ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 671/894/18
Провадження № 22-ц/4820/428/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Чебан О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 671/894/18 за апеляційною скаргою Волочиської міської об'єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 19 грудня 2018 року у складі судді Бабій О.М. по цивільній справі за заявою Волочиської міської об'єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради Хмельницької області про визнання спадщини відумерлою та передачу нерухомого майна в комунальну власність, заінтересована особа - Волочиська районна державна адміністрація Хмельницької області.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В травні 2018 року Волочиська міська об'єднана територіальна громада в особі Волочиської міської ради Хмельницької області подала до суду заяву, в якій просить визнати спадщину, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_4, що складається із права на земельну частку (пай) площею 3,24 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданий на ім'я ОСОБА_4, відумерлою та передати у комунальну власність Волочиської міської ради Хмельницької області. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, проте спадкоємців на земельну частку (пай), які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку немає, а тому заявник просить визнати її відумерлою.

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 19 грудня 2018 року в задоволенні вказаної заяви про визнання спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_4, відумерлою та передачу нерухомого майна в комунальну власність відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду Волочиська міська об'єднана територіальна громада подала апеляційну скаргу, оскільки вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, яке постановлене з порушенням норм матеріального права та неповним встановленням обставин, які мають значення для справи.

Вважає, що судом проігноровано доводи позивача, зокрема те, що згідно судової практики, а також норм чинного цивільного законодавства перехід спадщини до держави без правовстановлюючих документів не передбачений, держава зобов'язана була прийняти спадщину, а оскільки спадщина не була прийнята, правових підстав для звернення до суду на підставі ст. 1277 ЦК України набув орган місцевого самоврядування.

Крім того, не встановлено законність чи незаконність користування земельною ділянкою, яка належала ОСОБА_4, ТОВ «Астарта Київ», яке її використовує. З цих підстав просить рішення Волочиського районного суду від 19 грудня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення по суті заявлених вимог, якими заяву задоволити.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Так судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тарноруда Волочиського району Хмельницької області померла громадянка ОСОБА_4

На час смерті ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала одна в житловому будинку в с. Тарноруда Волочиського району.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із права на земельну частку (пай) площею 3,24 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданий на ім'я ОСОБА_4

Однак спадщину після смерті ОСОБА_4 ніхто не прийняв, спадкоємців за заповітом та за законом після смерті ОСОБА_4 відсутні та спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась.

Вказані обставини судом встановлені правильно та підтверджуються наявними в матеріалах справи та дослідженими судом доказами.

Відповідно до п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України він застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Правила статті 1277 Цивільного кодексу України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 555 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину.

Цивільний кодекс УРСР ст. 555 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року не обмежував строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені у цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Враховуючи, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і спадщина на право на земельну частку (пай),- площею 3,24 га відкрилася в період дії Цивільного кодексу УРСР 1963 року, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що до правовідносин, що виникли, слід застосовувати положення ЦК УРСР 1963 року.

Оскільки Цивільний кодекс УРСР 1963 року не передбачав можливість набуття органами місцевого самоврядування права на спадкове майно в порядку визнання спадщин відумерлою, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив Волочиській міській об'єднаній територіальній громаді в особі Волочиської міської ради у задоволенні заяви.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права, зокрема ст.ст. 1277 ЦК України, ст.ст. 555, 560 ЦК УРСР 1963 року, не врахування вимог ст. 10 Закону України « Про Державну податкову службу», п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України з посилання на Інструкцію про порядок обліку, оцінки й реалізації конфіскованого, безхазяйного майна, майна, що за правом спадкоємства перейшло у власність держави, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України № 20 від 8 червня 1993 року, за нормами якої документом, що підтверджує право спадкоємства держави є свідоцтво про право на спадщину, яке видається нотаріальної конторою після закінчення 6 місяців з дня відкриття спадщини, а також підставою переходу майна за правом спадкоємства у власність держави може бути і відповідне судове рішення, винесене за позовом державного фіскального органу, а також на ту обставину, що таких дій державним органом вчинене не було, в зв'язку з чим до держави не перейшло право на спадщина після смерті ОСОБА_4 у вигляді права на земельну частку (пай) площею 3,24 слід відхилити.

За нормами ч. 2 ст. 549 ст. Цивільного кодексу Української РСР 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини, а згідно п. 5 ч. 1 ст. 555 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину.

Тобто проаналізувавши норми ст. ст. 549, 555 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, слід дійти висновку, що якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави в силу закону з моменту відкриття спадщини та не потребується від держави вчинення дій, передбачених норами ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, тобто держава з моменту відкриття спадщини набула право власності на спадкове майно.

Що стосується необхідності вчинення дій державними фіскальними органами, передбачених Інструкцію про порядок обліку, оцінки й реалізації конфіскованого, безхазяйного майна, майна, що за правом спадкоємства перейшло у власність держави, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України № 20 від 8 червня 1993 року, то вказані дії направлені лише на підтвердження та оформлення права власності держави на спадкове майно, однак не вчинення таких дій ніяким чином не свідчить, що до держави не перейшло право на спадщина після смерті ОСОБА_4, оскільки спадкове майно належить державі в силу закону з моменту відкриття спадщини.

При цьому, слід звернути увагу, що ні Цивільний кодекс Української РСР 1963 року, ні Цивільний кодексу України не обмежував строк для отримання свідоцтва про право на спадщину, у тому числі й для держави, а тому органи фіскальної служби на даний час не позбавлені можливості та можуть вчинити відповідні дії щодо оформлення права власності на спірне спадкове майно за державою.

Таким чином суд правомірно відмовив у задоволенні заяви про визнання спадщини відумерлою.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Волочиської міської об'єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 19 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 квітня 2019 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С.Гринчук

Т.В. Спірідонова