Провадження №4-с/369/6/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарі Мазурик Д.С,

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

представника заінтересованої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4,

представника заінтересованої особи Києво-Святошинський районний відділ ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_3, Києво-Святошинський районний відділ ДВС ГТУЮ у Київській області, Голопристанівський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ в Херсонській області, про визнання неправомірними дій державного виконавця та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із скаргою, заінтересовані особи ОСОБА_3, Києво-Святошинський районний відділ ДВС ГТУЮ у Київській області, Голопристанівський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ в Херсонській області, про визнання неправомірними дій державного виконавця та зобовязання вчинити дії.

Просив суд визнати неправомірними дії державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо не зняття арешту, обмеження права користування майном боржника, ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_1 в рамках виконавчого провадження № 42668041, а саме: Ѕ частиною будинку № 8 по вулиці 1-го Травня в с. Залізний Порт, Голопристанівського району, Херсонської області, Ѕ частиною земельної ділянки площею 0,14 га, кадастровий номер: :02:018:007 по вулиці 1-го Травня в с. Залізний Порт, Голопристанівського району, Херсонської області.

Скасувати постанову про арешт та обмеження пправа користування та розпрорячдження майном боржника, ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_1 в рамках виконавчого провадження № 42668041, що перебуває на виконанні у Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у звязку із відсутністю заборгвоаності. Зобовязати Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області зняти арешт, обмеження права користування так розпоряджання майном боржника ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_1 в рамках виконавчого провадження № 42668041, а саме: Ѕ частиною будинку № 8 по вулиці 1-го Травня в с. Залізний Порт, Голопристанівського району, Херсонської області, Ѕ частиною земельної ділянки площею 0,14 га, кадастровий номер: :02:018:007 по вулиці 1-го Травня в с. Залізний Порт, Голопристанівського району, Херсонської області.

Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні у Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебуває виконавче провадження № 42668041 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 щомісячно, аліменти на утримання доньки, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1 000 грн, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10 грудня 2013 року.

В рамках виконавчого провадження № 42668041 державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головно територіального управління юстиції у Київській області було винесено Постанову про арешт майна боржника та здійснено виконавчі дії зі звернення стягнення на майно боржника, шляхом обмеження права користування та розпорядження майном. саме: 1/2 частиною будинку № 8 по вулиці 1-го Травня в с. Залізний Порт, Голопристанівського району Херсонської області, 1/2 частиною земельної ділянки площе 0,14 га, кадастровий номер: :02:018:007 по вулиці 1-го Травня в с. Залізний Порт, Голопристанівського району Херсонської області. Окрім того, доручено Голопристанівському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області провести опис та арешт вказаного майна. Звернув увагу суду, що право власності на 1/2 частину будинку № 8 по вул. 1-го Травня в с. Залізний Порт, Голопристанівського району Херсонської області яке в порушення норм діючого законодавства державний виконавець обмежив навіть користуванні боржнику належним чином не зареєстровано за боржником в реєстрі речових прав на нерухоме майно, що в свою чергу не є підтвердженням законні: прав власності згідно зі ст. 133 ПК України та фактично обмеженням власника розпорядженні своїх прав, що є порушенням Конституції України. Таким чином, державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київські області здійснив виконавчі дії, якими порушив законні права та інтереси сторони боржника, ОСОБА_1, шляхом обмеження в доступі до єдиної обєкту його права власності, а саме частини домоволодіння та земельної ділянки за вищезазначеною адресою.

Підставою винесення Постанови про арешт майна боржника стала заборгованість зі сплати періодичних платежів (аліментів) на утримання доньки, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 з виконання рішення суду.

Також зазначає, що ним борг погашено у повному обсязі. З метою досудового врегулювання спору боржник звертався до державної виконавчої служби із заявою від 19 жовтня 2018 року, проте відповіді не отримано.

На підставі вищенаведеного змушений був звернутись до суду із вказаною скаргою.

Ухвалою судді Києво-Святошинсьткого районного суду Київської області від 14.12.2018 скаргу ОСОБА_1 прийнято до провадження та призначено скаргу до розгляду.

У судовому засіданні заявник та його представник підтримали вимоги, викладені у скарзі та просили суд задовольнити скаргу у повному обсязі.

У судовому засіданні представник стягувача заперечував проти вимог скарги, просив суд відмовити у задоволенні скарги.

У судовому засіданні державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_5заперечувала проти вимог скарги. Просила суд відмовити у її задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

При розгляді справи судом встановлено, що на виконанні у Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебуває виконавче провадження № 42668041 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 щомісячно, аліменти на утримання доньки, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1 000 грн, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10 грудня 2013 року.

В рамках виконавчого провадження № 42668041 державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головно територіального управління юстиції у Київській області було винесено Постанову про арешт майна боржника та здійснено виконавчі дії зі звернення стягнення на майно боржника, шляхом обмеження права користування та розпорядження майном, саме: 1/2 частиною будинку № 8 по вулиці 1-го Травня в с. Залізний Порт, Голопристанівського району Херсонської області, 1/2 частиною земельної ділянки площе 0,14 га, кадастровий номер: :02:018:007 по вулиці 1-го Травня в с. Залізний Порт, Голопристанівського району Херсонської області. Окрім того, доручено Голопристанівському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області провести опис та арешт вказаного майна.

При розгляді справ за скаргами сторін виконавчого провадження на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні керуватися положеннями Конституції України, пункту 1 статті 6,статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), статті 1Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), законами України: "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини","Про державну виконавчу службу","Про виконавче провадження", іншими нормативно-правовими актами, які регулюють примусове виконання судових рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із частиною першою статті 1Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення суду є обов"язковим до виконання. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

15.06.2015 року на підставі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» з формулюванням задля виконання виконавчого документа необхідно обмежити право користування та розпорядження майном боржника, державним виконавцем винесено оскаржувану постанову, котрою на майно, що належить ОСОБА_1 накладено арешт та заборону вчиняти дії.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

Згідно ч. ч. 1, 3, 5 ст. 57 Закону ( в редакції статті, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час

відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті, та

органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

З матеріалів виконавчого провадження № 439565322 вбачається, що станом на 31.05.2015 року за боржником ОСОБА_1 рахувалась заборгованість зі сплати аліментів в рамках даного виконавчого провадження у розмірі 17 677, 42 грн.

Таким чином, державним виконавцем з метою реального виконання рішення суду та на підставі вимог ЗУ «Про виконавче провадження» було правомірно прийнято рішення про арешт майна боржника в межах суми боргу.

Разом з тим, статтею 41 Конституції України гарантоване право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Проте матеріали виконавчого провадження не містять вичерпних підстав для обмеження боржника ОСОБА_1 для обмеження права користування належним на праві власності йому майном.

Тому дії державного виконавця в частині обмеження права користування майном боржника ОСОБА_1 є неправомірними, тому оспорювана постанова в цій частині підлягає скасуванню.

Також суд наголошує на тому, що накладення арешту у виконавчому провадженні можливе лише для забезпечення виконання існуючих зобов'язань. Тобто інститут арешту майна у виконавчому провадженні не може бути застосований для забезпечення виконання боржником зобов'язань зі сплати періодичних платежів на майбутнє, тобто до виникнення заборгованості у визначеному ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» розмірі.

Статтею 41 Конституції України гарантоване право кожного володіти, користуватися і розпоряджатисясвоєювласністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Пунктом 7 частини 4 статті 59 Закону України передбачено, що підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Також відповідно до ч. 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про зобовязання державного виконавця розглянути питання щодо зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення скарги ОСОБА_1 частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_3, Києво-Святошинський районний відділ ДВС ГТУЮ у Київській області, Голопристанівський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ в Херсонській області, про визнання неправомірними дій державного виконавця та зобовязання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області в частині обмеження права користування майном боржника, ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_1 в рамках виконавчого провадження № 42668041, а саме: Ѕ частиною будинку № 8 по вулиці 1-го Травня в с. Залізний Порт, Голопристанівського району, Херсонської області, Ѕ частиною земельної ділянки площею 0,14 га, кадастровий номер: :02:018:007 по вулиці 1-го Травня в с. Залізний Порт, Голопристанівського району, Херсонської області.

Скасувати постанову в частині обмеження права користування майном боржника, ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_1 в рамках виконавчого провадження № 42668041, що перебуває на виконанні у Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Зобовязати Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області розглянути питання щодо зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_1 в рамках виконавчого провадження № 42668041, а саме: Ѕ частиною будинку № 8 по вулиці 1-го Травня в с. Залізний Порт, Голопристанівського району, Херсонської області, Ѕ частиною земельної ділянки площею 0,14 га, кадастровий номер: :02:018:007 по вулиці 1-го Травня в с. Залізний Порт, Голопристанівського району, Херсонської області.

В решті скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 02.05.2019 року.

Суддя: Дубас Т.В.