Номер провадження: 22-ц/813/1289/19
Головуючий у першій інстанції Погрібний С.О.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року представник ПАТ „Дельта Банк" звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2, в якому просив в рахунок виконання основного зобов'язання щодо стягнення заборгованості у розмірі 4472717,26 гривень звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 39,3 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м., та належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 29.05.2008 року за реєстровим № 2556, шляхом передачі Іпотекодержателю АТ «Дельта банк» предмета іпотеки у власність та визнання за ним права власності на предмет іпотеки.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 29.05.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 0, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 95000,0 доларів США з розрахунку 13,50 % річних на строк з 29.05.2008 по 29.05.2029 рік. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним договором про надання споживчого кредиту, відповідач, за договором іпотеки від 29.05.2008 року, передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 39,3 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м. У порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у розмірі 4472717,26 гривень. 08 грудня 2011 року між ПАТ «УКРСИББАНК» та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за вказаним кредитом, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора.

Враховуючи заборгованість відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2015 року позов Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" задоволено.

В рахунок виконання основного зобов'язання ОСОБА_2 щодо оплати заборгованості у розмірі 4472717,26 гривень за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 29 травня 2008 року звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 29.05.2008 року, а саме: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 39,3 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м., шляхом передачі іпотекодержателю Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» предмета іпотеки у власність та визнання за ним права власності на предмет іпотеки, встановивши ціну на предмет іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на дату реєстрації права власності за ПАТ «Дельта Банк». Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судові витрати у сумі 3654,0 гривень за сплачений судовий збір.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 07 червня 2018 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2015 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись із заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2015 року, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом першою інстанцією норм матеріального і процесуального права.

Представник ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, надав заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на зайнятість в іншій справі в м. Миколаєві.

Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти відкладення розгляду справи, посилаючись, що будь-яких належних і достатніх підтверджуючих документів про реальну неможливість забезпечення явки представників ПАТ «Дельта Банк» до судового засідання, не має. Крім того, справа слухається судами понад розумний строк.

Судова колегія враховуючи, що справа розглядається в судах і зокрема в апеляційному порядку понад розумний строк і що ПАТ «Дельта Банк» дійсно не надано вичерпних і достатніх доказів про реальну неможливість забезпечення явки будь-кого з своїх представників до участі у справі, а також враховуючи, що явка до апеляційного суду не є обов'язковою, зважаючи на наявність у справі відзиву ПАТ «Дельта Банк» на апеляційну скаргу з викладенням доводів про відхилення апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить достатніх підстав для відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з доведеності обставин, на які в обґрунтування заявлених вимог посилався позивач (перехід права вимоги за спірним договором кредиту до ПАТ «Дельта Банк» та набуття права звернення до суду із вказаним позовом), вірності доданого розрахунку заборгованості, відсутності законодавчих обмежень щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі предмету іпотеки у власність іпотекодержателю та визнання за іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в судовому порядку.

Проте повністю погодитися з усіма такими висновками суду першої інстанції не можна.

Судом встановлено, що:

- на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УКРСИББАНК» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК»;

- 08 грудня 2011 року між ПАТ «УКРСИББАНК» та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами;

- на підставі вказаного договору до позивача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та договорів іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора;

- 29.05.2008 року між АКІБ «УКРСИББАНК», який у подальшому змінив назву на ПАТ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 95000,0 доларів США з кінцевим терміном повернення 29.05.2029 року та з оплатою 13,5 % річних за користування кредитом.

За умовами кредитного договору позичальник зобов'язався своєчасно сплачувати на користь банку проценти за користування кредитом за весь строк фактичного користування кредитом, здійснювати погашення заборгованості за кредитом згідно графіку погашення заборгованості шляхом внесення коштів щомісяця на рахунок, вказаний у договорі, сплачувати щомісяця проценти за користування кредитом на рахунок нарахованих відсотків.

Згідно п.5.5 кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту в разі не сплати позичальником чергового платежу в установлений договором день сплати більше ніж на один місяць;

- позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору, про що свідчить копія вимоги, наявна в матеріалах справи, чим набув права вимоги до відповідача про дострокове погашення кредиту;

- з метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним договором про надання споживчого кредиту іпотекодавець ОСОБА_2 за договором іпотеки від 29.05.2008 року передав у іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 39,3 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м., та належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 29.05.2008 року за реєстровим № 2556.

- внаслідок порушення виконання зобов'язань за кредитним договором №0 від 29.05.2008 року станом на 09.07.2015 року у боржника утворилась істотна за розміром заборгованість у сумі 4472717,26 гривень, а саме:

- сума заборгованості за кредитом - 2080139,56 гривень;

- сума заборгованості за відсотками - 1983326,85 гривень;

- сума пені - 382861,09 гривень;

- 3% від простроченої заборгованості - 4373,80 гривень;

- 3% від простроченої заборгованості по відсотках - 22018,96 гривень.

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (частина перша статті 33 Закону України «Про іпотеку» в редакції, чинній на час подання позову).

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно із частиною третьою статті 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.

У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону (стаття 39 Закону України «Про іпотеку»).

Передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки відповідно до статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку» є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду.

Застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом визнання права власності на предмет іпотеки - це виключно позасудовий спосіб урегулювання спору, який сторони встановлюють самостійно у договорі.

З урахуванням вимог статей 328, 335, 392 Цивільного кодексу України у контексті статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку» суди не наділені повноваженнями звертати стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за іпотекодержателем.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 14-38цс18.

Підстави, які перешкоджають застосування вказаного правового висновку Великої Палати Верхвого Суду у судової колегії в даній цивільній справі відсутні.

Враховуючи наведене заочне рішення суду першої інстанції від 04.11.2015 року, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі його у власність іпотекодержателю та визнання за іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, не може залишатися в силі і підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні завлених вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2

У відповідності до ст. 141 ч. 13 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням ухвалення апеляційним судом нового судового рішення, яким у позові відмвовлено, з ПАТ „Дельта Банк" на користь ОСОБА_2 підлягає відшкодуванню судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1057 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С ТА Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2015 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1057 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено: 09.04.2019 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова