Справа № 242/1016/19
Провадження № 2/242/591/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 квітня 2019 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Любчика О.В., за участю секретаря Каменської А.С., у порядку спрощеного позовного провадження розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове Донецької області цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 28 вересня 2015 року,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між сторонами укладено кредитний договір № б/н від 28 вересня 2015 року, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 5200, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Проте стверджує, що відповідач належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим, просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 10 січня 2019 року становить 12000,04 грн. та складається з наступного: 304 (триста чотири) гривні 62 копійок заборгованості за кредитом, 6818,34 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом; 3829,46 грн. заборгованості за пенею та комісією, а також 500,00 грн. фіксованої частини штрафу та 547,62 грн. процентна складова штрафу.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позову в повному обсязі, не заперечував проти прийняття заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився у встановленому порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до частини 3 ст.131 ЦПК України. Про причини своєї неявки він не повідомив, від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України.

З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 вересня 2015 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 як клієнтом, укладено договір б/н шляхом заповнення анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Згідно з вказаною анкетою-заявою, заявник згоден з тим, що ця заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомлений та згідний з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови і правила надання банківських послуг розміщені на сайті www.privatbank.ua. Заявник зобов'язується виконувати вимоги Умов і правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті банку. На підставі заяви клієнтові оформлено платіжну карту Кредитка «Універсальна, 30 днів пільгового періоду».

Згідно з п.2.1.1.5.5. Умов і правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

У відповідності до ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Таким чином, кредитор протягом всього часу до закінчення строку виконання основного зобов'язання вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені щомісячні платежі. Саме до цього зводиться висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 6 листопада 2013 року у справі №6-116цс13.

Щодо нарахування штрафу за порушення відповідачем строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, суд враховує те, що згідно з ст.2 Закону України від 2 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року N 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» м. Українськ, Донецької області віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

З копії паспорта громадянина України, виданого на ім'я ОСОБА_1 представленого ним при укладенні договору 28 вересня 2015 року, вбачається, що з 29 вересня 2009 року він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Штраф (як фіксована, так і процентна складова) нараховані позивачем відповідачеві після 14 квітня 2014 року, тобто під час дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який поширюється на правовідносини, що виникли між сторонами.

Отже, пеня та комісія в розмірі 3829,46 грн. та штраф (як фіксована, так і процентна складова) нараховані позивачем відповідачеві після 14 квітня 2014 року, тобто під час дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який поширюється на правовідносини, що виникли між сторонами.

З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково, оскільки відповідач належним чином не виконав зобов'язання за договором від 28 вересня 2015 року, укладеним з позивачем, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, яка включає в себе: 304,62 грн. заборгованості за кредитом; 6818,34 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, що в сумі складає 7122,96 грн., станом на 10 січня 2019 року. У задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу, пені та комісії у розмірі 4877,08 грн. слід відмовити.

На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне документально підтверджені витрати позивача на сплату судових витрат у розмірі 1921 грн. 00 коп. покласти на відповідача, пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. З урахуванням вказаних вимог закону з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1140 грн. 11 коп. (7122,96/12000,04)*100%=59,35; 1921,00*59,35% =1140,11 грн.).

Керуючись ст.ст. 526, 610, 611, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України ст. ст. 10, 12, 13, 81, 131, 263-265, 280, 282, 284-285 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

позов акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 28 вересня 2015 року задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, рахунок № 3111, МФО № 305299, юридична адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, будинок 50) заборгованість в розмірі 7122 (сім тисяч сто двадцять дві) гривень 96 копійок, яка складається з 304 (триста чотири) гривні 62 копійок заборгованості за кредитом та 6818 (шість тисяч вісімсот вісімнадцять) гривень 34 копійки заборгованості за відсотками за користуванням кредитом за період з 28 вересня 2015 року по 10 січня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, рахунок № 3111, МФО №305299, юридична адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, будинок 50) суму сплаченого судового збору в розмірі 1140 (одна тисяча сто сорок) гривні 11 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Любчик