Справа № 357/7409/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(в порядку загального позовного провадження)
18.04.2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Дубановська І. Д. ,
за участю секретаря судового засідання - Огер О. А.,
учасники справи: позивач - ОСОБА_1, представник позивача - ОСОБА_2, відповідач - ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про визначення місця проживання дитини, встановив, що:
в серпні 2018 року відкрите провадження у справі за позовом про визначення місця проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 та вирішення питання щодо розподілу судових витрат.
Позовні вимоги, обґрунтовані наступним.
Сторони мають спільну доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за місцем проживання відповідача та фактично проживає із позивачем.
Позивач має постійну роботу, місце проживання, тому здатна забезпечити дочці належні умови для проживання та виховання. Реєстрація її за місцем проживання відповідача створює перешкоди у влаштуванні доньки до школи, яка знаходиться поряд з місцем її фактичного проживання.
Відповідач відзиву до суду не надав, його позиція щодо позову на час розгляду справи не відома.
Третя особа просила при вирішенні справи користуватись інтересами дитини.
20.02.2019 року закрите підготовче провадження.
18.04.2019 року суд проводив розгляд справи по суті за відсутності відповідача, в заочному порядку, оскільки були наявні умови передбачені ст. 280 ЦПК України, а саме: він повідомлявся про час та місце розгляду належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав, а позивач не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
В ході розгляду справи досліджені письмові докази у справі, з яких встановлено, що сторони мають спільну доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно її психолого-педагогічної характеристики у неї сформована прив'язаність до матері (а.с. - 8).
За ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Згідно ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.
Отже, вирішуючи питання про визначення місця проживання малолітньої дитини суд має виходити із інтересів дитини, рівності прав та обов'язків щодо дитини, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особистої прихильності дитини до кожного з них, її вік, стан здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.
Згідно ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
За рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 29.01.2019 року № 70 визначено місце проживання спільної дитини сторін, разом із матір'ю.
В його основу покладено те, що вона фактично проживає із позивачем, яка забезпечує її життєві потреби. У спільної дитини сторін сформована прив'язаність до матері. В сім'ї відсутні складні життєві обставини. Відповідач не бере участі у вихованні дитини та не надає коштів на її утримання.
Дані обставини, відповідачем не спростовані.
Отже, суд не бачить підстав не погодитись із висновком органу опіки та піклування висловленим у рішенні виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 29.01.2019 року № 70.
Таким чином, зважаючи на наведене та те, що визначення місця проживання спільної дитини сторін разом з позивачем, не суперечить її інтересам, позов слід задовольнити.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 704,80 грн. судового збору.
Одночасно, суд роз'яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Керуючись ст.ст. 10, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 284, 352, 354 ЦПК України, -
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про визначення місця проживання дитини - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 704,80 грн.
Роз'яснити, що відповідач може звернутися із письмовою заявою про перегляд заочного рішення до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Строк для подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлений на підставах визначених ч. 3-4 ст. 284 ЦПК України.
Позивач може оскаржити рішення суду повністю або частково, у порядку встановленому законом, до Київського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений на підставах визначених ч. 2-3 ст. 354 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили в порядку встановленому ст. 273 ЦПК України.

Рішення складене в нарадчій кімнаті та проголошене - 18.04.2019 року.

СуддяІ. Д. Дубановська