Справа № 367/5833/18
Провадження №2/367/121/2019
22 квітня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області у складі
головуючої судді Саранюк Л.П.,
за участі секретаря с/з ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного виконавця відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4, ОСОБА_3 районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_6 державної реєстрації виконавчого комітету Ірпінської міської ради про визнання права власності, скасування арешту та звільнення з-під арешту нерухомого майна,-

в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги, що 04.07.2012 між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 було укладено Договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Зазначений договір було укладено у письмовій нотаріальній формі, посвідчено приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу ОСОБА_8 04 липня 2012 року, зареєстровано в реєстрі за №4040.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру правочинів №11522680 від 04.07.2012, правочин було зареєстровано 04.07.2012 о 10:16:47 та присвоєно йому номер 5081811. До згаданого реєстру, крім інших відомостей, було внесено і відомості щодо бланку правочину, а саме: бланк: ВРТ 204984.
Відповідно до п. 9 Договору, право власності на відчужувану квартиру виникає у Покупця за цим договором з моменту його державної реєстрації та проведення повного розрахунку з Покупцем.
Зважаючи на перехід права власності на вказану квартиру до ОСОБА_2, право власності ОСОБА_7 припинилось, оскільки на один і той же обєкт майна не може мати декілька власників (крім співвласності у визначених Законом випадках).
Зважаючи на цей пункт договору ОСОБА_2 не вчиняв ніяких дій щодо проведення і додаткових формальностей, реєстраційних дій або іншого подібного.
Позивач вказує, що він звертався до Центру надання адміністративних послуг щодо реєстрації свого місця проживання, але йому було відмовлено, оскільки відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обмежень ОСОБА_2 не є власником згаданої квартири, а в реєстрі наявні відомості щодо належності цієї квартири на праві приватної власності продавцю квартири за згаданим договором, - ОСОБА_7.
Також ОСОБА_2 звертався до Центру надання адміністративних послуг щодо реєстрації свого права власності, однак йому було відмовлено у прийнятті документів для державної реєстрації, оскільки на квартирі є арешти.
Позивач вказує, що він звертався і до приватного нотаріуса ОСОБА_9 для проведення державної реєстрації прав власності на згадану квартиру, однак йому було відмовлено у проведенні реєстрації права власності на квартиру листом вих. № 114/01-16 від 06.08.2018. Причиною відмови є те, що на зазначений обєкт накладений арешт нерухомого майна, а тому реєстрація права власності ОСОБА_2 може призвести до порушення прав третіх осіб.
Для зясування ситуації позивачем було отримано Інформаційну довідку № 127509829 відповідно до якої зясувалось, що 02.03.2016 державним реєстратором Управління держаної реєстрації ОСОБА_5 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_10, було винесено рішення індексний номер 28544139 від 02.03.2016 10:16:05 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 48592469, видана: 05.02.2016, видавник: державний виконавець Відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4, було накладено арешт на все нерухоме майно боржника. При цьому, особою, майно/права якої обтяжується, є ОСОБА_7.
На підставі згаданої постанови 02.03.2016 10:08:48 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про обтяження 13516891 (спеціальний розділ) у вигляді арешту всього нерухомого майна.
Адвокатом ОСОБА_11 04.07.2018 було подано заяву, у якій просила в інтересах ОСОБА_2 скасувати усі арешти та обтяження, зважаючи на те, що ОСОБА_2 не є боржником у відповідних виконавчих провадженнях та не повинен відповідати за боргами іншої особи, але відповіді на заяву так отримано і не було, арешт не скасовано (не знято).
Позивач вважає, що його право власності на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 виникло з моменту державної реєстрації Договору купівлі-продажу квартири від 04.07.2012, а отже накладений арешт підлягає скасуванню.
У звязку з вищевикладеним просив суд визнати право власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків-фізичної особи НОМЕР_1 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер майна: 36250083, загальною площею 42,0 кв.м., житлова площа 19,7 кв.м.
Звільнити з-під арешту квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер майна: 36250083, загальною площею 42,0 кв.м., житлова площа 19,7 кв.м., накладеного 02.03.2016 року державним реєстратором Управління державної реєстрації ОСОБА_5 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_10, індексний номер: 28544139 від 02.03.2016 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 48592469, видана: 05.02.2016, видавник: державний виконавець Відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4, номер запису іро обтяження 13516891 (спеціальний розділ).
Зобовязати ОСОБА_6 державної реєстрації виконавчого комітету Ірпінської міської ради зареєструвати право власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків-фізичної особи НОМЕР_1 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер майна: 36250083, загальною площею 42,0 кв.м., житлова площа 19,7 кв.м.
Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач державний виконавець відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач ОСОБА_3 районний відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач ОСОБА_6 державної реєстрації виконавчого комітету Ірпінської міської ради в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що 04.07.2012 між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 було укладено Договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Зазначений договір було укладено у письмовій нотаріальній формі, посвідчено приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу ОСОБА_8 04 липня 2012 року, зареєстровано в реєстрі за №4040.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру правочинів №11522680 від 04.07.2012, правочин було зареєстровано 04.07.2012 о 10:16:47 та присвоєно йому номер 5081811. До згаданого реєстру, крім інших відомостей, було внесено і відомості щодо бланку правочину, а саме: бланк: ВРТ 204984.
Відповідно до п. 9 Договору, право власності на відчужувану квартиру виникає у Покупця за цим договором з моменту його державної реєстрації та проведення повного розрахунку з Покупцем.
Зважаючи на перехід права власності на вказану квартиру до ОСОБА_2, право власності ОСОБА_7 припинилось, оскільки на один і той же обєкт майна не може мати декілька власників (крім співвласності у визначених Законом випадках).
Зважаючи на цей пункт договору ОСОБА_2 не вчиняв ніяких дій щодо проведення і додаткових формальностей, реєстраційних дій або іншого подібного.
Позивач звертався до Центру надання адміністративних послуг щодо реєстрації свого місця проживання, але йому було відмовлено, оскільки відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обмежень ОСОБА_2 не є власником згаданої квартири, а в реєстрі наявні відомості щодо належності цієї квартири на праві приватної власності продавцю квартири за згаданим договором, - ОСОБА_7.
Також ОСОБА_2 звертався до Центру надання адміністративних послуг щодо реєстрації свого права власності, однак йому було відмовлено у прийнятті документів для державної реєстрації, оскільки на квартирі є арешти.
Позивач звертався і до приватного нотаріуса ОСОБА_9 для проведення державної реєстрації прав власності на згадану квартиру, однак йому було відмовлено у проведенні реєстрації права власності на квартиру листом вих. № 114/01-16 від 06.08.2018. Причиною відмови є те, що на зазначений обєкт накладений арешт нерухомого майна, а тому реєстрація права власності ОСОБА_2 може призвести до порушення прав третіх осіб.
Для зясування ситуації позивачем було отримано Інформаційну довідку № 127509829 відповідно до якої зясувалось, що 02.03.2016 державним реєстратором Управління держаної реєстрації ОСОБА_5 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_10, було винесено рішення індексний номер 28544139 від 02.03.2016 10:16:05 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 48592469, видана: 05.02.2016, видавник: державний виконавець Відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4, було накладено арешт на все нерухоме майно боржника. При цьому, особою, майно/права якої обтяжується, є ОСОБА_7.
На підставі згаданої постанови 02.03.2016 10:08:48 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про обтяження 13516891 (спеціальний розділ) у вигляді арешту всього нерухомого майна.
Адвокатом ОСОБА_11 04.07.2018 було подано заяву, у якій просила в інтересах ОСОБА_2 скасувати усі арешти та обтяження, зважаючи на те, що ОСОБА_2 не є боржником у відповідних виконавчих провадженнях та не повинен відповідати за боргами іншої особи, але відповіді на заяву так отримано і не було, арешт не скасовано (не знято).
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Оскільки з матеріалів справи вбачається, що 04.07.2012 відбулась державна реєстрація Договору купівлі-продажу квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1, то суд приходить до висновку, що саме з цього часу позивач набув право власності на вищевказану квартиру, а отже в цій частині позов підлягає до задоволення.
Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частина 1 статті 317 ЦК України визначає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
У відповідності до ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Оскільки судом було встановлено, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 належить ОСОБА_2 ане ОСОБА_7, то суд скасовує арешт на вищевказану квартиру.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
На підставі ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317, 386 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 247, 263-268 ЦПК України суд,-
Позов задовольнити у повному обсязі.
Визнати право власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків-фізичної особи НОМЕР_1 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер майна: 36250083, загальною площею 42,0 кв.м., житлова площа 19,7 кв.м.
Звільнити з-під арешту квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер майна: 36250083, загальною площею 42,0 кв.м., житлова площа 19,7 кв.м., накладеного 02.03.2016 року державним реєстратором Управління державної реєстрації ОСОБА_5 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_10, індексний номер: 28544139 від 02.03.2016 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 48592469, видана: 05.02.2016, видавник: державний виконавець Відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4, номер запису про обтяження 13516891 (спеціальний розділ).
Зобовязати ОСОБА_6 державної реєстрації виконавчого комітету Ірпінської міської ради зареєструвати право власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків-фізичної особи НОМЕР_1 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер майна: 36250083, загальною площею 42,0 кв.м., житлова площа 19,7 кв.м.
Копію заочного рішення суду направити сторонам для відома.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.П. Саранюк