.178-182), відповідач ОСОБА_8 сплатив 1082 грн. (т.3, а.с.190-193).

Зважаючи на те, що апеляційні скарги ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_8 задоволені частково, рішення в частині витребування у ОСОБА_5 квартири, вартістю 19 145 грн. скасовано з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову, понесені відповідачами судові витрати зі сплати судового збору у відповідності до ч.13 ст.141 ЦПК України підлягають перерозподілу пропорційно частці задоволених позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позовних вимог про витребування квартири, заявлених до ОСОБА_5, ОСОБА_6 відмовлено, витрати ОСОБА_6 зі сплати судового збору на суму 243, 60 грн. за цими вимогами відшкодуванню не підлягають. Відтак, ОСОБА_5 не повинна відшкодовувати позивачів і витрати на правову допомогу.

Отже, загальний розмір витрат, що підлягає розподілу в рівних частках між іншими відповідачами ОСОБА_9 і ОСОБА_8, складає 2 740 грн., тобто по 1 370 грн. з кожного.

Понесені відповідачами витрати зі сплати судового у суді апеляційної інстанції пропорційно від частки задоволених вимог апеляційних скарг на суму 267, 96 грн. підлягають компенсації за рахунок позивача. Після застосування взаємозаліку сума компенсації, що підлягає стягненню з ОСОБА_9 і ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 підлягає зменшенню на 267, 96 грн. і має становити відповідно по 1 102, 04 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 270, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Ухвалити по справі додаткове рішення, яким рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 липня 2017 року в частині розподілу судових витрат змінити. Стягнути з ОСОБА_8 і ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 в рахунок компенсації судових витрат зі сплати судового збору у суді першої інстанції і витрат на правову допомогу по 1 102, 04 грн. (одній тисячі сто дві гривні 04 коп.) з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий ОСОБА_1
судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3