Ухвала

Іменем України

27 березня 2019 року

м. Київ

справа № 134/1598/18

провадження № 61-4021ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: СтупакО. В. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Погрібного С. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: Державна казначейська служба України, Слідче управління Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 11 грудня 2018 року у складі судді Зарічанського В. Г. та постанову Вінницького апеляційного суду від 14 лютого 2019 року у складі колегії суддів: Копаничук С. Г., Медвецького С. К., Оніщука В. В.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, Слідчого управління Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 21 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_4 залишено без руху. Позивачу надано строк для усунення недоліків 10 днів з дня отримання копії ухвали. Роз'яснено, що в разі не усунення зазначених недоліків, позовна заява буде вважатися неподаною та буде підлягати поверненню.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 11 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_4 визнано неподаною та повернуто позивачу. Роз'яснено позивачу, що згідно частиною сьомою статті 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Не погоджуючись з указаним судовим рішенням, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 14 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення. Ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 11 грудня 2018 року залишено без змін.

21 лютого 2019 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 11 грудня 2018 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 14 лютого 2019 року, у якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та передати справу на розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини п'ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

Разом із тим, як зазначено у частині п'ятій статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є очевидно необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Постановляючи ухвалу про визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_4 суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, керуючись частиною третьою статті 185 ЦПК України, правильно виходив із того, що у визначений судом строк заявник вимоги ухвали суду не виконав, недоліки позовної заяви не усунув, зокрема не зазначив назву населеного пункту свого місця проживання (перебування), що унеможливило визначення підступності цього позову. Також заявник не вказав ідентифікаційний код відповідачів у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, їх номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Посилання у касаційній скарзі на те, що висновки судів попередніх інстанцій суперечать вимогам закону, оскільки у вступній частині позовної заяви ОСОБА_4 вказав адресу свого місця проживання, а саме: АДРЕСА_1, Верховний Суд відхиляє з урахування того, що наведена у позовні заяві адреса є неповною, а саме не зазначено назви населеного пункту де проживає заявник.

Доводи касаційної скарги про те, що Вінницький апеляційний суд переглядаючи ухвалу суду першої інстанції у цій справі не врахував висновки, які викладені у його постанові від 21 листопада 2018 року по справі № 134/1267/18 щодо об'єктивного і неупередженого сприяння учасникам судового процесу у реалізації ними прав передбачених ЦПК України, Верховний Суд відхиляє з урахуванням того, що вони не спростовують правильність висновків апеляційного суду.

Інші наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Отже, оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними та обґрунтованими, постановленими із додержанням норм процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами п'ятою і шостою статті 394 ЦПК України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної казначейської служби України, Слідчого управління Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 11 грудня 2018 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 14 лютого 2019 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак А. С. Олійник С. О. Погрібний