Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/1342/19
Провадження № 2-з/723/1812/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2019 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд,

Чернiвецької областi в складi:

головуючого суддi ОСОБА_1

при секретарi ОСОБА_2

розглянувши заяву ОСОБА_3 про забезпечення доказів

встановив:

ОСОБА_3, в особі свого представника, звернулася до суду, як особа яка може набути статусу позивача у справі зазначила, що її батько ОСОБА_4 помер 01.08.2018 року, а вона прийняла спадщину.

В подальшому їй стало відомо, що 05.06.2018 року у приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_5 було посвідчено договір дарування земельної ділянки площею 0,857 га, кадастровий номер :02:002:0222 цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Банилів Підгірний вул. Кошелівська Сторожинецького району Чернівецької області, яка належала її батькові.

Вона вирішила подати до суду позовну заяву про визнання недійсним цього договору, оскільки батько не міг укласти такий договір так як він протягом останніх років хворів, однак у неї відсутня копія договору дарування та документи на підставі яких він посвідчувався.

Посилаючись на вимоги ст.116 ЦПК України, представник заявника просила витребувати у приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_5 копію договору дарування та копії документів на підставі яких посвідчено цей договір.

Крім цього посилаючись на те, що набувач по договору ОСОБА_6 може відчужити земельну ділянку на користь інших осіб, що ускладнить виконання рішення суду, просила здійснити розгляд заяви без участі набувача майна.

Вивчивши заяву та розглянувши її без участі сторін, в тому числі і на підставі ч.4 ст.118 ЦПК України, суд знаходить, що заява задоволенню не підлягає. При цьому про дату, час і місце розгляду заяви було повідомлено посередництвом поміщення відповідного повідомлення на сайті суду.

Згідно ч.1 ст.116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Виходячи із зазначеної норми закону, очевидним є те, що суд, в даному конкретному випадку, забезпечує докази в т.ч. і шляхом їх витребування, виключно у випадках наявності підстав припускати, що договір дарування земельної ділянки може бути втрачений, або його подання в подальшому стане неможливим чи утрудненим.

Суд вбачає що заява є безпідставною, оскільки жодних підстав, які б давали можливість припускати настання зазначених негативних подій для позивача, в заяві не зазначено, а відповідно не доведено, що є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Зазначення в заяві того, що набувач майна за договором дарування зможе відчужити земельну ділянку, було застосовано з метою досягнення зовсім іншої мети та окрім того земельна ділянка не є предметом доказування, оскільки предметом можливого позову є договір дарування земельної ділянки.

Керуючись ст.ст.116-119 ЦПК України суд,-

постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_3, в особі представника ОСОБА_7, про забезпечення доказів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляцiйного суду через Сторожинецький райсуд протягом п'ятнадцяти днiв з дня проголошення ухвали.

СУДДЯ