Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1682/17 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія 43 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Григорусь Н.Й. Борисюка Р.М. при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №278/1682/17

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 25 лютого 2019 року,ухвалене під головуванням судді Зубчук І.В. у м. Житомир,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 на підставі ст.107 ЖК України. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач є її колишнім чоловіком, у листопаді 2011 року виселився з квартири і з того часу проживає в АДРЕСА_3 з іншою жінкою ОСОБА_3

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 25 лютого 2019 року позов задоволено. Визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в позові. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що зареєстрований і фактично проживає в спірній квартирі, сплачує комунальні послуги та є квартиронаймачем. У зв'язку з роботою дійсно часто перебуває у відрядженнях, працює у вихідні дні, але це не є доказом того, що він змінив місце проживання.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що сторони зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 на підставі дозволу КЕВ м. Житомир № 3288 від 04 грудня 2003 року (а.с.29). 28 травня 2010 року Житомирським районним судом Житомирської області шлюб між сторонами розірвано (а.с.5).

Відповідно до ч.2 ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України).

З показів свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 вбачається, що їм невідомо, де проживає ОСОБА_2 Свідок ОСОБА_8 показала, що їй відомо, що відповідач проживає у с.Млинище, адресу вона не знає.

В акті обстеження №504 квартири АДРЕСА_1 зазначено, що ОСОБА_2 проживає у АДРЕСА_4 з посиланням на підтвердження сусідів ОСОБА_6, ОСОБА_7 З огляду на покази цих свідків акт не є належним та допустимим доказом місця проживання відповідача.

Як роз'яснено у п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України N2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

ОСОБА_1 не довела, що ОСОБА_2 обрав інше постійне місце проживання. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на нерухоме майно за відповідачем не зареєстровано. В порядку виконання судових рішень з нього за 2014-2017 роки стягнуті витрати по оплаті комунальних послуг в квартирі АДРЕСА_1.

Висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позову суперечить обставинам справи і нормам матеріального права. Рішення належить скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст.259, 268, 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 25 лютого 2019 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 у позові до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 960грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: