ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/5950/18Головуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М.
Провадження № 22-ц/817/401/19 Доповідач - Ткач З.Є.
Категорія - 351000000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Ткач З.Є.

суддів: Бершадська Г. В., Шевчук Г. М.,

за участю секретаря Романюк Х.Ю.

з участю представника Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_1, представника ТзОВ «Коменерго-Тернопіль 3» ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/5950/18 за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Коменерго Тернопіль 3" на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської област від 12 лютого 2019 року, постановлену суддею Братасюк В.М., у справі за скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Коменерго Тернопіль 3", суб'єкт чиї дії оскаржуються - Тернопільський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, стягувач у виконавчому провадженні - ОСОБА_3, про визнання дій неправомірними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2018 року скаржник товариство з обмеженою відповідальністю ТзОВ «Коменерго Тернопіль 3» (далі - ТзОВ «Коменерго Тернопіль 3») звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС головного територіального управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_1

Скаргу обґрунтовувало тим, що в Тернопільському міському відділі ДВС Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області (далі - Тернопільського міського відділу ДВС) перебуває виконавче провадження на виконання судового рішення про стягнення з ТзОВ «Коменерго Тернопіль 3» на користь ОСОБА_3 44942 грн. матеріальної шкоди, 2000 грн. моральної шкоди та 3345 судових витрат.

Вказаний виконавчий лист було предявлено до виконання стягувачем.

23 жовтня 2018 року державним виконавцем Кузьомко Х.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна боржника, а 09 листопада 2018 року постанову про арешт коштів підприємства.

При цьому, державним виконавцем було допущено порушення вимог ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавець не надіслав боржнику у виконавчому провадження постанову про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом у встановлені цією статтею строки, а тому не мав права вчиняти подальші дії з приводу виконання.

Окрім цього зазначає, що ТзОВ «Коменерго Тернопіль 3» є суб'єктом надання послуг з утримання багатоквартирних будинків і прибудинкових територій. Арешт коштів на поточних рахунках зупиняє господарську діяльність підприємства та створює соціальну напругу у найманих працівників; товариство не має можливості виконувати зобов'язання з перерахування коштів контрагентам.

У зв'язку з цим просило визнати неправомірними дії державного виконавця щодо ухвалення постанови від 23 жовтня 2018 року про відкриття виконавчого провадження; постанови від 23 жовтня 2018 року про арешт майна боржника та постанови від 09 листопада 2018 року про арешт коштів.

Також просило скасувати постанови у виконавчому провадженні ВП 57487595: від 23 жовтня 2018 року про відкриття виконавчого провадження; від 23 жовтня 2018 року про арешт майна боржника; від 09 листопада 2018 року про арешт коштів.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 лютого 2019 року постановлено:

В задоволенні скарги ТОВ «Коменерго Тернопіль, 3», суб'єкт, чиї дії оскаржуються Тернопільський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, стягувач у виконавчому провадженні ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та скасування постанов у виконавчому провадженні ВП 57487595:

-від 23 жовтня 2018 року про відкриття виконавчого провадження

-від 23 жовтня 2018 року про арешт майна боржника

-від 09 листопада 2018 року про арешт коштів

відмовити.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції ТзОВ «Коменерго Тернопіль 3» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нове рішення, яким скаргу товариства задовольнити.

Вважає, що дана ухвала суду винесена з порушенням норм чинного законодавства і є незаконною.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на вимоги ч.1 ст. 28 Закону України Про виконавче провадження та постанову Верховного Суду у справі №916/1605/15-г від 07 травня 2018 року. При цьому вказує, що суд першої інстанції в порушення вищенаведених норм Закону належним чином не з'ясував час направлення постанов боржнику. Так як вбачається із копії журналу вихідної кореспонденції Тернопільського міського відділу ДВС постанову ВП 57487595 про відкриття виконавчого провадження від 23 жовтня 2018 року, постанову ВП 57487595 про арешт майна боржника від 23 жовтня 2018 року, постанову ВП 57487595 про арешт коштів боржника від 09 листопада 2018 року державним виконавцем направлено 13 листопада 2018 року та отримано ТзОВ «Коменерго Тернопіль 3» 15 листопада 2018 року.

Наголошує на тому, що державний виконавець порушив строки направлення постанови про відкриття виконавчого провадження (документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення) та не з'ясував факт неодержання боржником копії постанови про відкриття провадження (у разі з'ясування неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії).

Також вказує, що арешт коштів на всіх поточних рахунках ТзОВ «Коменерго Тернопіль 3» по своїй суті зупиняє господарську діяльність підприємства та створює соціальну напругу.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Тернопільського міського відділу ДВС просить відхилити апеляційну скаргу, а ухвалу суду залишити без змін. Вказує, що 22 жовтня 2018 року на адресу Тернопільського міського відділу ДВС надійшла заява стягувача про прийняття до примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ТзОВ «Коменерго Тернопіль 3» на користь ОСОБА_3 44942 грн. матеріальної шкоди, 2000 грн. моральної шкоди та 3345 судових витрат. На підставі чого 23 жовтня 2018 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та постанова про арешт майна боржника, які надіслані сторонам для відома та виконання. Зазначає, що 09 листопада 2018 року в порядку ст. 56 ЗУ Про виконавче провадження накладено арешт на кошти боржника. Також зазначає, що згідно відповіді ДФС України у боржника є відкриті рахунки в ГУ ДКСУ в Тернопільській області, на які згідно п. 3 ст. 52 ЗУ Про виконавче провадження арешт не накладався. Оскільки службові особи Тернопільського міського відділу ДВС у виконавчому провадженні діяли в рамках чинного законодавства, то скарга ТзОВ «Коменерго Тернопіль 3» не підлягає задоволенню.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Судом першої інстанції установлено наступні обставини.

22 жовтня 2018 року на адресу Тернопільського міського відділу ДВС надійшла заява стягувача ОСОБА_3 про прийняття до примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ТзОВ «КомЕнерго Тернопіль 3» в його користь 44 942 грн. матеріальної шкоди, 2000 грн. моральної шкоди та 3345 грн. 76 коп. судових витрат.

За заявою стягувача 23 жовтня 2018 року державним виконавцем відкрите виконавче провадження, зобов'язано боржника подати декларацію про доходи та майно, стягнено з боржника судовий збір.

Цього ж дня, 23 жовтня 2018 року, державним виконавцем винесено ще одну постанову, якою, керуючись ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження», накладено арешт на все рухоме й нерухоме майно, належне боржнику, в межах суми боргу з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів загалом 55516, 53 гривень.

Після отримання відповіді ДФС про відкриті рахунки боржника, 09 листопада 2018 року державним виконавцем підставі ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт коштів ТзОВ «Коменерго Тернопіль 3», що містяться на рахунках ГУ ДКСУ у Тернопільській області, код фінансової установи 838012, номер рахунку №0325 АТ Альфа Банк у м. Києві, код фінансової установи 300346, номер рахунку №3401, номер рахунку №3401, номер рахунку №3401, також в межах суми боргу з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів загалом 55516, 53 гривень.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець в ході здійснення виконавчого провадження за №57487595 з примусового виконання виконавчого листа №607/5950/18 від 19 вересня 2018 року діяв в межах чинного Закону України Про виконавче провадження. При цьому суд наголосив, що необхідною умовою судового захисту має бути не лише можливе порушення закону, а й доведення належними, допустимими та достатніми доказами порушення, невизнання чи оспорювання права чи інтересу заявника в цьому випадку ТзОВ «Коменерго Тернопіль 3».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи, наданим сторонами доказам та ґрунтується на нормах матеріального і процесуального права.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За приписами частини 1 статті 28 цього Закону копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

З матеріалів справи вбачається, що постанову ВП 57487595 про відкриття виконавчого провадження від 23 жовтня 2018 року та постанову ВП 57487595 про арешт майна боржника від 23 жовтня 2018 року направлено для виконання та до відома ТзОВ «Коменерго Тернопіль 3» 23 жовтня 2018 року за вихідним №48900, а 13 листопада 2018 року разом із постановою ВП 57487595 про арешт коштів боржника від 09 листопада 2018 року відправлено рекомендованим листом та отримано боржником 15 листопада 2018 року, що підтверджується поштовим повідомленням. (а.с. 6, 8-9)

Цими діями виконавця права ТзОВ «Коменерго Тернопіль 3» не були порушені, оскільки виконавець вчинив дії відповідно до вимог Закону.

Так згідно із ч.ч. 5, 6 ст. 26 «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Частиною 7 статті 26 зазначеного Закону передбачено, що у разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Відповідно до ст. 56 Закону арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. (Частина 4 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" )

Згідно відповіді ДФС, 09 листопада 2018 року встановлено, що в боржника відкриті рахунки в банківській установі ПАТ Альфа Банк (а.с. 88).

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо порушення державним виконавцем строків направлення постанови про відкриття виконавчого провадження та те, що державний виконавець не з'ясував факт неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки невчинення даних дій не тягне за собою скасування спірних постанов, які винесені у відповідності до вимог ЗУ Про виконавче провадження.

Згідно ч. 5 ст. 13 Закону порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Що стосується доводів апелянта про те, що арешт коштів на всіх поточних рахунках ТзОВ «Коменерго Тернопіль 3» по своїй суті зупиняє господарську діяльність підприємства та створює соціальну напругу, колегія суддів відхиляє виходячи з наступного.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, в т.ч., шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов'язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Пунктом 2 частини другої статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" закріплено заборону звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання відкритих відповідно до статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Як встановлено з матеріалів справи, рахунки ТзОВ «КоменергоТернопіль 3» на які накладено арешт, не є рахунками із спеціальним режимом використання, а є поточними, призначеним для зберігання коштів та здійснення будь-яких розрахунково-касових операцій, в тому числі для виплати заробітної плати.

Крім того, постановою про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунках арешт накладено в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів у розмірі 55516,53 грн. (а.с. 7)

Матеріали справи не містять доказів того, що арешт на рахунки в межах цієї суми зупинить господарську діяльність підприємства.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що державний виконавець під час відкриття виконавчого провадження та при винесенні постанов від 23 жовтня 2018 року про арешт майна боржника, від 09 листопада 2018 року про арешт коштів діяв у межах наданих йому повноважень, у спосіб та порядок, передбачений Законом України «Про виконавче провадження», при відсутності визначених законом підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Наведені ТзОВ «Коменерго Тернопіль 3» в апеляційній скарзі доводи є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть слугувати підставою для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржувана ухвала постановлена судом з додержанням вимог процесуального закону, а тому колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Коменерго Тернопіль 3" залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 17 квітня 2019 року.

Головуючий Ткач З.Є.

Судді: Бершадська Г.В.

ОСОБА_4