Справа № 431/6751/18
Провадження № 2/431/191/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі:

головуючого - судді Пелиха О.О.,

за участі секретаря с/з Чесалової О.Є.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Титарівської сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання права власності на домоволодіння,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, Титарівської сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання права власності на домоволодіння, в якому просила суд визнати за нею право власності на домоволодіння АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову позивач посилалась на те, що її родиною було побудовано будинок АДРЕСА_1. У вказаному будинку вона проживала все своє життя і живе у теперішній час. Добросовісно, відкрито та безперервно володіє цим нерухомим майном та використовує його для власних потреб за функціональним призначенням. На сьогоднішній день в неї виникла необхідність в оформленні права власності на зазначений житловий будинок, у зв'язку з чим звернулась до суду за захистом.

Позивач та її представник ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилися, від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги вона підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечувала, просила розглянути справу без її участі.

Відповідач - представник Титарівської сільської ради Старобільського району Луганської області до суду не з'явився, надав заяву в якій просив суд розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи наведене, судом розгляд справи по суті здійснюється за відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені у позові доводи, повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

З матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_2 з народження та до теперішнього часу проживає в житловому будинку АДРЕСА_1, що підтверджується відповідною довідкою.

Технічний паспорт на вказаний будинок виготовлено на замовлення позивача 12.02.2018 року (а.с.7-9).

Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За аналізом ч.1 ст. 344 ЦК України за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно.

При цьому необхідно виходити з того, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Тому при вирішенні спору належить встановити саме факт добросовісності заявника на момент отримання ним майна, а саме, що у позивача, як володільця майна, не могло бути сумнівів у тому, що на це майно не претендують інші особи і вона отримала це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

З матеріалів справи, позовної заяви судом встановлено, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 був побудований батьками ОСОБА_2, які за життя право власності не оформили. Інших осіб, які б могли претендували на вказаний будинок не має. Не маючи правовстановлюючих документів на зазначене нерухоме майно позивачка позбавлена можливості розпоряджатися ним, продати його, подарувати щодо.

Судова практика склалась таким чином, що відповідно до ч. 1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність).

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови).

ОСОБА_2 відкрито, безперервно володіє нерухомим майном - домоволодінням АДРЕСА_1 протягом тривалого часу, у зв'язку з чим, суд вважає, що позов заявлено законно, обґрунтовано, а тому задовольняє його.

Судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду, вона не порушує питання про стягнення його з відповідачів, а з власної ініціативи суд не може вийти за межі позову.

На підставі ст. ст. 321, 344 ЦК України, керуючись ст.ст.2, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Титарівської сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання права власності на домоволодіння задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, інд.код НОМЕР_1, право власності на домоволодіння АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду області шляхом подання апеляційної скарги через Старобільський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Пелих