Справа №: 272/209/19
Провадження № 2/272/245/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Брагіна В.І.,

з участю секретаря судового засідання Євдощук О.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Андрушівської міської ради Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно, суд,-

встановив :

Позивачка звернулась до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до Андрушівської міської ради Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обгрунтування своїх вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_2, який на день смерті проживав у м. Андрушівка Житомирської області. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на земельні ділянки площею 0,10 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 та площею 0,15 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_2. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 була його дружина - ОСОБА_2, яка прийняла спадщину подавши відповідну заяву до нотаріальної контори та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 померла, однак за життя склала запотів, яким заповіла все своє майно ОСОБА_1 (позивачці). 22 липня 2006 року позивачка одружилась та змінила прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1». Після смерті ОСОБА_2 позивачка, будучи спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Крім того позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий АДРЕСА_1. Інших спадкоємців немає. Однак позивачка не може оформити свої спадкові права, оскільки на земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені ще за життя власників (спадкодавців). Просила визнати за нею право власності на вищеваказані земельні ділянки, як на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2.

В судове засідання позивачка не з'явилась, направила до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи в його відсутність, зазначив, що позовні вимоги визнає повністю.

З врахуванням того, що відповідач повністю визнав позов, суд вважає за можливе розглянути справу в підготовчому судовому засідання відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив: ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_2, який на день смерті проживав у м. Андрушівка Житомирської області (а.с. 6,9). Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на земельні ділянки площею 0,10 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 та площею 0,15 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_2, які були передані спадкодавцю у приватну власність рішенням Виконкому Андрушівської міської Ради народних депутатів № 163 від 29.07.1994 року (а.с. 10,11,17). Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 була його дружина - ОСОБА_2, яка прийняла спадщину подавши відповідну заяву до нотаріальної контори та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 4,9, 13,31,32). ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 померла, однак за життя склала запотів, яким заповіла все своє майно ОСОБА_1 (позивачці) (а.с. 5,14). 22 липня 2006 року позивачка одружилась та змінила прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» (а.с. 7). Після смерті ОСОБА_2 позивачка, будучи спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори (а.с. 14,31). Крім того позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий АДРЕСА_1 (а.с. 15,16,17,31). Інших спадкоємців немає (а.с. 8,9,31). Однак позивачка не може оформити свої спадкові права, оскільки на земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені ще за життя власників (спадкодавців) (а.с. 20).

Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст. ст. 529, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст. ст.328, 1217, 1220, 1223, 1225, 1269 ЦК України, ст.ст. 78, 79, 80, 81, 120 ЗК України.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 на підставі ст. ст. 529, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, спадщину прийняла його дружина - ОСОБА_4, яка будучи спадкоємцем першої черги за законом подала державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, однак не виготовила правовстановлюючі документи на спадкові земельні ділянки.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною першою ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 п. п. «б» п. «г» ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає, що спадкодавці були власниками земельних ділянок.

Виходячи з викладеного суд задовольняє позов, визнає за позивачкою право власності на земельні ділянки: площею 0,10 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 та площею 0,15 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_2, як на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5, оскільки в позасудовому порядку позивачка позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину.

Враховуючи клопотання позивачки суд не стягує з відповідача на її користь судові витрати.

Керуючись ст.ст.328, 1216, 1217, 1220, 1223, 1269 ЦК України, ст.ст. 78,79,80,81,120 ЗК України, ст.ст.4, 76 - 89, 200, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючою: АДРЕСА_1, РНОКПП- НОМЕР_1, право власності на земельні ділянки: площею 0,10 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 та площею 0,15 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_2, як на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасники справи, яким рішення не було вручене у день його проголошення мають право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дати вручення рішення суду.

Суддя:В. І. Брагін