ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
12 квітня 2019 року Київський районний суд м. Харкова
у складі головуючого судді Чередник В.Є.,
за участю секретаря судового засідання Поліщук А.О.,
03.07.2018 р. до Київського районного суду м.Харкова надійшла вказана позовна заява, в якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь НЮУ ім..ОСОБА_1 кошти в сумі 6592,98 грн. (тіло кредиту в сумі 3789,32 грн., відсотки за користування кредитом 373,61 грн., пеня по кредиту та відсоткам 1116,69 грн. та інфляційні 1313,36 грн.) та судовий збір.
Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно ч.1 ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 01.10.2018 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2019 р. справу було передано для розгляду судді Чередник В.Є.
В судове засідання представник позивача не зявився, 12.04.2019 р. до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_3 про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, в якій просила розглянути справу без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.55).
Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином (а.с.45, 50, 54).
Відповідно до ухвали суду від 12.04.2019 р., враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.
Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлені наступні фактичні обставини.
08 грудня 2010 р. розпорядженням Кабінету Міністрів України № 2213-р Національну юридичну академію України імені ОСОБА_1 реорганізовано шляхом перетворення в Національний університет «Юридична академія України імені ОСОБА_1».
04 грудня 2013 р. наказом Міністерства освіти і науки України від № 1697 Національний університет «Юридична академія України імені ОСОБА_1» перейменовано на Національний юридичний університет імені ОСОБА_1.
Пунктами 3.3, 6.1 Угоди № 1 від 26.12.2003 р. та пунктом 22 Порядку № 916 передбачено, що відповідач зобов'язаний протягом 15 років, починаючи з дванадцятого місяця після закінчення навчання, повернути через позивача суму кредиту із сплатою 3% річних за користування кредитом до державного бюджету України, з виплатою щороку 1/15 частини загальної суми одержаного кредиту та відсотків за користування ним, починаючи з травня 2005 р. до травня 2020 р.
Відповідно до наказу ректора від 23.06.2004 р. № 199-4С відповідачу присвоєно кваліфікацію юриста-спеціаліста, вручено диплом ХА № 24015371 та відраховано з академії у зв'язку із закінченням навчання з 30 червня 2004 р.
Таким чином, університет виконав всі свої обов'язки передбачені Угодою № 1 від 26.12.2003 року.
ОСОБА_2 починаючи з 2005 р. зобов'язаний щороку сплачувати позивачу згідно Угоди № 1 від 26.12.2003 р., кредит в сумі 733,33 грн. та відсотки за користування ним.
В період з 2005 р. по 2015 р. відповідачем в рахунок погашення кредиту за Угодою № 1 було сплачено кошти в сумі 7210,68 грн. Жодних довідок чи інших документів, які б свідчили про виникнення у відповідача права на відстрочення сплати кредиту або про наявність обставин, що є підставою для звільнення його від повернення кредиту, відповідачем не надавалися.
Оскільки відповідач ухилявся від повернення кредиту та відсотків за користування ним, позивачем, відповідно до пункту 7.2. укладеної Угоди, нараховувалась пеня у розмірі подвійної кредитної ставки Національного банку України від неповернутої у строк суми та інфляція згідно розрахунку (а.с.14-19).
Згідно ст. 16 ЦПК України, сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов'язковими згідно із законом.
Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення претензії чи позову.
З метою досудового врегулювання спірних питань щодо сплати боргу за кредитом та відсотків за користування ним позивач неодноразово направляв відповідачу вимоги добровільно виконати узяті на себе зобов'язання щодо повернення боргу згідно укладеної угоди від 10.12.2015 р. № 128-15-1844; від 08.06.2016 р. №128-15-1027, від 04.12.2017 р. № 128-15-1813, але зобов'язання виконано не було.
Таким чином, загальна сума заборгованості ОСОБА_2 за Угодою № 1 від 26.12.2003 р. становить 6592,98 грн., з них: тіло кредиту - 3789,32 грн.; відсотки за користування кредитом станом на 14.05.2018 р. - 373,61 грн.; пеня по кредиту та відсоткам станом на 14.05.2018 р. -1116,69 грн. інфляція станом на 14.05.2018 р. - 1313,36 грн.
Цільовий пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти було надано Відповідачу за рахунок коштів державного бюджету, тому сума заборгованості за кредитом має бути повернута до Державного бюджету України через вищий навчальний заклад. Заборгованість Відповідача рахується як дебіторська заборгованість в бухгалтерській та фінансовій звітності Позивача та є недоотриманням коштів Державним бюджетом України.
Згідно із ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ч.1 ЦК України).
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Як вбачається зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
Крім того, ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% відсотків річних від простроченої суми за весь час прострочення.
Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Не виконуючи належним чином зобов'язання за Угодою, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови договору.
Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за Угодою № 1 від 26.12.2003 р., яка становить 6592,98 грн., з них: тіло кредиту - 3789,32 грн.; відсотки за користування кредитом станом на 14.05.2018 р. - 373,61 грн.; пеня по кредиту та відсоткам станом на 14.05.2018 р. -1116,69 грн. інфляція станом на 14.05.2018 р. - 1313,36 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.
Крім того, згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Встановлено, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1762 грн., що підтверджується платіжним дорученням №838 (а.с.6). Пред'явлений ним позов задоволений на 100%.
Таким чином, з ОСОБА_2 на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1762 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 268, 272, 273-276, 280-284 ЦПК України, ст. 526,530,598,599,610,625,629,1050,1054 ЦК України, суд -
Позовні вимоги Національного юридичного університету імені ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.
Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії МК №905962, виданий Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1.
Повне судове рішення складено 18.04.2019 р.
Суддя Чередник В.Є.