Провадження № 2/537/300/2019
Справа № 537/5830/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.04.2019 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді Фадєєвої С.О.,
за участі секретаря судових засідань Герасименко Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1
На обґрунтування позову зазначила, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, в якій зареєстровані як проживаючі вона та її син, відповідач у справі ОСОБА_3 Вказала, що син в квартирі фактично ніколи не проживав та не проживає, не приймає участі в утриманні житла. Реєстрація відповідача порушує її право користування власністю, оскільки вона вимушена сплачувати кошти за утримання житла, не може отримати субсидію. З урахуванням викладеного, просила позов задовольнити.
Позивач у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити у її відсутність та проти винесення заочного рішення не заперечує. Письмово також підтверджує, що відповідач не проживає у квартирі більше 10 років, його місце перебування їй невідоме.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з»явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позову заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв»язку з чим суд відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з»явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідач повідомлявся судом про дату, час і місце судового засідання шляхом надіслання повісток та повідомлень за зареєстрованим місцем проживання.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно.
У зв»язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося
Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
Спосіб захисту, обраний позивачем, відповідає способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених статтею 16 ЦК України.
У відповідності до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2, що підтверджено світлокопією свідоцтва про право власності за № 258 на двокімнатну кооперативну квартиру ( а.с.13). Відповідач є сином позивача, що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ( а.с.14).
Згідно інформації з реєстру територіальної громади міста Кременчука, ОСОБА_3 на час розгляду даної справи зареєстрований як проживаючий в АДРЕСА_1 (лист №9948/01-27 від 27.12.2018). Цей факт підтверджений також довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою 12.12.2018 ОСББ № 73 ( а.с.9, 19).
Як встановлено в суді відповідач ОСОБА_3 не мешкає за зазначеною адресою з червня 2007 року, що підтверджується письмовою заявою позивачки та актом від 12.12.2019, згідно якого мешканці квартир №№ 65, 67 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили, що відповідач ОСОБА_3 з червня 2007 року не проживає в АДРЕСА_1 ( а.с.10).
Матеріали справи не містять доказів наявності перешкод у проживанні відповідача у вказаній квартирі чи поважність причин не проживання відповідача за місцем реєстрації.
Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, не залежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права.
Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном, навіть, якщо він не позбавлений володіння цим майном.
Зі змісту ст.2, ст.3 СК України, позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 є членами однієї сім'ї. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Позивач ОСОБА_2 яка є власником житла, заперечує наявність домовленості між нею та ОСОБА_3 щодо користування житлом.
Отже, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3, який є членом сім»ї позивача, без поважних причин понад рік не мешкає за адресою своєї реєстрації: АДРЕСА_1, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у спірній квартирі створює позивачу перешкоди у праві користування та розпорядження своєю власністю, а тому вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 2, 13, 15, 16, 76-78, 81, 141, 223, 265, 280, 282 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_3 ( місце реєстрації: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Суддя С.О. Фадєєва
Повний текст рішення виготовлено та проголошено о 15 год. 30 хв. 12 квітня 2019 року