Справа № 509/711/19
15 квітня 2019 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Козирський Є.С.,
при секретарі - Сірман Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт.Овідіополь цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: РФ АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
18 лютого 2019 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому просив суд, визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) таким, що втратив право користування належним позивачу на праві власності житловим приміщенням, а саме двокімнатною квартирою АДРЕСА_3 , а також визначити порядок виконання рішення суду (пп. 1 п7 ст 265 ЦПК України), вказавши, що дане рішення у разі набрання ним законної сили є підставою для зняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) з реєстраційного обліку у житловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_4 .
В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що їй на праві власності належить двокімнатна квартира АДРЕСА_3 . В квартирі зареєстрована та мешкає мати позивача, а також зареєстрований та не мешкає відповідач по справі - брат ОСОБА_2 , який має Посвідку на постійне місце проживання оскільки є громадянином РФ. З відповідачем зіпсувалися відносини, та він покинув місце проживання, та приблизно 9 років як не з`являвся у вказаній квартирі. У зв`язку із тим, що місце проживання відповідача зареєстроване за квартирою позивача, вона не може в повній мірі реалізувати свої права власника з управління, користування і розпорядження своєю власністю, тому вона змушена звернутися до суду з вищевказаним позовом.
Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Також інформація про виклик у справі відповідача розміщувалася судом на його офіційній сторінці веб-порталу судової влади України.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином і не з`явився в судове засідання без поважних і без повідомлення причин, не подавши відзив на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачу належить двокімнатна квартира АДРЕСА_3 квартира належить їй на підставі договору дарування № 598 від 17.06.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Панченко О.О Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області (а.с. 7).
У вказаній квартирі зареєстрована та мешкає мати позивача ОСОБА_3 , крім неї в квартирі зареєстрований але не проживає на протязі 9 років брат позивача - ОСОБА_2. Відповідач отримав Посвідку на постійне місце проживання оскільки є громадянином Російської Федерації, та за згодою позивача був зареєстрований в квартирі. Після того, як між ними зіпсувалися відносини, відповідач залишив квартиру, де він знаходиться позивачу не відомо. Факт того, що у квартирі відповідач зареєстрований, але не проживає підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї та Довідкою Петродолинської сільської ради № 166 від 14.02.2019 р. (а.с. 10-11).
У зв`язку із тим, що місце проживання відповідача зареєстроване за квартирою позивачки, вона не може в повній мірі реалізувати свої права власника з управління, користування і розпорядження своєю власністю.
Відповідно до ч. 1ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
В силу ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.
Відповідно дост.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-ІУ від 11.12.2003р., зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщення. Зазначена норма вказує на достатність рішення суду, яке набрало законної сили про визнання особи такою, що втратила право користування житлом для зняття її з реєстраційного обліку відповідним органом.
Згідно ч 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном.
Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени родини власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член родини власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена родини без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У відповідності до ст.ст. 76-81 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Зібрані по справі докази в їх сукупності вказують на те, що відповідач на спірній житловій площі більше шести місяців не проживає без поважних на те причин, належні його речі в квартирі відсутні. Відтак, пред`явлена позовна вимога є обґрунтованою та підлягає задоволенню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме двокімнатною квартирою.
Разом з тим, в задоволенні вимоги позивача про визначення порядку виконання рішення суду (пп. 1 п7 ст 265 ЦПК України), вказавши, що дане рішення у разі набрання ним законної сили є підставою для зняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) з реєстраційного обліку у житловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 - суд вважає за необхідне відмовити, оскільки визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням і є підставою для зняття його з реєстраційного обліку.
Керуючись ст.ст. 3-7,10-13,18,11,76-83,95,133,141,174,213,228,229,241-246,258,259, 263-268,272, 273, 280-283 ЦПК України, ст.ст.311,321,391 ЦК України, ст.ст.9,116,150,158 ЖК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) таким, що втратив право користування належним позивачу на праві власності житловим приміщенням, а саме двокімнатною квартирою АДРЕСА_3 .
Рішення суду є підставою для зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Су Суддя: Є. С. Козирський