АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/557/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Степаненко О.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року

м.Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

Пономаренка В.В., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар: Торопенко Н.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_5,

відповідач - ОСОБА_6,

треті особи: ОСОБА_7, приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Міняйло Інна Петрівна,

розглянув апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 - ОСОБА_10 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 січня 2019 року у складі судді Степаненка О.М., -

в с т а н о в и в :

У липні 2009 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про розірвання договору купівлі - продажу будинку та земельної ділянки, визнання права власності.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 10 вересня 2005 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі - продажу житлового будинку з відповідними надвірними спорудами АДРЕСА_1 та договір купівлі - продажу відповідної земельної ділянки на якій розташований зазначений будинок. Дані договори були посвідчені приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Міняйло І.П. за № 6211 та № 6215.

Відповідно до умов договору, продаж житлового будинку вчинений за ціною 18 000 грн., а земельної ділянки за 63 000 грн., тобто загальна сума яку відповідач повинна була сплатити ОСОБА_5 за вищевказаними договорами складає 81 000 грн.

Однак, ОСОБА_6 на виконання вищезазначених договорів було сплачено лише 10 000 грн. Вказує, що відповідач свої зобов'язання по договорах купівлі - продажу не виконує, решту коштів не сплачує, зустрічей уникає.

Позивач, 15 травня 2017 року подавши заяву про зміну предмету позову, просила визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі - продажу житлового будинку з відповідними надвірними спорудами АДРЕСА_1 від 10 вересня 2005 року та договір купівлі - продажу земельної ділянки площею 525 кв.м., розташованої за адресою АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на житловий будинок з відповідними надвірними спорудами АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 525 кв.м., розташовану за адресою АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 жовтня 2009 року позов задоволено.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 лютого 2017 року заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 жовтня 2009 року, скасовано, а справу призначено до розгляду.

Відповідно до журналу судового засідання від 3 березня 2017 року, приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Міняйло І.П. було залучено у справу в якості третьої особи.

Відповідно до журналу судового засідання від 5 квітня 2017 року, ОСОБА_11 було залучено у справу в якості третьої особи.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 9 листопада 2017 року провадження у справі було зупинено до вступу у справу правонаступників після смерті ОСОБА_5

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 1 серпня 2018 року провадження у справі поновлено та призначено до розгляду.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 січня 2019 року провадження у справі закрито на підставі пункту 7 частини 1 статті 255 ЦПК України, у зв'язку із смертю позивача ОСОБА_5

У березні 2019 року представник ОСОБА_7 - ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для розгляду справи, просив скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 січня 2019 року та направити дану справу до суду першої інстанції для продовження судового розгляду.

В апеляційній скарзі зазначав, що у листопаді 2018 року ОСОБА_12 (спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_5 та чоловік третьої особи ОСОБА_9) звернувся до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва. Однак, на даний час отримати дане свідоцтво не має можливості, оскільки пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини, що вбачається із постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 30 листопада 2018 року. Вважає, що відповідь приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Березій І.І. від 14 грудня 2018 року стосовно того, що інші особи, крім ОСОБА_6 до нотаріуса про прийняття спадщини не зверталися, є неправдивою.

Сторони не скористалися своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Перевіривши законність оскаржуваної ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції посилався на те, що у зв'язку із смертю позивача - ОСОБА_5 провадження у справі слід закрити на підставі пункту 7 частини 1 статті 255 ЦПК України.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Постановлена судом першої інстанції ухвала не відповідає зазначеним вище вимогам.

Звертаючись в суд з даним позовом ОСОБА_5 просила визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі - продажу житлового будинку з відповідними надвірними спорудами АДРЕСА_1 від 10 вересня 2005 року та договір купівлі - продажу земельної ділянки площею 525 кв.м., розташованої за адресою АДРЕСА_1, які були укладені між ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Визнати за ОСОБА_5 право власності на житловий будинок з відповідними надвірними спорудами АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 525 кв.м., розташовану за адресою АДРЕСА_1.

Дані договори були посвідчені приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Міняйло І.П., за № 6211 та № 6215.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 405 (т. 1 а.с.216).

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із статтею 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Вказаний перелік підстав, за якими не допускається правонаступництво, є вичерпним.

Згідно із частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до частини п'ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною першою статті 55 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктами 1, 3 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до залучення до участі у справі правонаступника чи законного представника.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 9 листопада 2017 року провадження у справі було зупинено до вступу у справу правонаступників після смерті ОСОБА_5

Відповідно до листа нотаріуса Другої Черкаської державної нотаріальної контори - Демиденко О.А. від 23 жовтня 2018 року № 2448/01-16 року вбачається, що згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру існують чинні заповіти від 20 листопада 2000 року за № 4009, посвідчений Михайлівською А.А., приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу м. Черкаси та від 23 грудня 2015 року за № 3355, посвідчений Сопільняк А.О., приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу м. Черкаси від імені ОСОБА_5 ( т.2 а.с. 33-37).

Із листа приватного нотаріуса Березій І.І., вбачається, що 5 січня 2018 року за № 1/18, нею була заведена спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 Із заявою про прийняття спадщини звернулася гр. ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.2 а.с.85).

Відповідно до довідки про коло спадкоємців від 31 січня 2019 року № 18/01-16 , виданої приватним нотаріусом Березій І.І., вбачається, що після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказано, що інших спадкоємців, які відповідно до закону прийняли спадщину, відсутні (т.2 а.с. 87).

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції посилався на пункт 7 частини 1 статті 255 ЦПК України яка передбачає, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

За вказаних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за пунктом 7 частини 1 статті 255 ЦПК України, оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що передшкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до положень статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, крім іншого - порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки оскаржувана ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 січня 2019 року постановлена з порушенням норм процесуального права, відповідно до положень статті 379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 - ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 січня 2019 року у даній справі скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 4 квітня 2019 року.

Судді: В.В. Пономаренко

Ю.В. Сіренко

Т.Л. Фетісова