ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 лютого 2018 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2017 року ПАТ КБ "ПриватБанк" (найменування якого змінено на АТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Вказували, що відповідно до укладеного договору №б/н від 18 червня 2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 9.700 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Зазначали, що у зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31 липня 2017 року має заборгованість в розмірі 29.973 грн.30 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 5.604 грн.10 коп., сума заборгованості по процентам за користування кредитом - 20.437 грн.60 коп., заборгованість за пенею та комісією - 2.028 грн.11 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1.403 грн.49 коп.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 лютого 2018 року в задоволенні позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ "ПриватБанк", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що один помилковий аркуш не може бути підставою для відмови в позові, всі інші докази стосуються відповідача, а не іншої особи; позивач надав допустимі та належні докази по справі; відповідачем надані докази не спростовані; відповідач висловив згоду про укладення договору та особистим підписом засвідчив, що погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку відсутність підпису боржника на Умовах та правилах надання банківських послуг не свідчить про неукладеність договору.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом встановлено, що на підтвердження позовних вимог позивачем надано копію заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Умови і Правила надання банківських послуг в ПриватБанку та розрахунок заборгованості.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що кредитний договір №б/н від 04 липня 2007 року укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 (а.с.8), до матеріалів справи додана копія паспорта громадянина на ім'я ОСОБА_1, таким чином позивачем не надано будь-яких доказів того, що зазначений ним відповідач по справі ОСОБА_1 мав будь-які кредитні відносини з ПАТ КБ «ПриватБанк» та має будь-яку заборгованість за кредитним договором, тому вважав, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов'язки виникають у кожного контрагента.

Колегія суддів наголошує на тому, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов'язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановлює наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, - повинні бути виключно належними та допустимими.

Так, ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач, як сторона по справі, зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.81 ЦПК України.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання апеляційної скарги на те, що помилковий аркуш не може бути підставою для відмови в позові, всі інші докази стосуються відповідача, а не іншої особи, позивач надав допустимі та належні докази по справі, зважаючи на наступне.

З матеріалів справи, а саме: з анкети, копія якої надана банком (а.с.8), вбачається, що початок анкети заповнений ОСОБА_2, її зворот заповнений ОСОБА_1, в той час як позивач просив стягнути суму заборгованості за кредитним договором укладеним з ОСОБА_1.

За таких обставин, доказів укладення ОСОБА_1 та банком кредитного договору б/н від 18 червня 2007 року позивачем, всупереч вимог ст.ст. 12,81 ЦПК України, не надано.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в позовній заяві, апеляційній скарзі АТ КБ "ПриватБанк" відповідачем також зазначає ОСОБА_1, будь-яких інших заяв про укладення відповідачем з позивачем кредитного договору матеріали справи не містять, до апеляційної скарги позивачем також не надано інших доказів укладення кредитного договору з відповідачем, крім заяви, яка міститься на а.с.8 та не є доказом укладення кредитного договору з відповідачем, зазначеним банком.

Суд не збирає докази самостійно.

Доказів того, що позивачем був наданий кредит в розмірі та на умовах, передбачених вищезазначеним кредитним договором та, що саме вищезазначені умови та правила надання банківських послуг є складовою частиною укладеного між сторонами договору, та відповідно, чи брав на себе зобов'язання відповідач з повернення кредиту, зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов'язання з повернення кредиту суду не надано.

Виходячи з викладеного, позовні вимоги про стягнення заборгованості, заявлені банком у загальному розмірі 29.973 грн. 30 коп. є недоведеними.

За таких обставин, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Інші доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 12 квітня 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.