Провадження №2/523/1953/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2019 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.,

при секретарі судового засідання - Дзюба Г.І.,

за участю позивача - ОСОБА_1.

представника позивача, адвоката - Скиртач С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на наступні обставини. Так, сторони по справі, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , уклали шлюб 03 жовтня 1997 року. З кінця липня 2016 року сторони фактично перестали мешкати спільно як одна сім`я, спільного господарства не ведуть. Позивачка стверджує, що сторони в період шлюбу придбали квартиру АДРЕСА_1 , а також автомобіль «MITSUBISHI».

Згідно уточнених позовних вимог, позивачка просила:

1.Розірвати шлюб, що був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 03 жовтня 1997 року, зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №1331.

2.Поділити спільне сумісне майно подружжя - квартиру загальною площею 73,4 кв.м., житловою площею 41,7 кв.м., під АДРЕСА_1 та автомобіль MITSUBISHI NAVTJTA, 2007 року виготовлення, об`єм двигуна - 2972, кузов НОМЕР_1 .

3.У порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , та за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , право особистої приватної власності на 1/2 частку квартири загальною площею 73,4 кв.м., житловою площею 41,7 кв.м., під АДРЕСА_1 , за кожним.

4.Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , в якості компенсації вартості її частки у спільному майні 118 505 грн. (а.с. 91-93)

В процесі розгляду справи позивачка залишила без розгляду позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, оскільки існує актовий запис про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 10 квітня 2019р. позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу були залишені без розгляду.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному, а також підтвердила обставини, які викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 утрете в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідачка ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, та утретє заявив клопотання про відкладення розгляду справи, проте не надав документів, які підтверджують поважність причини неявки. Суд вважає, що вищевказана поведінка представника відповідача лише свідчить про певне зловживання процесуальними правами, оскільки представник відповідача за час відновлення провадження по справі мав всі можливості ознайомитись з матеріалами справи, а також надати письмові або усні пояснення в судовому засіданні.

На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів.

Так судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , уклали шлюб 03 жовтня 1997 року. З кінця липня 2016 року сторони фактично перестали мешкати спільно як одна сім`я, спільного господарства не ведуть. Позивачка стверджує, що сторони в період шлюбу придбали квартиру АДРЕСА_1, а також автомобіль «MITSUBISHI».

Так судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , уклали шлюб 03 жовтня 1997 року. (а.с. 8)

З кінця липня 2016 року сторони фактично перестали мешкати спільно як одна сім`я, спільного господарства не ведуть.

Шлюб між сторонами було розірвано 23 вересня 2017р., актовий запис №53 від 23.09.2017р., який зареєстрований Біляївським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області. (а.с. 55)

Судом встановлено, що в період шлюбу подружжям було придбане наступне майно, а саме квартиру загальною площею 73,4 кв.м., житловою площею 41,7 кв.м., за АДРЕСА_1 , яка згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_4 від 15.11.2013р. зареєстрована на ім`я відповідача. (а.с. 15-16)

Окрім того, за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - 20.12.2014 р. було зареєстровано автомобіль MITSUBISHI NATIVA, 2007 р.виг., кузов НОМЕР_1 свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 . Вартість транспортного засобу згідно довідки-рахунок серії ВІА № 637413 становить 149 000 (сто сорок дев`ять тисяч) грн., що підтверджується листом Регіонального сервісного центру в Одеській області від 01.09.2017р. (а.с. 26)

Відповідно до висновку № 30816180 від 18.10.2018р. автотоварознавчої експертизи по визначенню ринкової вартості колісного транспортного засобу, яка складена судовим експертом ТОВ «Хавк-Холдинг» ринкова вартість автомобіля MITSUBISHI NATIVA (MITSUBISHI PAJERO SPORT), становить 237010,00 грн. (а.с. 83-84)

Вартість проведення експертизи становило суму у розмірі 2000 гривень. (а.с. 76,79)

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарств догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута залає шлюбу, крім релей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частиною 3 ст. 368 ЦК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із положення ч.1 та 2 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними і у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Отже суд вважає, що оскільки квартира АДРЕСА_1 була придбана в період шлюбу, то суд вважає, що необхідно визнати за позивачем та відповідачем по 1/2 частки за кожним.

Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України, та за змістом ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, законом.

Згідно ст. 71 ч. 1 СК України майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі.

Крім того відповідно до ч. 2 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

У відповідності до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Згідно 2 ст. 187 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Автомобіль є річчю неподільною, що є загальновизнаним фактом, а тому не потребує додаткового доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно ч. 2,3 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо річ є неподільною.

Згідно абзацу 1 п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружися» - «Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.».

Необхідно відзначити, що відповідачу, а також його представнику достовірно було відомо про призначення судової автотоварознавчої експертизи, однак автомобіль на дослідження він не надав. На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно виходити з ринкової вартості автомобіля, яка була визначена у висновку № 30816180 від 18.10.2018р. автотоварознавчої експертизи по визначенню ринкової вартості колісного транспортного засобу, яка складена судовим експертом ТОВ «Хавк-Холдинг», тобто у розмірі 237010,00 грн.

В зв`язку з чим, суд вважає, що необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля MITSUBISHI NATIVA, 2007 року виготовлення, об`єм двигуна - 2972, кузов НОМЕР_1 у розмірі 118505 гривень.

Керуючись ст.ст. 60, 70,71 СК України, ст.ст. 187,364,365,372 ЦК України, ст.ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268,274-279 ЦПК України , суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

2.Поділити спільне сумісне майно ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , а саме квартиру АДРЕСА_1 , а також автомобіль MITSUBISHI NATIVA, 2007 року виготовлення, об`єм двигуна - 2972, кузов НОМЕР_1 наступним шляхом:

Визнати за ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 73,4 кв.м., житловою площею 47,7 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01;

Визнати за ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_3 ) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 73,4 кв.м., житловою площею 47,7 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01;

Стягнути з ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля MITSUBISHI NATIVA, 2007 року виготовлення, об`єм двигуна - 2972, кузов НОМЕР_1 у розмірі 118505 гривень.

3. Стягнути з ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) витрати за проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 2000 гривень, судовий збір у розмірі 5440 гривень, а всього стягнути суму 7440 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30 -ти денний строк з дня отримання копії повного тексту рішення

Копію повного тексту рішення сторони можуть отримати у п`ятиденний строк з дати проголошення рішення.

Суддя

Повний текст рішення складено 15.04.2019р.