Номер провадження: 22-ц/813/935/19
Номер справи місцевого суду: 521/6489/16-ц
Головуючий у першій інстанції Леонов О.С.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВБР» на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 10 квітня 2017 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_2, за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Мебельбан» про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

05.04.2016 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку» (далі - ПАТ «ВБР», банк) звернулося до суду з позовом до ТОВ «Мебельбан», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 03.11.2016 року було закрито провадження в частині позовних вимог ПАТ «ВБР» до ТОВ «Мебельбан» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

23.02.2017 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси залучено до участі у справі у якості третьої особи ТОВ «Мебельбан».

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що 21.03.2013 року між ПАТ «ВБР» та ТОВ «Мебельбан» укладено кредитний договір № MKLNU2.6306.007.

Відповідно до пп. 1.1,1.1.1,1.1.2.1.1.3 кредитного договору Банк зобов'язався надати ТОВ «Мебельбан» кредит у розмірі 400 000,00 грн. строком до 20.03.2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% річних та сплатою комісії за надання кредитних коштів у розмірі 0,00% від суми кредиту по договору щомісячно в період сплати. Згідно з п.1.2 Кредитного договору кредит надавався позичальнику на цілі: поповнення обігових коштів. Відповідач зобов'язався щомісячно, в період сплати, передбачений кредитним договором, надавати Банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості у розмірі встановленого графіком погашення, зазначеного в п.2.5. Кредитного договору.

Додатковою угодою №1 від 28.04.2014 року до Кредитного договору № MKLNU2.6306.007 від 21.03.2013 року п.1.1.1. Викладено в наступній редакції: «Кредит надається в розмірі 483329,00 грн.» п.1.2 в наступній редакції: «Термін користування кредитом до 20 квітня 2016 року». Пункт 1.4. «Кредитного договору вид кредиту: поновлювана кредитна лінія».

Пункт 2.2. Кредитного договору викладено в наступній редакції «2.2. В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань, щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки, а також інших витрат виступає Договір застави № ZXD019500.6306.008 від 21.03.2013 року, Договір іпотеки № ZXRО19521.6339.009 від 28.04.2014 року, та Договір поруки № РХ029031.6339.006 від 21.03.2013 року.

Позивач вказував, що для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № MKLNU2.6306.007 від 21.03.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та ТОВ «Мебельбан» та ОСОБА_2 (далі поручитель) 21.03.2013 року укладено Договір поруки № РХ029031.6339.006 (далі договір поруки -1). Згідно з п.2.1 Договору поруки 1, поручитель поручився перед ПАТ «ВБР» за виконання ТОВ «Мебельбан» зобов'язань за кредитним договором № MKLNU2.6306.007 від 21.03.2017 року, а саме зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін відповідно до п.2 Договору поруки. Поручитель відповідає перед позивачем за виконання зобов'язань за Кредитним договором в повному обсязі, в тому ж розмірі, що і відповідач ТОВ «Мебельбан», включаючи сплату Кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені, терміни та умови повернення якого встановлені Кредитними договором та будь-якими додатковими угодами до нього, в тому числі, збільшуючи основне зобов'язання. Згідно з п.4 Договору поруки у разі порушення боржником зобов'язання, боржник і поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає право кредитора вимагати виконання зобов'язання в повному обсязі як від боржника і поручителя разом, так і від кожного з них окремо.

Відповідно до Додаткової угоди №1 до Договору поруки № РХ029031.6339.006 від 21.03.2013 р. пункт 2 викладено в новій редакції: «Згідно Кредитного Договору банк встановив Позичальнику поновлювану Кредитну лінію в сумі 483329,00 грн. зі строком повернення до 20.04.2016 року, щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24,00 відсотків річних, сплатою одноразової комісії у розмірі 1,00% від суми збільшення кредиту та сплатою щомісячної комісії в розмірі 0,00 % від суми кредитного договору».

В забезпечення Кредитного договору, між ПАТ «ВБР» та ТОВ «Мебельбан» 21.03.2013 року укладено договір застави товару в обороті № ZXDO19500.6306.008, згідно з п.6 якого заставодавець надав товар в оборот в заставу, що належить йому на праві власності.

Свої зобов'язання банк виконав згідно з приписами Кредитного договору у повному обсязі, що підтверджується розпорядженням на перерахування кредитних коштів на суму 400000,00 грн. від 21.03.2014 року та розпорядженням на перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника від 30.04.2015 року на суму 300000,00 грн.

Однак, відповідач свої зобов'язання, передбачені кредитним договором, не виконує, а саме відповідно до п.2.4 Кредитного договору відповідач зобов'язаний сплачувати кредит, комісію та проценти з 1-го по 20-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання даного Кредитного Договору. Заборгованість за відсотками погашається в сумі залишку на 1-ше число кожного поточного місяця за попередній місяць, починаючи з дати підписання Кредитного договору. При несплаті кредиту, комісії, процентів у зазначений строк вони вважаються простроченими.

Повернення Кредиту здійснюється згідно з Графіком погашення, вказаному у п.2.5 Кредитного Договору, який був змінений Додатковою угодою №1 до Кредитного договору від 28.04.2014 року, яка є невідємною частиною Кредитного договору. При невиконанні Графіка зменшення ліміту в зазначений строк, починаючи з наступного дня сума зменшення ліміту вважається простроченою.

Згідно з пунктом 6.2 Кредитного договору за порушення строків погашення кредиту Банк нараховує позичальнику відсотки в розмірі подвійної процентної ставки, що встановлена в п.1.1.3 кредитного договору (тобто 48% річних) від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Нарахування процентів здійснюється щоденно, при цьому проценти розраховуються на непогашену в строк частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не включається. Строк сплати процентів в день їх нарахування.

ТОВ «Мебельбан» припинив сплату процентів, у зв'язку з чим, поточна заборгованість по сплаті процентів, станом на 24.03.2016 року становить 590,04 грн. та прострочена заборгованість по сплаті процентів, станом на 24.03.2016 року становить 110219,42 грн.

Відповідно до п.2.5 Кредитного договору позичальник погашає кредит згідно з Графіком погашення, кожного поточного місяця. Але, ТОВ «Мебельбан» припинив погашати основний борг та не виконує свої зобов'язання за Кредитним договором по теперішній час. Поточна заборгованість по тілу кредиту ТОВ «Мебельбан» становить 20138,90 грн., прострочена заборгованість ТОВ «Мебельбан» по тілу кредиту становить 24.03.2016 року 322219,20 грн.

Відповідно до п.6.4 Кредитного договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії Банк нараховує позичальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення.

Згідно з п.6.6. Кредитного Договору при порушенні позичальником строків платежів за кожним із грошових зобов'язань, передбачених Кредитним Договором, більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення Банку в судові органи, позичальник сплачує Банку штраф, який розраховується за наступною формулою 1000,00 грн.+5% від суми позову.

Відповідно до п.19 Договору застави товару в обороті ZXDO19500.6306.008 від 21.03.2013 року укладеного забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором за невиконання пп.18.1,18.4,18.5, 18.6 вказаного Договору застави непереукладання договору страхування предмета застави позичальнику нараховано штраф у розмірі 30% від вартості предмета застави. Загальна сума штрафних санкцій за невиконання умов Кредитного договору та договорів забезпечення виконання Кредитного договору ТОВ «Мебельбан» становить 486900,00 грн.

Таким чином, згідно з розрахунком заборгованості, станом на 24.03.2016 року загальна заборгованість по Кредитному договору № MKLNU2.6306.007 від 21.03.2017 року становить 973495,25 грн., а саме поточна заборгованість по тілу кредиту 20138,90 грн.; прострочена заборгованість по тілу кредиту 322219,20 грн.; поточна заборгованість за процентами 590,04 грн.; прострочена заборгованість за процентами 110219, 42 грн.; сума пені 33427,69 грн., сума штрафу 486900,00 грн.

Посилаючись на ці обставини та відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, пп.3.1.9,3.1.10,3.1.11 п.6.1 Кредитного договору, Банк просив задовольнити позов. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованість за Кредитним Договором № MKLNU2.6306.007 від 21.03.2017 року в розмірі 973495,25 грн., яка складається з: поточної заборгованості по тілу кредиту 20138,90 грн.; простроченої заборгованості по тілу кредиту 322219,20 грн., поточної заборгованості за процентами 590,04 грн.; простроченої заборгованості за процентами 110219,42 грн., суми пені 33427,69 грн., суми штрафу 486900,00 грн.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 10.04.2017 року в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_2, за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Мебельбан» про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено в повному обсязі.

Вважаючи рішення суду постановленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВБР» звернулось до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 10.04.2017 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

В судове засідання, призначене на 10 квітня 2019 року, сторони не з'явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.п.3, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено наявність у нього права вимоги до відповідача ОСОБА_2 за зобов'язанням останнього перед первісним кредитором, оскільки Банком не було надано документів, які б містили відомості про те, що право вимоги заборгованості за кредитним договором № MKLNU2.6306.007 від 21.03.2013 р. забезпечено договором поруки РХ 029031.6339.008 від 11.12.2013 р., укладеним між ПАТ «ВБР», ОСОБА_2 та ТОВ «Мебельбан», на підставі якого заявлено позов.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна з наступних підстав.

Згідно зі ст.1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, належні йому.

Відповідно до ст.ст.553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Нормами ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторін.

За статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

З матеріалів справи вбачається, що 21.03.2013 року між ПАТ «ВБР» та ТОВ «Мебельбан» укладено кредитний договір № MKLNU2.6306.007. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № MKLNU2.6306.007 від 21.03.2013 р. між ПАТ «ВБР», ТОВ «Мебельбан» і ОСОБА_2 21.03.2013 р. укладено Договір поруки № РХ029031.6339.006. Згідно з п.1 Договору поруки Відповідач (Поручитель) поручився перед ПАТ «ВБР» за виконання ТОВ «Мебельбан» зобов'язань за кредитним договором № MKLNU2.6306.007 від 21.03.2017 року, а саме зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюються Кредитним договором. Відповідно до п.5 Договору поруки Відповідач (Поручитель) відповідає перед ПАТ «ВБР» у тому ж обсязі, що і Позичальник (ТОВ «Мебельбан»), включаючи сплату кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, пені, інших платежів, передбачених кредитним договором, відшкодування збитків. Згідно з п.4 Договору поруки, у разі невиконання зобов'язань за кредитним договором Поручитель (Відповідач) та Позичальник (ТОВ «Мебельбан») відповідають перед Банком як солідарні боржники, що означає право кредитора вимагати виконання зобов'язання в повному обсязі як від боржника і поручителя разом, так і від кожного з них окремо.

При зверненні до суду першої інстанції позивачем було подано позовну заяву з доданими матеріалами, в тому числі копіями Договору поруки № РХ029031.6339.006 від 21.03.2013 р. та Додаткової угоди №1 до Договору поруки № РХ029031.6339.006 від 21.03.2013 р. Також в матеріалах справи наявна чітка копія кредитного договору № MKLNU2.6306.007 від 21.03.2013 р. З даної копії є можливість встановити умови Кредитного договору.

Апеляційним судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, ПАТ «ВБР» до суду першої інстанції надано необхідні письмові докази, які містять відомості про те, що право вимоги заборгованості за Кредитним договором № MKLNU2.6306.007 від 21.03.2013 р. забезпечене Договором поруки № РХ029031.6339.006 від 21.03.2013 р., укладеним між ПАТ «ВБР», ТОВ «Мебельбан» і ОСОБА_2, на підставі якого заявлено позов.

Висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено його право вимоги до відповідача ОСОБА_2 за зобов'язанням перед первісним кредитором, оскільки не надано відомостей на підтвердження того, що Договір поруки № РХ 029031.6339.008 від 11.12.2013 р. виступає забезпеченням виконання зобов'язання Кредитного договору № MKLNU2.6306.007 від 21.03.2013 р., є безпідставним.

Судом першої інстанції під час дослідження доказів було встановлено, що Договір поруки № РХ 029031.6339.008 від 11.12.2013 р. не стосується предмета спору по даній справі, оскільки виступає забезпеченням виконання зобов'язання за іншим Кредитним договором, він помилково був наданий на виконання ухвали суду. Ці факти були відомі суду.

Встановлено також, що ПАТ «ВБР» не мало можливості надати суду оригінали документів, витребуваних ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 23.01.2017 року. Однак суд першої інстанції не сприяв всебічному, повному з'ясуванню обставин справи, не витребував докази у відповідача.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем було надано належні докази, які підтверджують факт виникнення взаємовідносин між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку», ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мебельбан», невиконання ТОВ «Мебельбан» зобов'язань за Кредитним договором і договорами забезпечення, виникнення заборгованості перед Банком.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог Банку.

Відповідно до з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Тому, відповідно до ст.141 ЦПК України апеляційний суд стягує з ОСОБА_2на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 14602,43 грн.(а.с.1 т.1) та за подання апеляційної скарги у розмірі 16062,67 грн. (а.с.131 т.2).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВБР» - задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 10 квітня 2017 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку», , заборгованість за Кредитним договором № MKLNU2.6306.007 від 21.03.2017 р. в розмірі 973495,25 грн., яка складається з - поточна заборгованість по тілу кредиту 20138,90 грн.; прострочена заборгованість по тілу кредиту 322219,20 грн.; поточна заборгованість за процентами 590,04 грн.; прострочена заборгованість за процентами 110219, 42 грн.; сума пені 33427,69 грн., сума штрафу 486900,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку», , судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 14602,43 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 16062,67 грн.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 квітня 2019 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький