Справа № 372/917/19
Провадження № 2-940/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2019 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тиханського О.Б.,

за участі секретаря судового засідання Авсюкевич Н.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обухівської ради Обухівського району Київської області про встановлення факту родинних відносин з померлим, встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем та визнання права власності на житловий будинок в порядок спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ :

12.03.2019 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, обґрунтовуючи, яку зазначив, що 23 жовтня 1980 року померла його мати ОСОБА_2, а 22 червня 1985 року, він разом з братом ОСОБА_3, отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом в рівних частинах, а саме житловий будинок з допоміжними спорудами за адресою : Київська область, м. Обухів, провулок Піонерській,4 (зараз вул. Київська,87). 12 липня 1985 року вони зареєстрували за собою на праві приватної власності дане майно в Фастівському міжміському бюро технічної інвентаризації. 24 травня 2005 року позивача брат помер. На початку лютого 2019 року позивач звернувся до відповідача про надання дозволу на приватизацію земельної ділянки під будинком, але йому було розяснено про необхідність оформлення другої частини на себе, яка по свідоцтву належала брату. Звернувшись до нотаріуса він отримав відмову в оформленні спадщини, так відсутнє підтвердження їх родинного звязку та правоустановчих документів на майно.

Позивач та представник позивача в судове засідання не зявились, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги з урахуванням уточненої заяви підтримують та просять їх задовольнити.

Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи без їх участі, щодо задоволення позову не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

01 травня 1939 року, позивач по справі, народився в родині ОСОБА_4 та ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження та паспорту (а.с.8-9). До народження позивача, його мати ОСОБА_2, на той час ОСОБА_3, народила в 1935 році брата позивача ОСОБА_3. Точна дата його народження та повторного одруження їх матері не відомо, що підтверджується копіями листів з державного архіву Київської області №01-43/1163 від 20 липня 2017 року та №01-43/1162 від 17 серпня 2017 року.

22 червня 1985 року, ОСОБА_1 та його брат ОСОБА_3, отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом в рівних частинах, а саме житловий будинок з допоміжними спорудами за адресою : Київська область, м. Обухів, провулок Піонерській,4 (зараз вул. Київська,87), що підтверджується копією свідоцтва (а.с. 13).

24 травня 2005 року Брат позивача ОСОБА_3 - помер. Після його смерті позивач продовжував проживати в будинку за адресою : Київська область, м. Обухів, провулок Піонерській,4 (на даний час вул. Київська,87), що підтверджується довідками відповідача № 1645,1646 від 22 лютого 2019 року.(а.с.16).

На початку лютого 2019 року позивач звернувся до відповідача про надання дозволу на приватизацію земельної ділянки під будинком, але йому було розяснено про необхідність оформлення другої частини на себе, яка по свідоцтву належала брату. Проживаючи постійно з братом, що підтверджується довідкою відповідача №1645 від 22 лютого 2019 року, він вважав, що прийняв спадщину зразу після його смерті, а тому не вбачав підстав для реєстрації її за собою. Звернувшись до нотаріуса позивач отримав відмову в оформленні спадщини, так відсутнє підтвердження їх родинного звязку та правоустановчі документи на майно.

Суд має право встановлювати юридичні факти тільки за додержання таких умов: а) це мають бути юридичні факти, тобто такі, які тягнуть за собою виникнення, зміну чи припинення правовідносин; б) заявниками у цих справах можуть бути тільки громадяни; в) коли чинне законодавство допускає судовий порядок встановлення даного факту; г) коли в іншому порядку його встановити не можна; ґ) при встановленні факту не повинен вирішуватися спір про право цивільне. При вирішенні питання про цивільну юрисдикцію справи суди повинні враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено позасудовий порядок встановлення певних фактів або визначені факти, які у даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справу про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Даний факт підтверджується письмовими доказами поданими до заяви, можуть бути підтверджені свідками по необхідності.

Згідно статті 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно статті 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, тим самим після смерті ОСОБА_3, який помер 24.05.2005 року, до складу спадщини ввійшло право власності на Ѕ частину житлового будинку з допоміжними спорудами. Відповідно до матеріалів справи вбачається що позивач постійно прописаний та проживає в спадковому будинку за адресою Київська (провулок Піонерській, буд. 4), буд. 87, м. Обухів, Обухівського району.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Позивач як спадкоємець за законом відносно майна свого брата має право на спадкування, в тому числі відносно права на частину житлового будинку, який вони отримали на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в рівних частинах.

Відповідно до абз. 3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації, а згідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку. Держателем Державного реєстру прав є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав.

Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності, що вказує на правомірність мого звернення.

Даних про наявність спору з іншими спадкоємцями під час судового розгляду не встановлено, з матеріалів справи вбачається, що інші спадкоємці відсутні, позивачу не могло бути видано нотаріусом свідоцтво про право на спадщину по причині відсутності підтвердження родинного звязку з його братом та правоустановчі документи на майно, тому справа щодо невизнаних прав позивача як спадкоємця підлягає судовому розгляду на підставі ст.ст. 1, 3, 15 ЦПК України, ст.ст.15,16 ЦК України.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

При цьому позивач довів належними і допустимими доказами своє право на спадщину відносно майна і майнових прав померлого брата.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відсутність можливості встановити родинні відносини позивача з братом ОСОБА_3 виникла внаслідок того, що не збереглось свідоцтво про народження брата та будь-які актові записи, які б підтверджували їх родинні звязки з батьком, що унеможливлює оформлення спадщини, тому звернення до суду є правомірним.

Суд вважає доведеними посилання позивача щодо наявності у нього права на спадщину брата, а також належним і достатнім способом захисту порушених прав позивача як спадкоємця визнання за ним права на житловий будинок.

Вивчивши і проаналізувавши всі матеріали справи у їх сукупності, встановивши місце і час відкриття спадщини, коло спадкоємців, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна, враховуючи відсутність заперечень відповідача, відсутність інших спадкоємців, суд вважає доведеними під час розгляду спору посилання позову на порушення законних прав та інтересів позивача, тому суд приходить до висновку про можливість судового захисту прав позивача шляхом встановлення факту родинних відносин та постійного проживання з братом, визнання права власності на житловий будинок в порядок спадкування за законом.

За таких обставин, позов слід задовольнити повністю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 4,5,15,76-81,264-265 ЦПК України, ст.ст. 1216,1218 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_5 Михайловича до Обухівської ради Обухівського району Київської області про встановлення факту родинних відносин з померлим, встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем та визнання права власності на житловий будинок в порядок спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_3, який помер 24 травня 2005 року, є рідним братом ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з спадкодавцем ОСОБА_3, який помер 24 травня 2005 року, на час відкриття спадщини 24 травня 2005 року.

Визнати за ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину житлового будинку з допоміжними спорудами за адресою: Київська область, м. Обухів, вул. Київська, буд. 87, яка належала померлому 24 травня 2005 року ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 22.04.2019 року

Суддя: О.Б. Тиханський