Справа № 761/3345/19
Провадження № 2/761/3788/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 квітня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Юзькової О.Л.

при секретарі Шлапаковій А.О.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що між ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» та ОСОБА_1 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Поліс № АЕ6277534 від 10.12.2015 року, за умовами якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль НОМЕР_1. 17.09.2016 р. відбулась ДТП за участю застрахованого автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 на час якої був чинний Поліс № АЕ6277534 від 10.12.2015 р. 24.11.2016 р. постановою Святошинського районного суду м. Києва визнано винним ОСОБА_1 у вчинення правопорушення за ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП автомобілю НОМЕР_2, належного на праві власності гр. ОСОБА_2, було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі вартості відновлювального ремонту на суму 163 264,90 грн., що підтверджується Звітом про визначення вартості матеріального збитку вих. № 13292 від 10.10.2019 року. На підставі наданих документів та згідно Полісу, зазначене ДТП ПрАТ «СК «Еталон» було визнано страховим випадком, що підтверджується Страховим актом № 712-10462 від 26.04.2017 та виплатила потерпілому страхове відшкодування в розмірі 49 500,00 грн. У відповідності до положень ст. 38-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просить стягнути з ОСОБА_1 50% у відшкодування шкоди, що становить суму 24 750,00 грн. Також, просить покласти на відповідача судовий збір у розмір 1 762,00 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 04 лютого 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, учасникам процесу роз'яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечив, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв, клопотань з процесуальних питань та відзиву на позовну заяву до суду від нього не надходило.

Враховуючи, що представник позивачів не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, а тому відповідно до ч.1 ст. 280 та ст. 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Встановлено, між ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» та ОСОБА_1 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Поліс № АЕ6277534 від 10.12.2015 року, за умовами якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль НОМЕР_1.

17.09.2016 р. відбулась ДТП за участю застрахованого автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 на час якої був чинний Поліс № АЕ6277534 від 10.12.2015 р.

24.11.2016 р. постановою Святошинського районного суду м. Києва визнано винним ОСОБА_1 у вчинення правопорушення за ст. 124 КУпАП.

В результаті ДТП автомобілю НОМЕР_2, належного на праві власності гр. ОСОБА_2, було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі вартості відновлювального ремонту на суму 163 264,90 грн., що підтверджується Звітом про визначення вартості матеріального збитку вих. № 13292 від 10.10.2019 року.

На підставі наданих документів та згідно Полісу, зазначене ДТП ПрАТ «СК «Еталон» було визнано страховим випадком, що підтверджується Страховим актом № 712-10462 від 26.04.2017 та виплатила потерпілому страхове відшкодування в розмірі 49 500,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 846 від 26.04.2017 р. , № 949 від 11.05.2017 р., № 999 від 16.05.2017 р. та № 1050 від 18.05.2017 р.

Згідно з ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяних збиток.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Крім того ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений Законом.

Згідно до ст. 38-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час виконання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригую чого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених п. 13.2 ст. 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Відповідно до Коригуючих коефіцієнтів та їхніх розмірів, затверджених Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України 09.07.2010 № 566 (у редакції розпорядження від 28.11.2011 № 708) типу транспортного засобу - легковому автомобілю 2001-3000 кубічних сантиметрів відповідає розмір коригую чого коефіцієнту 1,18; вантажному автомобілю вантажопідйомність понад 2 тонни відповідає розмір коригуючого коефіцієнту 2,18.

Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Вольксваген» д/н НОМЕР_3, тип транспортного засобу вказано як вантажний малотоннажний фургон, що згідно класифікації типів транспортних засобів підпадає під категорію «вантажні автомобілі вантажопідємністю більше 2 тон» (С2) з розміром коефіцієнту 2.18

Водночас, із Полісу № АЕ6277534 від 10.12.2015 р. визначено тип транспортного засобу ВЗ (легковий автомобіль з вантажопідємністю 2001-3000 см3) з розміром коефіцієнту 1,18.

Отже, вищевказане свідчить, що ОСОБА_1 було порушено умови укладання договору (Полісу №АЕ6277534 від 10.12.15 року), у зв'язку з чим у позивача виникло право на відшкодування 50% шкоди, що становить 24 750 грн. 00 коп.

В свою чергу приписами ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на встановлені обставини, беручи до уваги відсутність доказів, які свідчили б про неможливість виконати вимоги Закону, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та стягнути з ОСОБА_1 відшкодування шкоди в розмірі 24 750 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 79, 209, 210, 212-215, 223, 228, 258, 259, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, України, ст. 979, ст. 1187, ст. 1191 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (адреса: 03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 33 б, кв. 2, ) суму в розмірі 24 750,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (адреса: 03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 33 б, кв. 2, ) судовий збір в розмірі 1 762 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подано протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, у цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Повний текст рішення складено 05 квітня 2019 року.

Суддя: