Номер провадження 2-о/754/99/19
Справа №754/133/19
РІШЕННЯ

Іменем України

27 березня 2019 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

за участю секретаря судового засідання Козловець К.П.

за участю заявника ОСОБА_1

за участю представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в місті Києві про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника,-

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 10.01.2019 відкрито провадження по справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в місті Києві про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника.

Заявлені вимоги обґрунтовую тим, що заявниця ОСОБА_1 20 серпня 1977 року та повторно 10 грудня 2005 року уклала шлюб з ОСОБА_3, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві та відповідно видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 від 10 грудня 2005 року. До 05.01.2016 заявниця з чоловіком проживали разом однією сім'єю. Однак, ОСОБА_3 був вимушений доглядати за своєю матір'ю, яка ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 переїхав за місцем проживання його матері, а саме до Російської Федерації Ростовська область Цілинський район, де був зареєстрований та постійно проживав до своєї смерті. 16.06.2015 ОСОБА_3 отримав паспорт громадянина Російської Федерації. Заявниця отримувала від ОСОБА_3 значну грошову допомогу, яку знімала з його розрахункової картки «Visa Classic» в м. Києві по вулиці Маяковського 26 та по вулиці Драйзера 21. Розмір перерахованих коштів склав: 07 липня 2016 року 10 750,00 російських рублів, 12 липня 2016 року - 50 000, 00 рос. рублів, 14 листопада 2016р. - 1500,00 російських рублів, 15 листопада 2016-52 000,00 російських рублів, 17 листопада 2016-30000,00 російських рублів, 18 листопада 2016року - 28 000,00 російських рублів, 12 квітня 2017 року - 75000,00 російських рублів, 13 квітня 2017-80 000,00 російських рублів, 04 травня 2017 року - 37 000,00 російських рублів, 05 травня 2017 року-2 000,00 російських рублів, 01.02.2018 року - 56 000,00 російських рублів, 02.02.2018 - 70 000,00 російських рублів. Всього разом 492 250,00 рублів, які заявниця отримувала у валютному еквіваленті гривні, що складає 196 345,52грн. Вказані кошти заявниця витрачала на оплату квартири, комунальних послуг, придбання одягу, продуктів харчування, ліків. Окрім того, ОСОБА_3 приїжджав до дому, здійснював покупки побутового характеру, а саме: дрібної побутової техніки блендер, пилосос, холодильник, телевізора, меблі. Зазначена допомога була для заявниці основним джерелом до існування. Всі вищеперераховані факти свідчать про те, що заявниця перебувала на утриманні ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим відділом РАЦС Адміністрації Цілинського району Ростовської області 23.03.2018 серія НОМЕР_3. Встановлення факту перебування на утриманні померлого заявниці необхідно для призначення пенсії в зв'язку з втратою годувальника. Після його смерті заявниця звернулася до Головного Управління пенсійного фонду України у м. Києві із заявою щодо переведення на пенсію у зв'язку із втратою годувальника. Однак, відповідно до відповіді вих. № 5834/04 від 09.08.2018 заявниці запропонували встановити факт перебування на утриманні чоловіка.

Заявниця ОСОБА_1 в судових засідання просили задовольнити заявлені вимоги, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені в заяві.

Представник заінтересованої особи - ОСОБА_2 в судовому засіданні просила винести рішення на розсуд суду.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що доводи заявника знайшли своє підтвердження і заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З 10 грудня 2005 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1794.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 в 2016 році переїхав до Російської Федерації, Ростовської області, Цілинський район, де був зареєстрований та проживав до смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1, серія НОМЕР_5, видане Пенсійним фондом України від 30.05.2007, ОСОБА_1 перебуває на пенсії по інвалідності, 2 група загальне захворювання.

ОСОБА_3 постійно надавав матеріальну допомогу своїй дружині ОСОБА_1, а саме перераховував кошти: 07 липня 2016 року 10 750,00 російських рублів,12 липня 2016 року - 50 000, 00 рос. рублів, 14 листопада 2016р. - 1500,00 російських рублів, 15 листопада 2016-52 000,00 російських рублів, 17 листопада 2016-30000,00 російських рублів, 18 листопада 2016року - 28 000,00 російських рублів, 12 квітня 2017 року - 75000,00 російських рублів, 13 квітня 2017-80 000,00 російських рублів, 04 травня 2017 року - 37 000,00 російських рублів, 05 травня 2017 року-2 000,00 російських рублів, 01.02.2018 року - 56 000,00 російських рублів, 02.02.2018 - 70 000,00 російських рублів, що підтверджується копією виписки від 01.04.2018 та копіями квитанцій.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6, видане відділом РАЦС Адміністрації Цілинського району Ростовської області.

20.07.2018 заявниця звернулася з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії в разі втрати годувальника.

09.08.2018 Головне управління Пенсійного фонду України відмовило заявниці ОСОБА_1 в призначенні пенсії після втрати годувальника.

Згідно ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку із втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Суд дослідивши докази у їх сукупності, приходить до висновку, що факт, про встановлення якого просить заявниця, знайшов своє підтвердження, встановлення факту перебування на утриманні має для заявниці юридичне значення і потрібне для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Обставин, які б давали підстави сумніватись у такому висновку - судом не встановлені.

На підставі викладеного враховуючи, що даний факт має для заявниці юридичне значенню, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2-13, 76-80, 294, 315-319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в місті Києві про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника - задовольнити.

Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_1 перебувала на утримання померлого чоловіка ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання через Деснянський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

Заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в місті Києві, , місце знаходження за адресою: м.Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16.

Повний текст складено та підписано 03 квітня 2019 року.

Суддя В.В. Бабко