Справа № 569/967/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Левчук Д.О.

з участю: позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення сплаченого авансового платежу,

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2019 року до Рівненського міського суду звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення сплаченого авансового платежу

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що 07 листопада 2018 року ним (далі Позивач) були передані кошти у сумі 1000.00 доларів США, (в гривнях відповідно до курсу долара, сума становить 27960.00 грн). ОСОБА_4 (далі Відповідач) у якості авансового платежу із подальшим наміром укладення договору-купівлі незавершеного будівництва площею 197.2 кв.м та уступки права суборенди на земельну ділянку площею 0.873 га., за адресою м. Рівне вул. Лабунського Анатолія, 21. Вказує, що він 24.10.2018 року повідомив усно Відповідача про те, що не зміг продати свою нерухомість та попросив повернути авансовий платіж. Відповідач відмовився повернути кошти обґрунтовуючи тим, що у розписці зазначено, що це був завдаток, який не повертається. Позивач зазначає, що внесення задатку і наявність зобовязання може випливати лише із договору, однак сторони такого договору не укладали, а тому сума передана Відповідачу є авансом. У звязку з цим він звернувся до суду з позовом.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, суду пояснили, що договір-купівлі приміщення укладений не був, жодних попередніх договорів сторони не укладали, отже сума яка передана на підставі розписки Відповідачу є авансом і підлягає поверненню.

Представник відповідача суду пояснив, що між сторонами виникли договірні зобовязання, підтвердженням цьому є той факт, що позивач розпорядився коштами, а саме зазначив, що у разі неналежного виконання заходів щодо укладання договору купівлі-продажу незавершеного будівництва він не буде мати претензій до відповідача щодо неповернення завдатку.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що в матеріалах справи наявні чотири окремі документи оформлені як Позивачем та і Відповідачем в яких відображено наступне.

ОСОБА_4 зазначає, що отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі одна тисяча доларів США. В рахунок завдатку з метою вчинення дій щодо уступки права суборенди на земельну ділянку, кадастровий номер :01:020:0479 площею 0.0873 га розміщений в м. Рівне з цільовим призначенням для іншої житлової забудови, для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови та укладення Відповідачем та Позивачем договору купівлі-продажу незавершеного будівництва площею 197.2 кв.м. розміщеного за адресою Рівненсбка область, м. Рівне, вул.. Лабунського Анатолія, 21 , реєстраційний номер нерухомого майна 101. Зобовязується вжити залежних від неї дій щодо зазначених вище договорі. На документі зазначена дата 07.11.2018 року та підпис Відповідача.

У наступному документі Відповідач зазначає «Зобовязуюсь до 31.12.2018 року не укладати жодних договорів купівлі-продажу, попередніх договорів про відчуження будь-яким способом обєкта незавершеного будівництва площею 197.2 кв.м: фундамент бетонний, сходи бетонні за адресою м. Рівне, вул. Лобунського Анатолія, 21. У випадку порушення своїх зобов'язань щодо відсутності будь-яких дій щодо відчуження зазначеного вище об'єкта до 31.12.2018 р. будь-яким третім особам, крім осіб визначених ОСОБА_1 , сплатити штраф у розмірі задатку та повернути завдаток, 07.11.2018 року підпис Відповідача.

Позивач письмово зазначає «Зобовязуюсь здійснити всі належні дії щодо оформлення переходу права суборенди на земельну ділянку кадастровий номер :01:020:0479 площею 0.0873 га та укласти договір-купівлі продажу незавершеного будівництва загальною площею197.2 кв.м: фундамент бетонний, сходи бетонні за адресою м. Рівне, вул. Лобунського Анатолія, 21 та передати Відповідачу суму залишку вартості на обєкту незавершеного будівництва в розмірі сорок шість тисяч доларів США в момент підписання нотаріально посвідченого договору купівлі продажу обєкта будівництва. Зазначена дата 07.11.2018 року та підпис Позивача.

У наступному письмовому документі Позивач зазначає «що у випадку прострочення даної дати не маю претензій до ОСОБА_4 щодо неповернення завдатку, та продажу даного обєкту після 31.12.2018 року будь-яким третім особам. Дата зазначена 07.11.2018 року.

27 грудня 2018 року Позивач направив Відповідачу письмову вимогу повернути отримані як аванс 1000.00 доларів США.

Суд приходить до висновку, що вищезазначені документи були оформлені розписками виходячи з наступного.

В судовому засіданні сторони не заперечували передачу коштів.

Договір купівлі-продажу незавершеного будівництва загальною площею 197.2 кв.м: фундамент бетонний, сходи бетонні за адресою м. Рівне, вул. Лобунського Анатолія, 21 між сторонами укладено не було, грошові кошти позивачу не повернуті.

Частино 1 статті 15 ЦК України, визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 546 ЦК України визначено, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Таким чином, забезпечувальне зобовязання є похідним від основного зобовязання сторін.

Згідно із ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, у письмовій формі.

Судом безспірно встановлено, що договір купівлі-продажу незавершеного будівництва у встановленій формі між сторонами не укладався. Не було укладено ними у належній формі і правочину про забезпечення основного зобовязання завдатком.

Ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору , на забезпечення якого його видано, і одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобовязання.

Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Тобто попередній договір повинен бути укладений сторонами у тій самій формі, що й основний договір. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Сторона, яка видала аванс, має право вимагати його повернення, а сторона, яка його отримала, не може бути зобов'язана до його повернення в більшому розмірі. При цьому слід зазначити, що при вирішенні питання про те, чи є спірна сума авансом чи завдатком, не має вирішального значення той факт, як цю суму називали самі сторони у своїх домовленостях.

Відповідно до вимог статті 524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Отже, суму яку просить стягнути Позивач відповідає еквіваленту суми у валюті на час передачі авансового платежу Відповідачу (07.11.2018 року курс НБУ 27.96 грн за 1 долар).

Щодо стягнення витрат на правову допомогу судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року справа № 72/1010/16-ц, провадження № 61-3416 св 18 склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Стороною має бути документально підтверджено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат.

Враховуючи те, що позивач не надав квитанцію про оплату послуг наданих адвокатом, а довідку про отримання гонорару не можна визнати належним доказом, тому суд приходить до висновку, що в задоволенні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу з Відповідача на користь Позивача слід відмовити.

Однак, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України із Відповідача на користь Позивача слід стягнути витрати по оплаті судового збору, оскільки витрати у разі задоволення позову покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення сплаченого авансового платежу - задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошові кошти, передані в якості авансу в розмірі 27960 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: 33000, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

Відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: 33000, АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Повний текст рішення виготовлено 22 квітня 2019 року.

Суддя С.П.Харечко