Провадження № 2/234/1075/19
01 березня 2019 року м. Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Заборського В.О., за участю секретаря судового засідання Сторчай А.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення суми боргу за договором позики, -
Своє зобовязання, відповідач ОСОБА_2, у вказані терміни та по теперішній час не виконав, позику не повернув.
В судове засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_3 не зявилися. Представником до суду надана заява в якій зазначено, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення та просили розглянути справу у їх відсутності.
Відповідач ОСОБА_2, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином повторно не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, відзив на позовну заяву у визначений строк суду не наддав, у звязку з чим, суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, згідно ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 15.09.2015 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір позики, що підтверджується письмовою розпискою (а.с. 13), згідно якого відповідач отримав в борг від позивача грошові кошти у розмірі 7000,00 доларів США, які зобовязався повернути в наступному порядку: 1500,00 доларів США до 31.12.2015 року; 2000,00 доларів США до 30.06.2016 року та 3500,00 доларів США до 31.12.2016 року.
Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Крім того, в силу ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якщо він підписаний його стороною.
За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.
Згідно ч.ч.1,3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.
Крім того, згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Частиною першої статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Повернути борг за договором позики від 05.09.2015 року ОСОБА_2 зобовязався частками у розмірі 1500,00 доларів США до 31.12.2015 року, у розмірі 2000,00 доларів США до 30.06.2016 року та 3500,00 доларів США до 31.12.2016 року, але до теперішнього часу зобовязання не виконав, оскільки суду відповідач не надано доказів на підтвердження факту розрахунку з позивачем, що крім того підтверджується наявністю оригіналу розписки у позивача, яку останній долучив до позовної заяви.
Вирішуючи по суті заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що відповідач ОСОБА_2, як боржник за грошовим зобовязанням, не виконав свій обовязок щодо повернення частками позивачу ОСОБА_1 до 31.12.2016 року грошових коштів в іноземній валюті, у розмірі 7000,00 доларів США. Відповідач згідно ч.1 ст.625 ЦК України не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, та згідно ч.2 ст.625 ЦК України зобовязаний сплатити суму боргу позивачеві, а також три проценти річних від простроченої суми.
Що стосується вирішення позовних вимог про стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, то суд вважає в цій частині позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити, оскільки індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті гривні, то норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення виконання грошового зобовязання, яке визначене договором у гривні, а не в іноземній валюті.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.
За наведених обставин позовні вимоги ОСОБА_1, щодо стягнення суми позики, процентів від суми позики і трьох процентів річних підлягають задоволенню.
У п. 14 постанови № 14 від 18.12.2009 року Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. У звязку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. У разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.
Згідно даних службового розпорядження Національного Банку України, офіційний курс гривні до долара США на 01.03.2019 року становить 2685,91 гривня за 100 доларів США. Таким чином 7000,00 доларів США еквівалентно 188013,00 гривень (7000 х 26,8591).
Оскільки, відповідно до ч.1 ст..13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 суму заборгованості за договором позики у розмірі 180877,82 грн..
На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та у звязку із частковим задоволенням позовних вимог становить 2797,10 грн.. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення суми боргу за договором позики задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2) судовий збір у розмірі 2797,10 грн. та 352,40 грн., а всього 3149,50 грн..
В частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції відмовити.
На рішення позивачем може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя ОСОБА_4