Справа № 579/2043/18
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 квітня 2019 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі - головуючого судді Моргуна О.В.,

за участі секретаря судового засідання Сергієнко Ж.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що будинок АДРЕСА_1 , належить їй на праві власності на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва жилого будинку на праві особистої власністю з кількістю кімнат від однієї до п`яти включно, посвідченого Кролевецькою РДНК 23.05.1966 року за реєстровим №740 (1/2 нерухомості), та на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченим Кролевецькою ДНК 05.12.2014 року за №2701 (1/2 нерухомість). В даному будинку вона проживає з часу його побудови.

Окрім неї, у належному їй будинку зареєстровані її дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внуки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Однак, фактично вони за вказаною адресою ніколи не проживали, реєстрація їх місця проживання відбулася на прохання дочки ОСОБА_2 , на час реєстрації вони проживали в Луганській області, та не мали можливості там зареєструватися.

В 2010 році її дочка разом із внуками виїхала в Росію , але куди саме їй не відомо. Раніше вони приїжджали до неї в гості, але останніх 5 років вони не бачились, спілкуються періодично по телефону.

В належному їй будинку проживає одна, та самостійно несе витрати по його утриманню, є пенсіонеркою, та отримує мінімальну пенсію. На утримання будинку та сплаті комунальних платежів необхідні значні кошти. Значно зменшити витрати вона може отримуючи субсидію, але вона позбавлена можливості це зробити, оскільки у її будинку зареєстровано, окрім неї ще три особи.

Вона неодноразово зверталася до відповідачів з проханням знятися з реєстрації в належному їй будинку, на що вони не заперечували, але так цього і не зробили, чим порушуються її права як власника.

Враховуючи викладене, позивач просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.

Позивач належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання (а.с.28), до суду не з`явилася. Надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. (а.с.37)

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивача суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність позивача.

Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання (а.с. 31, 32, 33, 35, 36), в судове засідання не з`явилися без повідомлення причин неявки, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подали.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 , яка в ньому зареєстрована (а.с.6-8, 9, 11)

Відповідно до довідок органу реєстрації апарату виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області від 01.11.2018 року за №№904, 905 в АДРЕСА_1 , зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 13.07.2006 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01.04.2006 року, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 року (а.с.20, 22, 24)

Згідно записів в будинковій книзі для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Кролевецьким РВ УМВС України в Сумській області 13.07.2006 року; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Кролевецьким РВ УМВС України в Сумській області 01.11.2007 року; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Кролевецьким РВ УМВС України в Сумській області 06.11.2007 року зареєстрований за вказаною адресою (а.с.12-14).

За змістом позовної заяви ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_1 , а ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є внуками ОСОБА_1 .

За змістом позовної заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за зареєстрованим місцем проживанням яким є буд АДРЕСА_1 , ніколи не проживали, на час реєстрації вони проживали в Луганській області, та не мали можливості там зареєструватися. В 2010 році ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виїхали, останніх 5 років вони з ОСОБА_1 не бачились, спілкуються періодично по телефону. На утримання будинку та сплаті комунальних платежів витрачає значні кошти, субсидію отримати позбавлена можливості, оскільки у її будинку зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Факт тривалого не проживання відповідачів в будинку АДРЕСА_1 підтверджується довідкою, підписаною ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що проживають в АДРЕСА_3 відповідно, засвідченою секретарем Кролевецької міської ради Сумської області (а.с.10).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до статті 1 Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В силу норм ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі в належному позивачу будинку АДРЕСА_1 не проживали без поважних причин більше одного року підряд. Поважних причин непроживання відповідачів більше одного року за вказаною адресою судом не встановлено.

Судом не встановлено, що між позивачем і відповідачами була домовленість про збереження за останнім права користування спірним житловим приміщенням, не встановлено, що відповідачі оспорювали виселення зі спірного житла, зверталась до правоохоронних органів з заявою на неправомірні дії позивача щодо перешкоди користування житловим приміщенням, тобто не надали суду доказів, що покинула житло проти їх справжньої волі.

Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Сторонам, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази.

На відповідачів покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідачі не надали відзиву на позов та доказів, які спростовують вимоги позивача.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і припинення дії, яка порушує право, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Обраний позивачем спосіб захисту свого права шляхом визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користуватись житловим приміщенням, не суперечить положенням статті 391 та ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не є власниками або наймачами житла (будинку), яка належить на праві власності ОСОБА_1 , та не проживають за адресою: АДРЕСА_1, більше одного року.

Виходячи з вимог ст. 321 ЦК України, ст. 5 ЦПК України суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням, є підставою для зняття цієї особи з реєстрації у відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. № 1382-ІV.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 76, 81, 247, 265, 268, 280, 282 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

позовну заяву ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , до ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Кролевецьким РВ УМВС України в Сумській області 13.07.2006 року, ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Кролевецьким РВ УМВС України в Сумській області 06.11.2007 року та ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Кролевецьким РВ УМВС України в Сумській області 01.11.2007 року про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Кролевецький районний суд Сумської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 24 квітня 2019 року.

Суддя О. В. Моргун