ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 квітня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/2650/18

Головуючий у першій інстанції - Пантелієнко В. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/471/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Бечка Є.М.,

суддів: Євстафіїва О.К., Лакізи Г.П.,

секретар: Позняк О.М.

за участю: ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

представника відповідача Загвоздіна С.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 лютого 2019 року, ухвалене в складі судді Пантелієнко В.Г., у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

дата складання повного тексту: 06 лютого 2019 року, м. Ніжин,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ДП «Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння» про стягнення з відповідача 45884 грн. 50 коп. заборгованості з виплати заробітної плати та 73390 грн. 88 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02 лютого 2018 року по 03 грудня 2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він працював в ДП «Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння» на посаді головного механіка з 04 серпня 2014 року по 02 лютого 2018 року. Відповідно до довідки від 30 травня 2018 року підприємство не виплатило заробітну плату позивачу у розмірі 45884 грн. 50 коп. Відповідач ухиляється від виконання покладеного на нього обов'язку щодо виплати заробітної плати. Згідно довідки про доходи від 27 квітня 2018 року середньоденна заробітна плата становить 316 грн. 34 коп. Згідно розрахунку, середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати становить 73390 грн. 88 коп., оскільки з 02 лютого 2018 року по 03 грудня 2018 року затримка складає 232 робочих дні.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 лютого 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що інформація зазначена в довідках підприємства від 30 травня 2018 року та від 21 червня 2018 року про заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_2 викликає сумніви щодо її достовірності оскільки містить суперечливу інформацію про наявність (відсутність) боргу по виплаті заробітної плати позивачу.

Не погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою та, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що матеріали справи містять довідку про існуючу заборгованість із заробітної плати. Посилання відповідача на проведення службового розслідування та відрахування із заробітної плати є неправомірним, адже відсутні передбачені ст.127 та ст.136 КЗпП України підстави для відрахування із заробітної плати працівника для покриття заборгованості. ОСОБА_2 звертає увагу, що навіть при існуванні заборгованості працівника перед підприємством, суми, що перевищують розмір середнього місячного заробітку підлягають стягненню в судовому порядку.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що посилання в Акті про проведення службового розслідування про надання поворотної фінансової допомоги на підставі Договору не заслуговують на увагу, оскільки дані правовідносини, які виникли між сторонами договору, є господарськими. Позивач вважає, що суд безпідставно не відновив його порушеного права на отримання заробітної плати.

У наданий судом строк ДП «Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначає, що наявні довідки про існуючу заборгованість із заробітної плати від 30 травня 2018 року та 21 червня 2018 року, в яких було чітко зазначено, що на момент звільнення позивача, в період коли ще тривало службове розслідування і яке не було закінчено з обставин, що не залежали від відповідача, за підробленою бухгалтерською звітністю існувала заборгованість перед позивачем, але в ході проведення службового розслідування було виявлено факт видачі позивачу посадовими особами готівки з каси заводу в сумі 65330 грн. По даному факту відповідач звернувся до поліції з заявами про вчинення кримінальних правопорушень, на даний час триває слідство. Дані факти не спростовані позивачем, не надано достовірних доказів того, що відповідач на момент видачі довідок має заборгованість перед позивачем. Надання позивачем до справи декількох однотипних довідок від відповідача містить ознаки шахрайства та умисне введення суду в оману з боку позивача. Також відповідач зазначає, що посилання позивача на Договір не заслуговує на увагу, оскільки позивач недостовірно описав обставини та додав не всі існуючі договори. Вказує, що фактично було укладено два договори: від 03 серпня 2016 року - Договір поворотної фінансової допомоги, за умовами якого позивач зобов'язувався надати 46000 грн. поворотної фінансової допомоги підприємству не пізніше ніж через 1 календарний день із дати підписання Договору, та від 12 жовтня 2016 року - Договір поворотної фінансової допомоги в якому був відсутній предмет такої допомоги, а саме - без вказаного розміру (суми) такої допомоги, але надається підприємству не пізніше ніж через 1 календарний день після підписання такого Договору, також не визначено термін повернення такої допомоги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та доводи відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України передбачено, що рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.ст. 47,116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Згідно з ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з 04 серпня 2014 року по 02 лютого 2018 року перебував в трудових відносинах з ДП «Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння», займаючи посаду головного механіка (а.с.9).

З довідки ДП «Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння» від 30 травня 2018 року №229 вбачається, що на день звільнення заборгованість підприємства перед ОСОБА_2 по заробітній платі становила 45884 грн. 50 коп. Разом з тим, в довідці зазначено, що на підставі акту про проведення службового розслідування від 01 березня 2018 року, згідно наказу №63-А від 19 березня 2018 року кошти, видані ОСОБА_2 з каси підприємства, були зараховані як заробітна плата ОСОБА_2 в сумі 65330 грн. На даний час заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_2 відсутня, ОСОБА_2 винен підприємству 19445 грн. 50 коп. (а.с.7).

З довідки про доходи від 27 квітня 2018 року вбачається, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_2 складає 316 грн. 34 коп. (а.с.8).

Також відповідачем видавалась довідка від 21 червня 2018 року №286, згідно якої заборгованість із заробітної плати перед ОСОБА_2 становить 45884 грн. 50 коп. (а.с.20).

Заперечуючи проти позову ОСОБА_2 відповідач 05 жовтня 2018 року видав Довідку №35 згідно якої позивач працював на підприємстві на посаді головного механіка з 04 серпня 2017 року по 02 лютого 2018 року і на день звільнення заборгованість підприємства перед працівником невиплаченої заробітної плати становила 45884 грн. 50 коп. На підставі акту про проведення службового розслідування від 01 березня 2018 року, згідно наказу №63-А від 19 березня 2018 року кошти, видані ОСОБА_2 з каси підприємства, були зараховані як заробітна плата ОСОБА_2 в сумі 65330 грн. На даний час заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_2 відсутня, а позивач винен підприємству 19445 грн. 50 коп. (а.с.22).

Подібна довідка складена і 27 квітня 2018 року №181 (а.с.41).

Також вбачається, що наказом по підприємству від 16 січня 2018 року №19-А у зв'язку з виявленням в Акті контрольної перевірки інвентаризації розрахунків (дебіторської та кредиторської заборгованості) станом на 11 грудня 2017 року по факту кредиторської заборгованості підприємства у розмірі 207520 грн. перед ОСОБА_2 створено комісію для службового розслідування щодо даного факту (а.с.31).

Наказом від 23 січня 2018 року №26-А, на підставі рапорту головного механіка, з метою встановлення винних осіб та недопущення в подальшому розкрадання майна підприємства створено комісію (а.с.32).

Наказом від 29 січня 2018 року №32-А за результатами службового розслідування, відповідно до наказу №26-А від 23 січня 2018 року, з метою запобігання крадіжок майна на підприємстві та притягнення винних до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання з власної вини умов зберігання ввірених матеріальних цінностей головному механіку ОСОБА_2 оголошено догану та зобов'язано здійснити доукомплектування розкраденого майна за свій рахунок в термін до 01 березня 2018 року (а.с.33).

Наказом по підприємству від 19 березня 2018 року №63-А на підставі Акту про проведення службового розслідування від 01 березня 2018 року головному бухгалтеру наказано суму коштів, які було видано ОСОБА_2 з каси підприємства готівкою, а саме 65330 грн., зарахувати як заробітну плату працівника ОСОБА_2, при цьому внести відповідні зміни в бухгалтерський облік. Суму коштів у розмірі 207520, яка обліковується на підприємстві, як кредиторська заборгованість перед ФОП ОСОБА_2, вважати такою, що не надходила до підприємства на договірних відносинах та внести зміни до бухгалтерського обліку, а сама - анулювати дану кредиторську заборгованість (а.с.34).

Як вбачається з Акту про проведення службового розслідування від 01 березня 2018 року ОСОБА_2, як фізична особа-підприємець, мав договірні зобов'язання з ДП «Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння», при цьому позивач перебував і в трудових відносинах з підприємством. З каси підприємства ОСОБА_2 було видано кошти загальною сумою 65330 гривень, що підтверджено видатковими касовими ордерами від 06 квітня 2017 року, 07 квітня 2017 року, 26 травня 2017 року, 29 травня 2017 року, 27 липня 2017 року, 11 серпня 2017 року, 15 серпня 2017 року, 21 серпня 2017 року, 22 серпня 2017 року, оглянутими в судовому засіданні. Як встановлено відповідачем під час службового розслідування, в видаткових касових ордерах вказаний неіснуючий між підприємством і ФОП ОСОБА_2 договір (а.с.35-36).

ДП «Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння» 19 березня 2018 року по даному факту звернулося до Ніжинського ВП ГУНП у Чернігівській обл. з заявою про вчинення кримінального правопорушення (а.с.37-39).

Згідно витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань по даному факту внесені відомості 02 серпня 2018 року, 09 серпня 2018 року та 09 серпня 2018 року (а.с.42, 43, 44).

Згідно ст.127 КЗпП України відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України. Відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу:

1) для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках власник або уповноважений ним орган вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості або з дня виплати неправильно обчисленої суми;

2) при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки. Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в пунктах 3, 5, 6 статті 36 і пунктах 1, 2 і 5 статті 40 цього Кодексу, а також при направленні на навчання та в зв'язку з переходом на пенсію;

3) при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації (стаття 136).

Статтею 136 КЗпП визначено порядок покриття шкоди, заподіяної працівником за яким покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника.

Розпорядження власника або уповноваженого ним органу, або вищестоящого в порядку підлеглості органу має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це працівникові. Якщо працівник не згоден з відрахуванням або його розміром, трудовий спір за його заявою розглядається в порядку, передбаченому законодавством.

У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду.

Стягнення з керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди в судовому порядку провадиться за позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу.

Таким чином, виносячи наказ по підприємству від 19 березня 2018 року №63-А про зарахування коштів в сумі 65330 грн. як заробітну плату працівника ОСОБА_2 керівник установи не врахував, що середньомісячна заробітна плата складала близько 4800 грн., відповідач безпідставно, всупереч передбаченому законом порядку, утримав із заробітної плати ОСОБА_2 65330 грн. В той же час ДП «Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння» не звертався до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 коштів.

За таких обставин доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно довідок про наявність заборгованості по заробітній платі ДП «Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння» перед ОСОБА_2, які наявні в матеріалах справи, не оспорені відповідачем в частині розміру невиплаченої заробітної плати, дана сума склала 45884 грн. 50 коп.

За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню нарахована, але не виплачена заробітна плата в сумі 45884 грн. 50 коп.

Крім того, установивши під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

При визначенні розміру відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні необхідно виходити із розміру середнього заробітку позивача, розрахованого відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100.

Згідно Довідки про доходи ОСОБА_2, середньоденний заробіток позивача за два повні місяці роботи, що передували звільненню - за грудень 2018 року і січень 2019 року, склав 316 грн. 34 коп. Слід зазначити також, що даний розмір не заперечувався відповідачем.

Так як сума заборгованості по заробітній платі стягується у повному обсязі, то відповідно відповідач повинен нести відповідальність за затримку розрахунку при звільнені у повному обсязі, тобто в межах середнього заробітку працівника з 02 лютого 2018 року по 03 грудня 2018 року.

Позивач зазначив в розрахунку заборгованості, що даний період складає 232 робочих днів, однак апеляційним судом встановлено, що за вказаний період кількість робочих днів склала 209.

Розрахунок заборгованості за час затримки виплати заробітної плати становить 209 х 316 грн. 34 коп. = 66115 грн. 06 коп., які і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

В той же час суд критично ставиться до пояснень, наданих ДП «Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння» у відзиві. Посилання відповідача на невідповідність довідок про існуючу заборгованість не заслуговують на увагу, оскільки дані довідки не спростовані відповідачем, суду не надано будь-якого рішення з приводу нарахованих сум. Щодо надання позивачем до справи декількох однотипних довідок про заробітну плату також не заслуговують на увагу, оскільки саме відповідачем суду були надані довідки про заробітну плату, про розмір заборгованості і даний факт підтверджується матеріалами справи.

Те, що відповідач звернувся до поліції про вчинення кримінальних правопорушень та що на даний час триває слідство, також не заслуговує на увагу, оскільки дане рішення не впливатиме на той факт, що відповідачем не було виплачено заробітну плату ОСОБА_2 при звільненні, тобто 02 лютого 2018 року.

На підтвердження доводів про укладення між сторонами двох договорів поворотної фінансової допомоги відповідачем не надано доказів та дані пояснення не спростовують того, що він укладався між відповідачем та ФОП ОСОБА_2, а не між працівником та роботодавцем.

Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 належить задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати, а позов задовольнити частково, стягнувши з ДП «Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння» на користь ОСОБА_2 нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 45884 грн. 50 коп. та 66115 грн. 06 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в межах, заявлених позивачем.

Крім того, ст.141 ЦПК України визначено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Оскільки ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору, з ДП «Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння» в дохід держави слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в сумі 1119 грн. 99 коп. у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції та 1679 грн. 98 коп. у суді апеляційної інстанції, а разом 2799 грн. 97 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п.4 ч.1 ст. 376, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 лютого 2019 року - скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_2 до Державного підприємства «Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння» (Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Прилуцька, 131, код ЄДРПОУ 35) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) заборгованість заробітній платі в сумі 45884 (сорок п'ять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) грн. 50 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02 лютого 2018 року по 03 грудня 2018 року в сумі 66115 (шістдесят шість тисяч сто п'ятнадцять) грн. 06 коп. (обов'язкові платежі і податки з цих сум не утримано).

Стягнути з Державного підприємства «Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння» (Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Прилуцька, 131, код ЄДРПОУ 35) на користь держави судовий збір у розмірі 1119 грн. 99 коп. у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції та 1679 грн. 98 коп., за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, а разом 2799 (дві тисячі сімсот дев'яносто дев'ять) грн. 97 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 18 квітня 2019 року.

Головуючий: Судді: