Номер провадження: 22-ц/813/3485/19
Номер справи місцевого суду: 2-3018/11
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л.М.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

за участю секретаря Павлючук Ю.В.,

учасники справи:

позивач - Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради,

позивач - ОСОБА_2,

позивач - Приморська районна адміністрація Одеської міської ради,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04 січня 2019 року про відмову у розстрочці виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.12.2011 року у справі №3-3018/11 у складі судді Чернявської Л.М.,

встановив:

У грудні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою, якою просила розстрочити виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси у справі №2-3018/11 від 14.12.2011 року та затвердити графік виконання вказаного рішення суду з щомісячною оплатою 10494,03 грн. на погашення боргу по цьому рішенню строком до грудня 2020 року.

Заяву обґрунтовано тим, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси №2-3018/11 від 14 грудня 2011 року задоволено позовні вимоги Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради та частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2, вирішено зобов'язати ОСОБА_3 за власні кошти привести самовільно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 у попередній стан згідно з технічною документацією, зареєстрованою у КП «ОМБТІ та РОН»; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму матеріальної шкоди у розмірі 273932 грн.; вирішено питання судових витрат.

На виконання вказаного рішення суду Приморським районним судом м. Одеси 05.07.2012 року видано виконавчий лист.

Постановою головного державного виконавця Приморського ВДВС Одеського МУЮ Перчиком В.О. від 02.11.2015 року відкрито виконавче провадження по виконанню вказаного виконавчого листа.

Згідно з довідкою ДВС в рамках даного виконавчого провадження стягнуто з боржника 19075,20 грн. на користь ОСОБА_2 Також, 08.12.2018 року боржником сплачено на розрахунковий рахунок ДВС 3000 грн. у якості погашення вказаного боргу. Тобто всього сплачено 22075,20 грн.

ОСОБА_3 і в подальшому має наміри сплачувати борг, однак через скрутне матеріальне становище вона не може виплатити суму боргу одноразово, в зв'язку з чим просить розстрочити виконання вказаного рішення суду на два роки з встановленням графіку щомісячних виплат в сумі 10494,03 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 січня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про розстрочку виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.12.2011 року у справі №3-3018/11відмовлено. Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції посилався на її безпідставність та необґрунтованість. Обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим судом не встановлено.

Зазначену ухвалу суду про відмову розстрочку виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.12.2011 року оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_3 через представника ОСОБА_4

В скарзі з посиланням на порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали та постановку нової, про задоволення заяви про розстрочку виконання рішення.

Основні доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у ОСОБА_3 наявні ще декілька виконавчих проваджень, зокрема з неї підлягає стягненню значна сума на користь ПАТ «Укрсоцбанк», є на утриманні дитина, яку необхідно лікувати, тому вона знаходиться у складному фінансовому становищі. Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_3 просить встановити розстрочку виконання судового рішення.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до положень частин 1, 3-5 статті 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може розстрочити виконання рішення.

Підставою для розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Отже при вирішенні заяв сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу та порядку його виконання потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладняють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, її матеріальний стан, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Згідно статей 124, 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішення суду

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси №2-3018/11 від 14 грудня 2011 року, зокрема, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму матеріальної шкоди у розмірі 273932 грн., а також стягнуто витрати на сплату державного мита в розмірі 1277 грн. 73 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 30 грн. та витрати на проведення судово-будівельної експертизи у розмірі 1502 грн. 40 коп.

Виконавче провадження з примусового виконання даного рішення суду розпочато 02.11.2015 року.

Тобто, станом на даний час, річний строк, на який може бути розстрочено виконання рішення суду, що передбачений частиною 5 статті 435 ЦПК України, вже сплив.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_3, починаючи з 04.06.2015 року і по грудень 2018 року здійснює часткове погашення боргу, а згідно наданих декларацій платника єдиного податку від 15.01.2018 року №8384 та від 11.07.2018 року №, сума одержаного ОСОБА_3 доходу за друге півріччя 2017 року складає 441270 грн., а за перше півріччя 2018 року - 255940 грн.

Тобто, фактично за календарний рік, сукупний дохід боржника ОСОБА_3 склав - 697210 грн., що більше ніж в два рази перевищує суму боргу, яку ОСОБА_3 має сплатити за рішенням суду.

За таких обставини, всупереч доводів апеляційної скарги, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що обставини, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, у даному разі відсутні.

Посилання апеляційної скарги на те, що реальний прибуток боржника складає близько 7000 - 10000 грн. щомісячно є необґрунтованим та не підтверджено жодними доказами.

Крім того, судом встановлено наявність у ОСОБА_3 належного їй нерухомого та рухомого майна, яке будь-яким чином не використовується боржником для забезпечення виконання рішення суду.

Оскільки матеріали справи не містять доказів, а також виняткових випадків, обставин особливого характеру для надання розстрочки по виконанню рішення суду, суд з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 про розстрочку виконання рішення суду. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги про порушення прав апелянта є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного судового рішення.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доказів, які б спростовували встановлені обставини, апелянтом до суду апеляційної інстанції не надано.

Інших доводів про неправильність судового рішення апелянтом в скарзі не зазначено.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Таким чином, всупереч твердженню скарги, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив ухвалу з додержанням вимог закону, тому підстави для її скасування відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 268, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04 січня 2019 року про відмову у розстрочці виконання рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 11 квітня 2019 року.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді О.С.Комлева

Ю.І.Кравець