Ухвала

22 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 754/17820/15-ц

провадження № 61-22813св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року у складі судді Клочко І. В. та постанову Апеляційного суду міста Києва від 01 березня 2018 року у складі колегії суддів: Немировської О. В., Чобіток А. О., Соколової К. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») про зобов'язання виконати умови кредитного договору.

Позов мотивований тим, що01 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ним укладений кредитний договір № ML-008/233/2008, за умовами якого банк зобов'язався надати йому грошові кошти у розмірі 74 286,56 дол. США зі сплатою 5,49 процентів річних, строком до 01 серпня 2023 року. Також, 01 серпня 2008 року на забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором між ним та банком укладений іпотечний договір, предметом якого є земельна ділянка, загальною площею 0,1122 га, що знаходиться у садівницькому товаристві «Рибак» у с. Трипіллі Обухівського району Київської області та земельна ділянка, загальною площею 0,120 га, що знаходиться у садівницькому товаристві «Рибак» у с. Трипіллі Обухівського району Київської області.

01 серпня 2008 року відповідач надав йому транш у розмірі 30 450,00 дол. США, 07 жовтня 2008 року надав транш у розмірі 8 062,21 дол. США. Проте, починаючи із початку 2009 року на його неодноразові звернення від 11 березня, 12 червня 2009 року, 01 квітня 2010 року та 25 вересня 2015 року відповідач безпідставно відмовляє у наданні останнього траншу у сумі 36 216, 56 дол. США, чим істотно порушує його права та не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, у той час, як він своєчасно та у повному обсязі виконує всі взяті на себе зобов'язання, не має простроченої заборгованості.

Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що зобов'язання мають виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору, позивач просив суд зобов'язати ПАТ «ОТП Банк» виконати умови кредитного договору від 01 серпня 2008 року № ML-008/233/2008 та надати йому транш у сумі 36 216,56 дол. США.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року позов задоволено. Зобов'язано ПАТ «ОТП Банк» виконати умови кредитного договору від 01 серпня 2008 року № ML-008|233|2008 та надати ОСОБА_4 транш у сумі 36 216,56 дол. США.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 01 березня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «ОТП Банк» залишено без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року залишено без змін.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, із висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Оскільки сторони уклали кредитний договір, дійшли згоди щодо його умов, визначили загальну суму кредиту, банк надав частину грошових коштів позичальнику, тому відмова відповідача у видачі іншої частини кредитних коштів суперечить умовам укладеного між сторонами кредитного договору.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги та позиції інших учасників

У березні 2018 року ПАТ «ОТП Банк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 01 березня 2018 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило суд скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову.

У касаційній скарзі заявник зазначає, що у зв'язку з інфляцією національної валюти, вартість заставного майна була значно нижча ніж сума кредиту, тому відповідачем направлявся позивачу лист про надання документів, що підтверджують наявність у останнього доходів не менших ніж сума кредиту. Оскільки зазначена вимога позивачем не була виконана, відповідач вбачав високі ризики неповернення кредиту, а тому згідно з приписами статті 1056 Цивільного кодексу України відмовив у видачі частини суми кредиту. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження використання кожного траншу кредиту, у зв'язку із чим рішенням кредитного комітету відмовлено у надані дозволу ОСОБА_4 на отримання останнього траншу кредиту у розмірі 36 216,56 дол. США.

У жовтні 2018 року від представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 надійшов відзив на касаційну скаргу ПАТ «ОТП Банк», у якому заявник просить відхилити указану касаційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, а вимоги касаційної скарги є необґрунтованими, а тому касаційна скарга не підлягає задоволенню. Заявник зазначає, що посилання відповідача на постанову Національного банку України від 04 грудня 2008 року № 4 «Про окремі питання діяльності банків» є безпідставними, оскільки вказана постанова носить рекомендаційний характер та не може мати вищої юридичної сили ніж Цивільний кодекс України. Положеннями кредитного договору не передбачено обов'язок позичальника надати документи, що підтверджують відповідність його доходу сумі кредиту. Позивач належним чином виконував свої обов'язки за кредитним договором, жодного разу не прострочив сплату кредитних коштів та процентів, а тому має право розраховувати, що й інша сторона буде належним чином виконувати свої обов'язки.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 16 травня 2018 року відкрито касаційне провадження, витребувано цивільну справу та надано строк на подання відзиву на касаційну скаргу.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п'ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертоюстатті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про зобов'язання виконати умови кредитного договору, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 01 березня 2018 року призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак

С. О. Погрібний

Г. І. Усик