Справа № 274/232/19 Провадження № 2/0274/37/19
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
04.04.19 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши цивільну справу за позовомОСОБА_1
доОСОБА_2, представником якої є ОСОБА_3,
проприпинення стягнення аліментів на утримання дитини та про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей,
ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом, у якому просить припинити стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4, яка народилась 04.02.2013 р., у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, що здійснюється на підставі виконавчого листа № 274/5527/16-ц від 31.01.2017 р., виданого Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області, вказаний виконавчий лист з дня набрання рішенням законної сили визнати таким, що не підлягає виконанню, призначити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на його користь на утримання дочки ОСОБА_5, яка народилась 30.04.2009 р., в розмірі 1 500,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, та до досягнення дитиною повноліття, призначити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на його користь на утримання дочки ОСОБА_4, яка народилась 04.02.2013 р., в розмірі 1 500,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, та до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що за рішенням суду з нього на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, проте дітей у ОСОБА_2 відібрали та передали йому, зараз діти проживають з ним та знаходяться на його утриманні.
Представник ОСОБА_2 пояснив, що остання не заперечує проти припинення стягнення на її користь з ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, проте заперечує проти стягнення з неї на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання обох дочок у розмірі 1 500,00 грн. щомісячно на кожну, оскільки не працює. Будь-якого розміру аліментів, які б вона могла сплачувати, не повідомила.
Судом з'ясовано, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками дітей ОСОБА_5, яка народилась 30.04.2009 р., та ОСОБА_4, яка народилась 04.02.2013 р., що підтверджується свідоцтвами про народження від 14.05.2009 р. та від 11.02.2013 р. (а. с. 12, 11).
На виконанні у Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебуває виконавчий лист від 31.01.2017 р. № 274/5527/16-ц, виданий Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.11.2016 р. і до повноліття дочки (а. с. 13 15).
Між тим, діти ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з 28.12.2018 р. проживають з батьком ОСОБА_1 за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Ріжки, вул. Центральна, 4, та перебувають на його утриманні, що підтверджується довідкою від 09.01.2019 р. № 6, виданою Виконавчим комітетом Озерянківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, довідкою від 11.03.2019 р. Фельдшерсько-акушерського пункту с. Озерянка Житомирського району Житомирської області, актом від 12.03.2019 р. обстеження умов проживання, характеристикою від 12.03.2019 р. № 113, виданою сільським головою с. Озерянка Житомирського району Житомирської області (а. с. 16, 36, 37, 38).
У висновку від 28.03.2019 р. № 02-8/641 Бердичівської районної державної адміністрації зазначено, що, зокрема, ОСОБА_2 проживає окремо від дітей у с. Гальчин Бердичівського району Житомирської області у будинку, який потерпів від пожежі, не має постійного місця роботи, не в повну міру виконує батьківські обов'язки, не спілкується в необхідному обсязі з дітьми, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не цікавиться навчанням, що свідчить про те, що вона не бере належної участі у вихованні дітей (а. с. 45).
Відповідно до частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
З наведеної норми Сімейного кодексу України випливає, що аліменти на утримання дитини присуджуються на користь того з батьків, з ким проживає дитина (тобто на утримання якого перебуває дитина).
З вказаного вище випливає, що з 28.12.2018 р. діти ОСОБА_5 та ОСОБА_4, з матір'ю ОСОБА_2, не проживають, а проживають з батьком ОСОБА_1, та перебувають на утримані останнього.
Таким чином з 28.12.2018 р. підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, відпали.
Норми законодавства України, зокрема, Сімейного кодексу України, не передбачають припинення стягнення з одного з батьків аліментів на утримання дитини, присуджених рішенням суду на користь другого з батьків, у разі, якщо дитина, на утримання якої було присуджено стягнення аліментів, стала проживати з тим з батьків, з якого було присуджено стягнення.
Разом з тим, згідно з частиною другою статті 432 Цивільного процесуального кодексу України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 в частині вимоги про припинення стягнення з нього аліментів задоволенню не підлягає, проте підлягає задоволенню в частині вимоги про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Таким чином ОСОБА_2 зобов'язана утримувати своїх дочок до досягнення ними повноліття.
Частинам першою третьою статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно з частиною першою статті 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Визначаючи розмір аліментів, Суд виходить з пояснень представника ОСОБА_2 про те, що остання не працює, а також відомостей, які наведені у висновку від 28.03.2019 р. № 02-8/641 Бердичівської районної державної адміністрації, з яких вбачається, що ОСОБА_2 не має постійного місця роботи та проживає у будинку, який потерпів від пожежі, що, на думку Суду, вказує на її незадовільний матеріальний стан, та вважає, що розмір аліментів має бути визначено у 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.
Зважаючи на наведене, позов ОСОБА_1 в частині вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на його користь аліментів на утримання дочок у розмірі 1 500,00 грн. щомісячно на кожну дитини підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи від 16.01.2019 р.
Пунктом 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Тобто рішення підлягає допуску до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.
На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат підлягає стягненню 384,20 грн., а в дохід держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265, 430, 432 Цивільного процесуального кодексу України,
1. Позов ОСОБА_1 (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2) про припинення стягнення аліментів на утримання дитини та про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей задовольнити частково.
2. Визнати виконавчий лист від 31.01.2017 р. № 274/5527/16-ц, виданий Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.11.2016 р. і до повноліття дочки, таким, що не підлягає виконанню.
3. Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, яка народилась 04.02.2013 р., у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від 16.01.2019 р. і до досягнення дочкою повноліття.
4. Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, яка народилась 30.04.2009 р., у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від 16.01.2019 р. і до досягнення дочкою повноліття.
5. В задоволенні іншої частини позову відмовити.
6. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат 384,20 грн.
7. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.
8. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення у письмовій формі до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут

Повне рішення складено 09.04.2019 р.