Номер провадження: 22-з/813/127/19
Номер справи місцевого суду: 509/1983/18
Головуючий у першій інстанції Козирський Є.С.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

19.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м.Одеса заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткової постанови стосовно відшкодування витрат на правову допомогу у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 жовтня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Одеського апеляційного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 жовтня 2018 року.

09.04.2019 року Одеським апеляційним судом ухвалена постанова, відповідно до якої апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 - задоволено частково. Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 жовтня 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 3700 грн.

11.04.2019 року до канцелярії Одеського апеляційного суду від ОСОБА_2 надійшла заява про ухвалення додаткової постанови, якою стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 фактично понесені судові витрати на правову допомогу у сумі 3000 гривень. До заяви додано акти виконаних робіт та квитанції.

Ознайомившись з заявою про ухвалення додаткової постанови, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що в задоволені такої заяви слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати професійну правничу допомогу.

Як вбачається зі ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Стаття 137 ЦПК України закріплює наступні положення:

-витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

-за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

- для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

- розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

- у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

- обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Пункт 41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» містить такі роз'яснення: якщо суд не прийняв рішення щодо розподілу судових витрат або, наприклад, про повернення судового збору з Державного бюджету України, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також із власної ініціативи суд на підставі статті 220 ЦПК (в редакції закону до 15.12.2017 року, наразі стаття 270 ЦПК України) має право ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити відповідне питання.

Проте якщо під час розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат суду не надавалися, то додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат ухвалюватися не може і в задоволенні такої заяви має бути відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що у травні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди.

12.10.2108 року Овідіопольським районним судом Одеської області ухвалено рішення, яким позовну заяву ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано недостовірною та такою, що порушує ділову репутацію ОСОБА_3, наступну інформацію, поширену ОСОБА_2 на сесії Великодолинської селищної ради, яка відбувалася 13.04.2018 року, а саме стосовно того, що ОСОБА_3 виразився стосовно ОСОБА_2 нецензурною лайкою, що ОСОБА_3 особисто завітав до ОСОБА_2 на робоче місце та має відношення до пошкодження вітрини, а також те, що ОСОБА_3 має відношення до того, що до квартири ОСОБА_2, після факту пошкодження вітрини, ломилися якісь люди.

Зобов'язано ОСОБА_2 на наступній сесії Великодолинської селищної ради, яка відбудеться після набрання рішенням законної сили, спростувати висловлену нею інформацію шляхом усного виступу.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму моральної шкоди в розмірі 1 гривня. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн. та 1762 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, та стягнути судові витрати з позивача на користь апелянта, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

При цьому до апеляційної скарги апелянтом не надано доказів понесення ОСОБА_2 судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу, та/або попереднього розрахунку таких витрат.

Також, слід зазначити, що в порушення процесуального закону апелянт не надала докази сплати судових витрат до закінчення судових дебатів у справі та не заявила до закінчення судових дебатів у справі про надання таких доказів протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду.

Разом з заявою про ухвалення додаткової постанови стосовно відшкодування витрат на правову допомогу ОСОБА_2 надає:

- акт виконання робіт від 08.11.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_2 понесла витрати у зв'язку з складання апеляційної скарги у розмірі 2000 грн. (а.с. 240);

- квитанцію прибуткового касового ордера № 10 від 08.11.2018 року на суму 2000 грн. (а.с. 239);

- акт виконання робіт від 09.04.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_2 понесла витрати у зв'язку з представництвом її інтересів на судовому засіданні суді 09.04.2018 року у розмірі 1000 грн. (а.с. 238);

- квитанцію прибуткового касового ордера № 11 від 09.04.2019 року на суму 1000 грн. (а.с. 237).

З вказаних документів вбачається, що ОСОБА_2 було відомо про розмір витрат, які вона сплатила або мала сплатити у зв'язку з розглядом справи.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволені заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткової постанови стосовно відшкодування витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 133, 134, 141, 270 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткової постанови стосовно відшкодування витрат на правову допомогу - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова