П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2019 року м. Київ

Справа № 22-3503 Головуючий у1-й інстанції - Марфіна Н. В.

Унікальний №755/15311/18 Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

НевідомоїТ. О.

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 03 грудня 2018 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

у с т а н о в и л а:

У жовтні 2018 року АТ КБ "ПриватБанк" пред'явив в суд позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості заборгованість за кредитним договором №б/н від 28 січня 2012 року у розмірі 20 877 грн 53 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг у зв'язку із чим підписав заяву №б/н від 28 січня 2012 року, згідно з якою відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач зазначає, що свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитним коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. При цьому, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Позивач вказує, що з порушенням відповідачем зобов'язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 24 вересня 2018 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 20877 грн 53 коп., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 3 179 грн 33 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 7 216 грн 93 коп.; пеня у розмірі 9 010 грн 91 коп.; штраф 500 грн (фіксована частина); штраф 970 грн 36 коп. (процентна складова).

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 03 грудня 2018 року позовні вимоги залишені без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду АТ КБ "ПриватБанк" через свого представника, Литвиненко О. Л., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову (а.с.52-56).

Відзиву на апеляційну скаргу відповідач, ОСОБА_3, у визначений судом строк не подала.

За правилами ч.13 ст.7, ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга АТ КБ "ПриватБанк" на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 03 грудня 2018 року розглядається апеляційним судом у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову районний суд виходив з наступного.

21 січня 2012 року ОСОБА_3 звернулася до ПАТ КБ "ПриватБанк" з анкетою-заявою, відповідно до змісту якої вона приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг позивачем.

Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, визначено, що Умови та Правила надання банківських послуг, Пам'ятка Клієнта, Тарифи, а також заява про приєднання до Умов та Правил становить укладений Договір про надання банківських послуг.

Позивачем не надано доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг, Пам'ятки клієнта і Тарифів, щоб в сукупності із Заявою, свідчило про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг.

Крім того, позивачем не надано суду доказів відкриття на ім'я відповідача рахунку, виписки по даному рахунку, який і мав би підтвердити рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості, та з якого суд мав би встановити який саме розмір грошових коштів було отримано позичальником, а доданий до матеріалів Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" не містить відомостей про тип картки, яка була надана відповідачу, відомостей про отримання вказаних документів з боку позичальника, ознайомлення останнього з обраним Тарифом кредитування, враховуючи, що вказаний витяг містить чотири типи карток "Універсальна" з різним видом кредитування, а згідно анкети відповідачем взагалі обрано інший тип картки, а саме: "Дебетова особиста картка. Ідентифікація з паспортом".

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги позивача апеляційний суд виходить з наступного.

В апеляційній скарзі представник АТ КБ "ПриватБанк" посилається на те, що між сторонами укладений кредитний договір шляхом укладення договору приєднання. При цьому, відповідач укладення чи не укладення кредитного договору не оспорювала та частково сплачувала заборгованість за кредитним договором, що свідчить про її згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами.

У даному випадку, і це підтверджується наявними у розпорядженні суду письмовими доказами, підписуючи анкету-заяву від 10 червня 2010 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, ОСОБА_3 приєдналась до договору приєднання та погодилась з його умовами (а.с.7-23).

Згідно з частиною першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти

За нормами частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Отже в даному випадку Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ними не потрібен, якщо саме ці Умови та Правила були чинними під час укладення договору.

Відмовляючи у задоволенні позову районний суд наведеного не врахував, не звернув уваги, що відповідач факту укладення кредитного договору не оспорювала, частково сплачувала заборгованість, користувалась кредитними коштами, тобто погоджувалась з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами, що свідчить про невідповідність висновків суду, викладених в рішенні, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

За правилами ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У даній справі відповідно до змісту позовних вимог позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 28 січня 2012 року у розмірі 20 877 грн. 53 коп., з яких 3 179 грн 33 коп. - заборгованість за кредитом, 7 216 грн 93 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 9 010 грн. 91 коп. - пеня, а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина), 970 грн 36 коп. - штраф (процентна складова)(а.с.2-3).

Відповідно до встановленому в цивільному судочинстві принципу змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12, ч.1 ст.80 ЦПК України).

Згідно з положеннями ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

На підтвердження наявного розміру заборгованості у відповідача перед позивачем за кредитним договором № б/н від 28 січня 2012 року, позивач надав суду розрахунок заборгованості станом на 24 вересня 2018 року (а.с.5-6).

Згідно з відомостями указаного розрахунку заборгованості, жодна із заявлених до стягнення сум заборгованості не міститься у розрахунку та не підтверджена в ході перевірки розрахунку апеляційним судом.

Наведені обставини, ураховуючи положення ст. 376 ЦПК України, дають апеляційному суду підстави вийти за межі доводів та вимог апеляційної скарги, скасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову за недоведеністю заявлених вимог.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 03 грудня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома