Справа № 397/497/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.04.2019 року. Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Мирошниченка Д.В.,

за участю: секретаря судового засідання Петренко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Олександрівського районного суду Кіровоградської області з заявою про забезпечення позову в якій просить ухвалити рішення про заборону на вчинення будь-яких дій щодо відчуження нерухомого майна - житлового будинку № 166 по вул. Чкалова в смт. Олександрівка Кіровоградської області, до подання позовної заяви до суду.

В обґрунтування заяви заявник зазначила, що після смерті її батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 лишилася спадщина: квартира АДРЕСА_1 та житловий будинок № 166 по вул. Чкалова в смт. Олександрівка Кіровоградської області.

Після смерті матері - спадкодавця ОСОБА_3, її батько - спадкоємець ОСОБА_4 спадщину не прийняв, про що при житті останнього їй було невідомо. В порядку збору документів для подання заяви про прийняття спадщини, що лишилася після смерті батька 08.01.2019 року отримала Інформаційну довідку - 152013114 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, в якій зазначено, що будинок № 166 з надвірними будівлями по вул. Чкалова в смт. Олександрівка Кіровоградської області належить на праві приватної власності ОСОБА_2 Підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу серія та номер: 504 виданий 29.09.2015 року. Видавник приватний нотаріус Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області - ОСОБА_5

Крім того, заявник зазначає, що 11.01.2019 року звернулася до Олександрівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримала у відповідь - повідомлення про відмову, оскільки нею пропущено встановлений ст. 1270 ЦК України строк для подання заяви про прийняття спадщини.

20.02.2019 року отримала Інформаційну довідку 156927862 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, в якій зазначено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 Підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу серія та номер: 90 виданий 18.03.2016 року, видавник приватний нотаріус Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області - ОСОБА_5

Так, в порядку підготовки матеріалів до суду стало відомо про те, що вище вказане спадкове майно продане. Спадкодавці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - інваліди 2 та 3 групи, за віком та тяжким психофізичним станом здоров?я на час вчинення вище вказаних правочинів були недієздатними, а тому вище вказані догори купівлі-продажу недійсні.

Необхідність забезпечення позову заявник обґрунтовує тим, що відповідно ст. 1261 ЦК України вона є спадкоємицею першої черги спорідненості за законом. Крім того є інвалідом 2 групи, а тому відповідно ст. 1241 ЦК України, за будь-яких спірних обставин спадкування, має право на обов'язкову частку у спадщині. Оскільки, ОСОБА_2 повідомила про продажу зазначеного спадкового майна, то невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

В порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, тому в судове засідання вони не викликалися.

Заявник звернулася до Олександрівського районного суду Кіровоградської області з позовом про:

- визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку №166 з надвірними будівлями по вул. Чкалова смт. Олександрівка Кіровоградської області, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, серія та номер 504, виданий 29.09.2015 року приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_5;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири №6 в будинку по вул. Гагаріна смт. Олександрівка Кіровоградської області, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, серія та номер 90, виданий 18.03.2016 року приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_5.

Ухвалою судді від 04.04.2019 року було відкрито провадження у даній справі.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали цивільної справи щодо заяви про забезпечення позову, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред'явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Пунктом 2 частини 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, в тому числі, забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду в майбутньому.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв?язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб?єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Виходячи з вказаних норм, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно матеріалів заяви, встановлено, що заявнику стало відомо про продаж ОСОБА_2 зазначеного спадкового майна житлового будинку за адресою: Кіровоградська область, смт. Олександрівка, вул. Чкалова, 166. Саме вказаний будинок є предметом позову з яким звернулася ОСОБА_1 до суду.

Заява про забезпечення позову є достатньо обґрунтованою та її доводи свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому. У ній наведені посилання на те, що існують обставини, які свідчать про реальну можливість ОСОБА_2 продати належне їй майно, відчужити його в інший спосіб третім особам тощо, що порушувало б права позивача у майбутньому.

Таким чином, вивчивши матеріали справи в їх сукупності в частині розгляду заяви про забезпечення позову та проаналізувавши відповідні норми процесуального права, виходячи із забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності прямого та безпосереднього зв?язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає, що заява про забезпечення позову, а саме заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження нерухомого майна - житлового будинку за адресою: Кіровоградська область, смт. Олександрівка, вул. Чкалова,166 підлягає задоволенню.

За змістом ч. 7 ст. 153, ч. 6 ст. 154 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно з ч. 1 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Перелік випадків у яких, суд зобов?язаний застосувати зустрічне забезпечення визначений ч. 3 ст. 154 ЦПК України є вичерпним.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом (ч. 4 ст. 154 ЦПК України).

Враховуючи те, що обраний заявником спосіб забезпечення позову дозволяє належним чином захистити майнові інтереси всіх осіб, а також відсутність обставин визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що відсутні підстави для зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 ЦПК України, примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260-261, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна задовольнити.

Заборонити вчиняти будь-які дії щодо відчуження нерухомого майна за адресою: Кіровоградська область, смт. Олександрівка, вул. Чкалова, 166, до вирішення цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали негайно направити заявнику та для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя:/підпис/

Копія вірна.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_6