04.04.2019 Провадження № 6/331/36/2019
Справа № 331/6842/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2019 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі :

головуючого судді - Антоненко М.В.,

при секретарі - Андрієнко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя справу за заявою ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

03.12.2015 року до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя з поданням про тимчасове обмеження громадянина ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон звернувся державний виконавець Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції.

Подання державного виконавця було обґрунтовано не виконанням ОСОБА_1, у добровільному порядку, обов'язку сплатити борг за виконавчим листом №331/6842/14-ц, виданим 18.11.2015 року Жовтневим районним судом міста Запоріжжя на користь ОСОБА_2 в розмірі 1 415 653,68 грн. по виконавчому провадженню ВП 49426982, яке перебувало на виконанні в Жовтневому відділі Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції. Крім того зазначалося що боржник на виклики державного виконавця не реагує, відповідно до відомостей ПФУ, боржник не отримує пенсію, відомостей про його останнє місце роботи не має.

Ухвалою від 07.12.2015 року суд розглянув та задовольнив подання Державного виконавця Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції та тимчасово обмежив громадянина ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу.

10.01.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 надав відомості з Олександрівського (перейменований Жовтневий) відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області та відомості з Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Запорізькій області, згідно яких виконавчі провадження щодо стягнення з нього на користь ОСОБА_2 були завершені.

Так, згідно відповіді від 29.11.2018 року №30628/10 Олександрівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області щодо боржника ОСОБА_1 було відкрито два виконавчих провадження:

-ВП 49426982, відкрите 25.11.2015 року, з виконання виконавчого листа №2/331/53/15 від 18.11.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми 1 415 653,68 грн, завершене 23.12.2015 року та скеровано на виконання до Вільнянського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області;

-ВП 49426930, відкрите 25.11.2015 року, з виконання виконавчого листа №2/331/53/15 від 18.11.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми 1040,00 грн, завершене 03.12.2015 року та скеровано на виконання до Вільнянського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області.

На час надання відповіді повторно вказані виконавчі документи до Олександрівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області не надходили.

Згідно відповіді від 27.11.2018 року №1615-38/27426 Вільнянського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження ВП49840522 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми 1 415 653,68 грн боргу.

18.01.2016 року виконавче провадження було відкрито.

22.06.2017 року виконавче провадження було завершено на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв'язку з відсутністю у боржника майна, при тому, що здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Станом на 27.11.2018 року виконавчий документ до відділу повторно не надходив.

Таким чином, ОСОБА_1 у заяві зазначав, що у зв'язку з відсутністю відкритих виконавчих проваджень щодо нього, заходи, застосовані до нього в межах примусового виконання виконавчого документа є такими, що не впливають на можливість виконання ним судового рішення, адже стягувачем воно не предявлено до примусового виконання.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 заяву підтримав, наголосив на те, що в разі відсутності відкритих виконавчих проваджень обмежувальні засоби щодо боржника не мають сенсу.

У судовому засіданні 15.03.2019 року представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення заяви.

Представник Олександрівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області ОСОБА_5 пояснила суду, що виконавче провадження було завершено 23.12.2015 року та знищено у зв'язку із збігом трирічного терміну зберігання.

У відповідності до ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Вивчивши заяву ОСОБА_1, надавши оцінку всім наявним матеріалам справи, з урахуванням пояснень учасників справи, наданих в судовому засіданні, суд дійшов наступних висновків.

18.11.2015 року Жовтневим районним судом міста Запоріжжя було видано виконавчий лист №2/331/53/15 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми 1 415 653,68 грн.

20.11.2015 року виконавчий лист було подано на виконання до Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції.

При цьому адреса боржника у виконавчому листі зазначена АДРЕСА_1, що територіально відноситься до Жовтневого (теперішні назва Олександрівського) району.

В матеріалах цивільної справи 331/6842/14-ц (провадження 2/331/53/15) відсутні будь-які відомості щодо відношення ОСОБА_1 до вказаної адреси. Відповідачем по справі зазначалися адреси мешкання у Німеччині та у м. Вільнянськ.

25.11.2015 року у Жовтневому відділі Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження ВП 49426982.

Відкриття виконавчого провадження в Жовтневому відділі Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції не відповідало вимогам ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про виконавче провадження» 1999 року (в редакції станом 25.11.2015 року), адже на території Жовтневого району міста Запоріжжя боржник не мешкав, не перебував, не мав майна та не працював.

В постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено про строк на самостійне виконання до 01.12.2015 року.

У зв'язку із знищенням виконавчого провадження суд не має змоги переконатися документально чи було відправлено боржнику ОСОБА_1 постанову про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення та чи виконання державним виконавцем вимоги ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження» 1999 року (в редакції станом 25.11.2015 року).

03.12.2015 року державним виконавцем Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції було подано подання про тимчасове обмеження громадянина ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон.

При цьому доводи державного виконавця щодо того, що боржник не з'являється за викликом не відповідають дійсності у зв'язку із не віднесенням адреси у Жовтневому районі до адреси мешкання, перебування, наявності майна або роботи ОСОБА_1, отже останній не міг бути належним чином повідомленим за не належною йому адресою, а відповідно його не явка до державного виконавця не може вважатися умисним ухиленням від виконання рішення суду.

Одночасно з цим 03.12.2015 року державним виконавцем Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції було завершено інше виконавче провадження ВП 49426930 з виконання виконавчого листа №2/331/53/15 від 18.11.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми 1040,00 грн, яке було направлено на виконання до Вільнянського відділу виконавчої служби.

Тобто, 03.12.2015 року державному виконавцю Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Запорізького було достеменно відомо про те, що виконавче провадження щодо ОСОБА_1 повинно бути передано на виконання до м. Вільнянськ у відповідності до вимог ч. 5 ст. 20 ЗУ «Про виконавче провадження» 1999 року (в редакції станом 03.12.2015 року), а адреса у Жовтневому районі не відноситься до місця перебування або реєстрації боржника.

Крім цього, у зв'язку з відсутністю матеріалів виконавчого провадження, зважаючи, що по виконавчому провадженню ВП 49426930 було прийняте рішення 03.12.2015 року про передання за належністю до Вільнянського відділу, а в свою чергу по виконавчому провадженню ВП 49426982 таке саме рішення було прийняте лише 23.12.2015 року державним виконавцем було порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження» станом на той час, а саме положень статті 33, якою передбачено, що в разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження.

Таким чином, виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_1 у Жовтневому відділі Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції були відкриті не у відповідності до Закону, при тому виконавчі провадження не булиоб'єднані в супереч вимогам Закону, при цьому вже 03.12.2015 року державному виконавцю було відомо про необхідність направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу, проте в той самий день було направленодо суду подання державного виконавця про обмеження виїзду за кордон по одному з двох виконавчих проваджень, яке було направлено за належністю лише 23.12.2015 року.

Отже, суд доходить до висновку, що державний виконавець з порушенням Закону здійснив виконавчі дії на території Жовтневого району в тому числі необґрунтовано подав до суду подання про обмеження виїзду за кордон з недостовірними даними про ухилення боржником від виконання судового рішення.

Крім цього суд зважає, на те, що виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_1 завершене 22.06.2017 року, та на час розгляду справи виконавчий документ повторно не пред'явлений, що не заперечується представником стягувача, а отже стягувачем не реалізуються його права, а отже, як наслідок, боржник не може бути обмежений в своїх правах без відповідної ініціативи з боку стягувача.

Крім цього річний строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, передбачений у виконавчому документі сплинув навіть з урахуванням строків його переривання.

З огляду на вищевказані обставини суд вважає заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, ст. 6 ЗУ Про порядок виїзду з України і в*їзду в Україну громадян України, ст. ст. 260, 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: 247012830 в праві виїзду за межі України, застосоване ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2015 року у цивільній справі 331/6842/14-ц.

Направити ухвалу на адресу Адміністрації Державної прикордонної служби (01601, м. Київ, вул. Володимирська буд. 26) для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя М.В. Антоненко