ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/622/19
Провадження № 2/210/952/19
У Х В А Л А

іменем України

"22" квітня 2019 р. м. Кривий Ріг

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі ОСОБА_2, розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою Акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2019 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

01 лютого 2019 року судом на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлено запит до відділу адресно-довідкової роботи управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМС України в Дніпропетровській області для перевірки місця реєстрації відповідача.

21 березня 2019 року на запит суду надійшла відповідь, з якої вбачається, що ОСОБА_4 померла.

22 березня 2019 року судом було направлено запит до начальника Металургійного районного у місті ОСОБА_1 відділу держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для отримання копії актового запису про смерть громадянки ОСОБА_4.

19 квітня 2019 року з Металургійного районного у місті ОСОБА_1 відділу держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області копія актового запису про смерть № 105 від 05 лютого 2018 року, з якого вбачається, що ОСОБА_4 померла 03 лютого 2018 року.

Суддя, розглянувши матеріали справи приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для відмови у відкритті цивільного провадження у справі, виходячи з таких підстав.

Цивільний позов АТ КБ «ПриватБанк» до відповідача ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 08.08.2008 року в сумі 11427 грн. 47 коп. надійшов до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 01 лютого 2019 року.

З матеріалів справи обєктивно вбачається, що відповідач у справі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла у 2018 році, тобто ще до предявлення позову АТ КБ «ПриватБанк» до суду відносно неї (позов подано 01.02.2019 року).

Частиною 1 ст.42 ЦПК України передбачено, що учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач (ч.1 ст.48 ЦПК України). За змістом ст.ст.46,47 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов'язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи, а також здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Виходячи зі змісту цих статей, стороною у справі може бути лише особа, яка має цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність.

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно зі ст.55 ЦПК України (процесуальне правонаступництво) (що розміщена у Главі 4 ЦПК України «Учасники судового процесу»), у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

З наведеного вбачається, що процесуальне правонаступництво являє собою заміну сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв'язку із вибуттям із процесу суб'єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов'язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього (юридичний зміст ст.55 ЦПК України (колишньої ст.37 ЦПК України, яка діяла до 15.12.2017 року) детально розкривається також і в ухвалі Верховного Суду України від 19.01.2011 року).

Отже, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст. 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника, а не зміни відповідача, однак лише за умови, що фізична особа померла після предявлення позову та відкриття провадження у справі.

З наявних матеріалів справи слідує, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є відповідачем у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, що був поданий банком до суду 01.02.2019 року померла ще у 2018 році, тобто до подання даного позову до нього; відповідно, даний громадянин (боржник) помер до подання банком даного позову до нього та до вирішення питання про відкриття провадження у справі за вищевказаним позовом.

При цьому, в зв'язку зі смертю боржника в кредитних правовідносинах має місце перехід обов'язків боржника до його спадкоємців, а нормами матеріального права визначено порядок пред'явлення вимоги кредитора до спадкоємців та обов'язки останніх (згідно до ч.1 ст.1282 ЦК України), спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині; крім цього, п.32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» визначено, що у випадку смерті боржника його спадкоємці, за умови прийняття спадщини, є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину). Тобто, з огляду на викладене слідує, що правовідносини, що виникли між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 з приводу виконання кредитних зобовязань допускають правонаступництво та спадкоємці боржника, за умови прийняття спадщини, є боржниками перед кредитором в межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Разом з цим, цивільне судочинство здійснюється виключно в порядку, встановленому ЦПК України, проте процесуальним законом не передбачено право особи пред'являти позов до померлої особи. При цьому банк не позбавлений можливості пред'явити вимоги до спадкоємців померлого боржника в порядку, передбаченому ст.1281 ЦК України (відповідно до якої кредитор, за певних умов, має право предявити вимоги до спадкоємців боржника, а не до померлої особи-боржника) і отримати в установленому законом порядку інформацію щодо їх кола і обсягу спадкового майна.

Отже, за вищевказаних обставин справи, наявних документів та наведених положень ЦК України та ЦПК України вбачається, що відкриття провадження у цивільній справі за відсутності у відповідача цивільної процесуальної правоздатності свідчить про неправомірність виникнення цивільного процесу, тобто, провадження по даній справі за позовом до померлого відповідача не підлягає розгляду в суді в порядку цивільного судочинства.

При цьому, відповідно до положень ст.1281 ЦК України, банк не позбавлений можливості звернення з відповідними вимогами до спадкоємців особи, з якою виникли правовідносини на підставі відповідного кредитного договору.

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач у справі ОСОБА_4 померла у 2018 році, тобто до звернення АТ КБ «ПриватБанк» з відповідним позовом до неї, тобто до виникнення судового спору, а порушений відносно фізичної особи, яка померла, цивільний процес не допускає процесуального правонаступництва, суд вважає, що в даний час, за вищевказаних обставин про те, що діючим законодавством України не передбачено судового регулювання спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ч.4 ст.25 ЦК України припинено, є підстави для відмови у відкриті провадження у справі з підстав, передбачених п.1.ч.1 ст.186 ЦПК України (заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства). При цьому, аналіз судової практики з даного приводу Апеляційного суду Полтавської області та Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за 2016 рік дає підстави вважати, що вищевказані судові інституції в подібних правовідносинах приймали рішення про правомірність закриття провадження у справах (тобто відкритого провадження) на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ч.4 ст.25 ЦК України, ст.ст.42,46-47,48,55, 247, п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, оскільки відповідач ОСОБА_4 померла ще у 2018 році, тобто до подання даного позову до неї.

Розяснити позивачу положення ст.1281 ЦК України про те, що банк не позбавлений можливості звернення з відповідними вимогами до спадкоємців особи, з якою виникли правовідносини на підставі відповідного кредитного договору.

Відповідно до п.п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення особі відповідної ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: С. В. Ступак