Справа № 140/3380/18
Провадження № 22-ц/801/601/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Царапора О. П.
Доповідач:Ковальчук О. В.
11 квітня 2019 рокуСправа № 140/3380/18м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Ковальчука О. В.,
суддів : Сала Т. Б., Якименко М. М.
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,
за апеляційною скаргою ОСОБА_4, поданою його представником - адвокатом ОСОБА_5, на рішення Немирівського районного суду Вінницької області, ухвалене у цій справі 18 січня 2019 року у м. Немирові суддею цього суду Царапорою О. П., дата складання повного тексту рішення не відома,
Переглядаючи вказане рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції встановив порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при розгляді названої справи та при постановленні оскаржуваного рішення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_4 зазначив, що рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 30 травня 2016 року у цивільній справі № 140/1075/16-ц вже було задоволено позов його колишньої дружини до нього про стягнення аліментів на їх малолітніх дітей.
Розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 суд апеляційної інстанції дійшов висновку про закриття провадження у цій справі у зв'язку з тим, що рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 30 травня 2016 року у справі № 140/1075/16-ц, яке набрало законної сили 09 червня 2016 року, вже вирішено спір між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення аліментів на їх малолітніх дітей.
Вказані обставини судом першої інстанції не були встановленні у зв'язку з порушенням суддею цього суду ряду норм процесуального права.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями(а. с. 10) вказаний позов у день його надходження, тобто 26 грудня 2018 року розподілено до розгляду судді Немирівського районного суду Вінницької області Царапорі О. П., який повністю проігнорував положення ч. 6 ст. 187 ЦПК України про те, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.
Апеляційний суд звертає увагу, що статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а одними з основних засад цивільного судочинства є верховенство права ; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін.
Матеріали справи не містять будь-яких доказів дотримання судом положень ст. 190 ЦПК України про те, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилалася учасникам справи, а також що одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилалися копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 191 ЦПК України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.
В ухвалі про відкриття провадження від 28 грудня 2018 року судом першої інстанції надано відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, водночас справу розглянуто 18 січня 2019 року, що унеможливило виконання відповідачем вимоги ухвали в визначений судом строк та надати свої обґрунтування щодо заперечення проти задоволення позовних вимог та надання доказів про існування рішення, яке набрало законної сили, про стягнення з нього аліментів на його трьох дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідач ОСОБА_4 10 січня 2019 року отримав поштове відправлення від Немирівського районного суду Вінницької області, проте які саме документи були надіслані відповідачу з матеріалів справи не вбачається.
Відповідно до ч. 3 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, проте матеріали справи не містять доказів того, що суд першої інстанції належним чином повідомив відповідача про дату, час і місце судового засідання.
Крім того, ухвалою про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 28 грудня 2018 року (а. с. 11) судом вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання 18 січня 2019 року. Проте, з матеріалів справи вбачається, що 18 січня 2019 року суд першої інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження, оскільки сторони у судове засідання не з'явились. У зв'язку з цим, секретарем судового засідання складено довідку (а. с. 13) про те, що відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Однак, ч. 2 ст. 197 ЦПК України врегульовано питання щодо проведення підготовчого засідання, яке, відповідно до ч. 3 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.
У поданій до суду позовній заяві ОСОБА_3 просила суд стягнути з ОСОБА_4 на її користь на утримання їхніх трьох малолітніх дітей аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. на кожну дитину щомісячно починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття кожного із дітей, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а всього стягнути - 7500 грн як єдину частку на утримання трьох дітей.
Згідно зі ст. 265 ЦПК України в описовій частині рішення зазначається стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача (п. 1 ч. 3); у мотивувальній частині рішення зазначаються фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини (п. 1 ч. 4); норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування (п. 5 ч. 4).
Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Однак, на порушення вказаних вище норм матеріального та процесуального права, суд першої інстанції в тексті оскаржуваного рішення зазначив, що оскільки відповідач є працездатною людиною, тому зобов'язаний утримувати власного сина та спроможний сплачувати аліменти на його утримання у відсотковому співвідношенні від всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку у відсотковому співвідношенні, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття.
Такі висновки суду першої інстанції суперечать як положенням ст. 181 СК України, оскільки ними не передбачено присудження аліментів на дітей у відсотковому співвідношенні від всіх видів доходу, так і заявленим позовним вимогам та обставинам справи, оскільки позивач звернулась до суду з вимогами про стягнення аліментів на трьох дітей у твердій грошовій сумі, а не лише на сина відповідача і у відсотковому співвідношенні.
Мотивувальна частина оскаржуваного рішення суперечить його описовій та резолютивній частині, у яких суд зазначив про стягнення аліментів на трьох дітей у твердій грошовій сумі, чим порушив вимоги ст. ст. 263-265 ЦПК України щодо змісту рішення, його законності та обґрунтованості.
За таких обставин судом першої інстанції невірно застосовано положення ст. 181 СК України та порушено зазначені норми процесуального права, тому апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції, з огляду на положення ст. ст. 262, 385 ЦПК України вимушений відреагувати на такі порушення.
Крім того, в процесі перегляду рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 18 січня 2019 року у цій справі, судом апеляційної інстанції було досліджено матеріали цивільної справи № 140/1075/16-ц та встановлено, що у зазначеній справі судом першої інстанції також порушено норми матеріального та процесуального права при постановленні рішення від 30 травня 2016 року.
Так, згідно протоколу автоматизованого розподілу справи № 140/1075/16-ц між суддями (а. с. 11) позов у день його надходження, а саме 11 травня 2016 року розподілено до розгляду судді Немирівського районного суду Вінницької області Науменку С. М., який на порушення передбаченого ч. 4 ст. 122 ЦПК України (в редакції цього Кодексу на момент розгляду справи судом першої інстанції) трьох-денного строку з дня надходження заяви до суду питання про відкриття провадження у справі не вирішив, а вирішила його 16 травня 2016 року, постановивши ухвалу про відкриття провадження у справі і про призначення її до розгляду (а. с. 12).
При цьому, суддя повністю проігнорував положення ч. 3 цієї ж норми процесуального права про те, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи, не зробивши відповідного запиту.
Сама ухвала судді про відкриття провадження у справі не містить пропозиції відповідачу подати в зазначений судом строк заперечення проти позову, чим порушено вимоги п. 5 ч. 5цієї ж норми процесуального права.
Матеріали справи не містять будь-яких доказів дотримання судом положень ст.127 ЦПК України (в редакції цього Кодексу на момент розгляду справи судом першої інстанції) про те, що після відкриття провадження у справі суд невідкладно надсилає особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття провадження у справі, а також що одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі відповідачу надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.
З рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 30 травня 2016 року вбачається, що суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 215 ЦПК України (в редакції цього Кодексу на момент розгляду справи судом першої інстанції) не встановив чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, та якими доказами вони підтверджуються; не надав мотивованої оцінки доводам сторін та доказам, на які останні посилались як на підтвердження цих доводів; не застосував в повній мірі та не послався на норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.
За таких обставин Вінницький апеляційний суд, з огляду на положення ст. ст. 262, 385 ЦПК України вимушений відреагувати на такі порушення.
Відповідно до положень ст. 385 ЦПК України суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених ст. 262 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу. Суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення(ч.10 ст.262 ЦПК України).
Згідно з п.1 ч.5 ст. 128 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» збори суддів серед іншого обговорюють питання щодо внутрішньої діяльності суду чи роботи конкретних суддів або працівників апарату суду та приймають з цих питань рішення, що є обов'язковими для суддів та працівників цього суду.
Враховуючи вищезазначене, а також положення ст. 128 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо повноважень зборів суддів, апеляційний суд вважає за необхідне про вказані вище порушення норм матеріального та процесуального права суддями Немирівського районного суду Вінницької області Царапорою О. П. та Науменком С. М. довести до відома зборів суддів цього ж суду для обговорення питання щодо роботи вказаних суддів та прийняття з цього питання рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 262, 385, 390 ЦПК України, апеляційний суд,
Довести до відома зборів суддів Немирівського районного суду Вінницької області про допущені при вирішенні вказаних цивільних справ порушення норм матеріального та процесуального права суддями цього суду Царапорою Олександром Петровичем та Науменком Сергієм Михайловичем.
Встановити строк у один місяць для надання Вінницькому апеляційному суду відповіді про виконання вимог цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили із дня її постановлення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана особою, якої вона стосується, до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання її повного тексту.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді : Т. Б. Сало

М. М. Якименко

Повний текст ухвали виготовлено 11 квітня 2019 року