справа №619/3037/18
провадження №2/619/108/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
05 квітня 2019 року Дергачівський районний суд Харківської області
Головуючого: судді Кононихіної Н. Ю.
При секретарі: Мєщан І. О.
Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі
Цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про поновлення строків давності та поділ спільного майна подружжя», де в третій особі є ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
До суду звернувся позивач ОСОБА_1 до ОСОБА_2 А.«про поновлення строків давності та поділ спільного майна подружжя», де в третій особі є ОСОБА_3, ОСОБА_4 Із матеріалів позову вбачається, що 14 травня 1983 року між ОСОБА_1, та відповідачем ОСОБА_2, було укладено шлюб, який зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис за № 242.
Проживаючи разом однією сімєю, в період часу з 1982 по 1995 роки вони разом працювали на Харківському бронетанковому ремонтному заводі. В 1985 році сторони після укладення шлюбу отримали державну однокімнатну квартиру загальною площею 18 м2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. В подальшому дану квартиру в 1998 році після приватизації продали і на сумісні кошти в той же рік подружжя придбали у період шлюбу жилий будинок з надвірними будівлями, який розташований в смт Слатине Дергачівського району Харківської області, вул. Космонавтів, 33, що підтверджується договором купівлі-продажу жилого будинку з надвірними будівлями, посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області від 12.11.1998 року. В даному договорі купівлі-продажу покупцем зазначена дружина, ОСОБА_2, оскільки на той період часу подружжя проживали єдиною сімєю і кожен із сторін діяв в інтересах подружжя та від імені подружжя.
18.09.2002 року шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого Дергачівським відділом реєстрації актів громадського стану Харківської області 1-BЛ № 174868, запис за №205.
Від цього шлюбу є повнолітня донька, ОСОБА_5, яка проживає разом з сторонами.
Після розірвання шлюбу сторони продовжили проживати в їх сумісному будинку, що підтверджується довідкою про склад сімї Слатинської селищної ради Харківської області від 29.03.2018 року. При цьому розподіл майна сторони не проводили.
23.03.2018 року з Дергачівського районного суду Харківської області поштою позивач отримав судову повістку і цивільний позов ОСОБА_2 про виселення його з будинку № 33 по вул. Космонавтів в смт Слатине Дергачівського району Харківської області на підставі ст. 116 ЖК України.
З цього часу йому стало відомо про порушення його права на спільне майно.
11.04.2018 року Дергачівським районним судом Харківської області було винесено рішення, згідно якого в задоволенні цивільних вимог ОСОБА_2 про виселення було відмовлено.
Тому позивач просив поновити строк позовної давності та визнати за ОСОБА_1, право власності на 1/2 частини жилого будинку літ. «А-1» загальною площею 52,6 м2 житловою площею 27,7 м2 з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані по вул. Космонавтів, 33 в смт Слатине Дергачівського району Харківської області, в порядку поділу спільного майна.
Відповідачу ОСОБА_2 ухвалою Дергачівського райсуду Харківської області від 25.09.2018 були розяснені вимоги ст. 178 ЦПК України, а також надано пятнадцятиденний строк для надання фактичних заперечень на позов із наданням відповідних доказів, відповідач надав до суду відзив на позов, просив у задоволенні позову відмовити за спливом строків позовної давності.
Третя особа ОСОБА_3 не надав до суду відзив на позов.
Третя особа ОСОБА_4 не надала до суду відзив на позов.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Дергачівського райсуду Харківської області від 25.09.2018 було відкрите загальне провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання для розгляду справи по суті на 24 жовтня 2018 року, а також запропоновано у пятнадцятиденний строк з моменту одержання ухвали подати до суду відзив на позов, а також свої заперечення, в яких викласти свої пояснення, аргументи, міркування щодо наведених позивачем доводів.
Ухвалою Дергачівського райсуду Харківської області від 27.02.2019 підготовче провадження по справі було закрито, справа призначена до розгляду по суті у судовому засіданні на 05.04.2019.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник не зявились, сповіщені належним чином про дату,час та місце розгляду справи, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, просили розглянути справу у заочному порядку, на тих доказах, які надані до судового засідання.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 та її представник не зявились, сповіщені належним чином про дату,час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомили, не зявилися без поважних причин, тому суд розглядає справу у їх відсутність, на тих доказах, які знаходяться у матеріалах справи, у заочному порядку.
Третя особа ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявились, сповіщені належним чином про дату,час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомили, не зявились без поважних причин, тому суд розглядає справу у їх відсутність, на тих доказах, які знаходяться у матеріалах справи, у заочному порядку.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
14 травня 1983 року між ОСОБА_1, та відповідачем ОСОБА_2, було укладено шлюб, який зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис за № 242.
У 1998 році подружжя придбали у період шлюбу жилий будинок з надвірними будівлями, який розташований в смт Слатине Дергачівського району Харківської області, вул. Космонавтів, 33, що підтверджується договором купівлі-продажу жилого будинку з надвірними будівлями, посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області від 12.11.1998. В даному договорі купівлі-продажу покупцем зазначена дружина, ОСОБА_2, оскільки на той період часу подружжя проживали єдиною сімєю і кожен із сторін діяв в інтересах подружжя та від імені подружжя.
18.09.2002 шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого Дергачівським відділом реєстрації актів громадського стану Харківської області 1-BЛ № 174868, запис за №205.
Від цього шлюбу є повнолітня донька, ОСОБА_5, яка проживає разом з сторонами у спірному будинку.
Після розірвання шлюбу сторони продовжили проживати в їх сумісному будинку, що підтверджується довідкою про склад сімї Слатинської селищної ради Харківської області від 29.03.2018. При цьому розподіл майна сторони не проводили.
23.03.2018 з Дергачівського районного суду Харківської області поштою позивач отримав судову повістку і цивільний позов ОСОБА_2 про виселення його з будинку № 33 по вул. Космонавтів в смт Слатине Дергачівського району Харківської області на підставі ст. 116 ЖК України.
З цього часу йому стало відомо про порушення його права на спільне майно.
11.04.2018 Дергачівським районним судом Харківської області було винесено рішення, згідно якого в задоволенні цивільних вимог ОСОБА_2 про виселення було відмовлено.
Мотиви суду.
Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні докази у справі, зясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є обєктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.
Згідно ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. З ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, на винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені із цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
Згідно зі ст.ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду за вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.
До вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки.
Початок позовної давності для вимоги про поділ спільного майна подружжя, шлюб якого розірвано, обчислюється не з дати прийняття постанови державного органу РАЦС (ст. ст. 106,107 СК України) чи з дати набрання рішенням суду законної сили (ст. ст. 109,110 СК України), а від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності (ч. 2 ст. 72 СК України).
Тобто визначальним для висновку про застосування строку позовної давності у спорі про поділ майна подружжя, заявленому після розірвання шлюбу, є саме момент, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.
Суд вважає, що - фактично спір, щодо поділу спільної сумісної власності між сторонами виник 23.03.2018, про що свідчить звернення ОСОБА_2 з цивільним позовом про виселення ОСОБА_1 до суду, що є початком відрахування строків давності у даному випадку, тому підстави для застосування наслідків пропуску строку позовної давності відсутні.
Повнолітні діти ОСОБА_2 ОСОБА_3 і ОСОБА_4 зареєстровані, а ОСОБА_4 також і проживає, за місцем знаходженням спірного спільного домобудування, а саме в домоволодінні № 33 по вул. Космонавтів в смт Слатине Дергачівського району Харківської області. Тому рішення суду може вплинути на права та обовязки ОСОБА_3 і ОСОБА_6, які правомірно притягнені по справі у якості третіх осіб.
Враховуючи викладене, суд вважає цілком доведеним, що спірне майно було придбано під час перебування ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в шлюбі і воно є спільною сумісною власністю подружжя. Тому суд визнає за ОСОБА_1, право власності на 1/2 частини жилого будинку літ. «А-1» загальною площею 52,6 м2 житловою площею 27,7 м2 з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані по вул. Космонавтів, 33 в смт Слатине Дергачівського району Харківської області, в порядку поділу спільного майна.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 60, 61, 68, 69, 70, 72 СК України, ст.ст. 368, 372 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76-78, 259, 280-283 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про поновлення строків давності та поділ спільного майна подружжя», де в третій особі є ОСОБА_3, ОСОБА_4 - задовольнити у повному обсязі.
Визнати за ОСОБА_1, право власності на 1/2 частини жилого будинку літ. «А-1» загальною площею 52,6 м2 житловою площею 27,7 м2 з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані по вул. Космонавтів, 33 в смт Слатине Дергачівського району Харківської області, в порядку поділу спільного майна, поновивши строки давності для звернення у суд із позовом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. Ю. Кононихіна