Справа № 462/729/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2019 року

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Пилипюк Г.М.

за участю секретаря судового засідання Зубрицької О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення заборгованості по заробітній платі

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до Державного підприємства Львівський державний завод «ЛОРТА», просить стягнути з відповідача середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 22.08.2018 року по день постановлення рішення. Сума середнього заробітку на день подання позовної заяви становить 20294 грн. 40 коп.

Свої вимоги мотивує тим, що з 20.04.2011 року по 22.08.2018 року працювала на Державному підприємстві Львівський Державний завод «ЛОРТА» на посаді завідувача центрального складу у відділі головного енергетика. 22.08.2018 року позивач написала заяву про звільнення за власним бажанням, а 22.08.2018 року керівником заводу підписано наказ, про що зроблено відповідний запис у її трудовій книжці.

Разом з тим, при звільненні, адміністрацією заводу не було проведено з позивачем повного розрахунку по заробітній платі, хоча останній робочий день вона була на робочому місці.

Ухвалою від 06.02.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав розрахунок заборгованості щодо середнього заробітку у зв'язку із несвоєчасною виплатою заробітної плати.

Дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з копії трудової книжки позивач з 20.04.2011 року по 22.08.2018 року працювала на Державному підприємстві Львівський Державний завод «ЛОРТА» на посаді завідувача центрального складу у відділі головного енергетика. 22.08.2018 року позивач написала заяву про звільнення за власним бажанням, про що 22.08.2018 року керівником заводу підписано наказ №447к від 22.08.2018 року, про що зроблено відповідний запис у її трудовій книжці.

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Крім цього, відповідност.117 КЗпП Українив разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені встатті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Судом встановлено, що між сторонами відсутній спір про розмір належних позивачу при звільненні сум, однак виплата таких на час розгляду справи з вини відповідача не проведена, а тому суд приходить до висновку, що позивачем підставно заявлено вимогу про стягнення з відповідача середній заробіток за весь час затримки по день постановлення рішення, який становить 23485,07 грн.

При цьому, як вбачається з роз'яснень пленуму Верховного Суду України, наданих у п.32Постанови від 6 листопада 1992 року N 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100.

Відповідно до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Як вбачається з представленого відповідачем розрахунку, середній заробіток за час затримки розрахунку станом на 12.03.2019 року становить 20713 грн. 54 коп.

Враховуючи вищенаведене, оскільки на день звільнення позивача відповідачем не проведено виплату всіх сум, що належать йому від підприємства, позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути середній заробіток за несвоєчасну виплату заробітної плати в сумі 23 485,07 грн., тобто станом на день постановлення рішення, виходячи з середньоденної заробітної плати в сумі 145,87 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вищевказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Задовольняючи позовні вимоги, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати, повязані з розглядом справи, враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, такий у розмірі 768,40 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі задоволити повністю.

Стягнути з Державного підприємства Львівський державний завод «ЛОРТА» (м.Львів, вул.Патона,1, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 23 485 (двадцять три тисячі чотириста вісімдесят пять) грн. 07 коп.

Стягнути з Державного підприємства Львівський державний завод «ЛОРТА» (м.Львів, вул.Патона,1, ) на користь держави 768,40 грн. судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду Львівської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 18.04.2019 року.

Суддя: Г.М. Пилипюк

Оригінал рішення.