Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1340/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08.05.2019смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Кривенко О.М.,

при секретарі Маташнюк О.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

адвоката Якименка О.П.,

представника відповідача Мартинової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Доманівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Прибузької об`єднаної територіальної громади в особі Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

В с т а н о в и в :

14.11.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що працюючи з квітня 1987р. по червень 1996р. у радгоспі "Акмечетські Ставки", в 1991 році (як постійний штатний працівник господарства) отримала у власність квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею - 43,0кв.м., житловою площею -29,2кв.м., ринкова вартість якої станом на 29.10.2018р. становить - 41770 грн. Ордер на квартиру їй не видали, пояснюючи, що квартира передана їй у власність на підставі рішення профспілкового комітету радгоспу "Акмечетські Ставки", Доманівського району Миколаївської області, а тому вона об`єктивно вважала, що на законній підставі отримала у власність квартиру, яку з вказаних підстав не приватизувала.

Так як квартира була у 8-квартирному 2-поверховому будинку, всі квартири в якому отримали лише працівники радгоспу "Акмечетські Ставки", вони цікавились які можуть робити ремонти, чи можна міняти двері, засклити вікна на балконі, переробити підлогу, на що їм представник профспілкового комітету сказав, що можна робити такі роботи тому, що квартири передані у власність. Проживаючи безперервно у вказаній квартирі з 1991 року, тобто близько 27 років, яка була передана їй у власність, відкрито та безперервно володіє квартирою, за вказаний період здійснила капітальний ремонт, а також кілька поточних ремонті квартири, тому вважає, що за нею повинно бути визнано право власності на вказану квартиру в порядку набувальної давності.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позовні вимоги, пояснила, що отримала у 1991 році у власність квартиру в с.Акмечетські Ставки, як штатний працівник, при зверненні до Прибузької сільської ради про передачу їй у власність на підставі набувальної давності квартири, їй було повідомлено, що у територіальної громади відсутні такі повноваження, так як і втрачена можливість приватизувати квартиру.

Представник Прибузької об`єднаної територіальної громади в особі Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області Мартинова О.М. позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечує, підтверджує, що ОСОБА_1 мешкає у квартирі АДРЕСА_1 з 1991 року.

Заслухавши позивача, представників сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частина 1 статті 344 ЦК України регламентує, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено зазначеним Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24.01.2019 року справа №755/16913/16-ц зазначає,що згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Постановою пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснено порядок застосування норм, передбачених статтею 344 ЦК України, а саме:

пунктом 9 передбачено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК;

пунктом 11 передбачено, що враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК);

пунктом 13 передбачено, що можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади;

пунктом 14 передбачено, що виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Пунктом 1 Перехідних положень ЦК України передбачено, що цей Кодекс набирає чинності з 01 січня 2004 року.

Згідно п. 8 Перехідних положень ЦК України, правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , працювала з 07.04.1987 року по 11.06.1996 року 04.03.2000 року КСП "Акмечетські Ставки" реорганізований в СВК "Акмечетські Ставки", що підтверджує копія трудової книжки НОМЕР_1 від

Працюючи в радгоспі "Акмечетські Ставки" позивач ОСОБА_1 отримала на підставі рішення профспілкового комітету радгоспу "Акмечетські Ставки" Доманівського району Миколаївської області у власність квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею - 43,0кв.м., житловою площею -29,2кв.м., ринкова вартість якої станом на 29.10.2018р. становить - 41770 грн. Квартира зареєстрована у Комунальному підприємстві "Доманівське районне бюро технічної інвентаризації" за інвентарним № 40, згідно технічного паспорту, виготовленого 18.01.2018р., серія НОМЕР_3 .

Відповідно до довідки-витягу , виданої виконкомом Прибузької сільської ради № 1201 від 03.10.2018 року, згідно погосподарської книги, з 1991 року по теперішній час ОСОБА_1 та члени її сім`ї сини та чоловік

Згідно архівної довідки , виданої завідувачем архівного сектору Доманівської РДА, з 1993-1996 роки профспілкові документи радгоспу "Акмечетські Ставки" до архівного сектору на зберігання не надходили, у протоколах засідань профспілкового комітету радгоспу "Акмечетські Ставки" з 06.09.1989 року по 03.11.1992 року дані щодо виділення квартири ОСОБА_1 відсутні.

Власника квартири, а саме радгоспу "Акмечетські Ставки" вже не існує.

30.10.2003 року - 8 квартирний 2 поверховий житловий будинокв с.Акмечетські Ставки закріплено на праві оперативного управління за Акмечетської сільською радою Доманівського району, тому враховуючи це належним відповідачем є Прибузька об`єднана територіальна громада в особі Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області.

З копії технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 вбачається, що його виготовлено на замовлення ОСОБА_1 , відомості про власника квартири не зазначені.

Свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 В судовому засіданні підтвердили, що позивач ОСОБА_1 отримала у 1991 році у власність квартиру АДРЕСА_1 , ордер не видавали. ОСОБА_1 постійно проживає у вказаній квартирі, зробила там ремонти.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України, ст. 3 ЦПК України кожній особі надано право на звернення до суду за захистом своїх прав.

Спірна квартира не є гуртожитком чи службовим житловим приміщенням, а отже позивач має право на отримання вказаної квартири у власність, однак у спосіб, передбачений ЗУ « Про приватизацію державного житлового фонду» не може цього зробити.

Добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. На момент передачі позивачу квартири, тобто на початковий момент, який включається в повний строк давності володіння, визначений законом позивач добросовісно отримав її та володіє і користується спірною квартирою відкрито, без укладання будь-яких договорів (оренди тощо).

На вказану квартиру не претендують інші особи, квартира була надана позивачу у власність.

Позивач добросовісно заволодів квартирою, вселився та користується нею, утримує її у належному стані, провів ремонт, уклав самостійно всі договори з комунальними службами, відкрито та безперервно володіє нею близько 27 років, отже набула права власності за набувальною давністю відповідно до ст.344 ЦК України.

Необхідно виходити з того, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. У позивача, як володільця майна не могло бути сумнівів у тому, що на це майно не претендують інші особи і вона отримала це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

Так, при вирішенні спорів про набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що позивач за весь час проживання була упевнена, що є власником квартири, вважаючи, що підставою отримання квартири у власність є рішення профкомітету підприємства.

Позивач, вселялася у 1991 році у квартиру як власник, яка набула право власності, як постійний штатний працівник господарства, на час вселення, квартира не належала до комунальної власності, а вже була передана на баланс Акмечетської сільської ради 30.10.2003 року, в 2000 році КСП "Акмечетські Ставки" реорганізовано в СГВК "Акмечетські Ставки".

Таким чином з огляду на вищевказане, дослідивши юридичну природу виниклих правовідносин, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 добросовісно заволодів спірним майном та безперервно володів ним вже більше десяти років, беручи до уваги наявні докази, які свідчать про існуючі підстави для визнання за позивачем права власності в порядку набувальної давності на зазначену квартиру, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.229, 247, 263, 265, 293, 294, 315, 317, 354 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Прибузької об`єднаної територіальної громади в особі Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею - 43,0 кв.м., житловою площею - 29,2 кв.м., , ринкова вартість якої станом на 29.10.2018 року становить 41770 грн.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в порядку ст. 294 ЦПК України.

Суддя : О. В. Кривенко