Справа № 645/2830/18
Провадження № 2/645/176/19

ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2019 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Сілантьєвої Е.Є.,
за участю секретаря судового засідання Рало Я.В.,
учасники справи:
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну виплату аліментів, -
ОСОБА_1 завернулась до суду з позовом, в якому, згідно з наданими уточненнями просила стягнути з відповідача пеню у розмірі 242815 грн, за період з червня 2014 року по 31.01.2019 р., за несвоєчасну виплату аліментів, які стягуються на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 14.12.2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в розмірі 500 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач повинен сплачувати аліменти згідно виконавчого листа про стягнення аліментів з ОСОБА_2 у розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 21.10.2011 року. Проте сплачує безвідповідально, затримуючи виплати до 25 місяців. Вважає, що відповідач може сплачувати більше аліментів, бо є директором фірми УкрСпецПоставка- М та має у володінні три автомобілі. Станом здоровя дитини відповідач взагалі не цікавиться. Внаслідок тяжкої хвороби на дисплазію зєднувальних тканин та гипоксично -ішемічного ураження ЦНС, дитина потребує регулярного обстеження, медикаментозного лікування та потребує регулярних необхідних для неї виплат. Відповідач матеріально не допомагає дитині, у звязку з чим позивач вимушена звернутись до суду з позовом.
Позивач у судовому ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити. У звязку з неявкою відповідача проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи про отримання судових повісток, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без його участі не надав. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобовязаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобовязує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом предявленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 4 липня 2018 року ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 21 вересня 2018 року підготовче провадження по зазначеній цивільній справі закрито та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Приймаючи рішення про ухвалення заочного рішення, суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення і послався, щодо тривалості розгляду даної справи, яка пов'язана поведінки відповідача, та з урахуванням подання позовної заяви у лютому 2018 року, на справу «Писатюк проти України», в якій Європейський суд з прав людини зазначив, що "розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета розгляду для заявника.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2011 року у справі № 2018/2-4243/11 присуджено до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 21.10.2011 року та до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.11.2018 року був збільшений розмір аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1 /4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У судовому засіданні досліджувався розрахунок заборгованості по аліментам головного державного виконавця Комар Г. В. від 22.02.2019 року, згідно якого у міжрайонному ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківської області в провадженні головного державного виконавця перебуває виконавче провадження № 31795972 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2018/2-4243, виданого 06.03.2012 року Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з 21.10.2011 року до повноліття дитини. Борг станом на 01.01.2019 року складає 27177,42 грн.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 травня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 І, І, були задоволені, та стягнуто з ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за несвоєчасну виплату аліментів у розмірі 31885 грн. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 15 липня 2014 року рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 травня 2014 року було змінено та зменшена сума неустойки (пеня) за несвоєчасну виплату аліментів з 31885,00 грн до 4692,05 грн за період з 01.07.2013 року по 30.05.2014 року.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Щодо неустойки від суми несплачених аліментів.

Відповідно до частини першої статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

При цьому за змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p= (A1?1 %?Q1) (A2?1 %?Q2) ………. (An?1 %?Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі N 572/1762/15-ц (провадження N 14-37цс18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивачем до суду наданий розрахунок заборгованості, який проведений у повній відповідності до вищевказаного порядку і тому суд вважає його обґрунтований та погоджується з ним, та з відповідача підлягає стягненню сума у розмірі 242815 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1, підлягають задоволенню з урахуванням наявних у справі доказів.

Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКППНОМЕР_1, НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКППНОМЕР_3, НОМЕР_4, пеню за несвоєчасну виплату аліментів у розмірі 242815,00 (двісті сорок дві тисячі вісімсот п*ятнадцять) грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКППНОМЕР_1, НОМЕР_2, на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть отримати за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКППНОМЕР_3, НОМЕР_4, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКППНОМЕР_1, НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: м. Харків, пр.-т Московський, 254» В, кв. 183

Повний текст судового рішення складено 5 квітня 2019 року.

Головуючий суддя