Справа №461/1532/19
Провадження № 4-с/461/16/19

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2019 року Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого-судді Волоско І.Р.,

з участю: секретаря судового засідання Мисько С.М.,

скаржника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Галицького відділу Державної виконавчої служби м.Львів головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 та старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби м.Львів головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 по виконанню ухвали Галицького районного суду м.Львова від 20 грудня 2013 року у справі №461/8248/13-ц,

в с т а н о в и в :

Скаржник ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою на дії та бездіяльність державних виконавців по виконанню ухвали Галицького районного суду м.Львова від 20 грудня 2013 року у справі №461/8248/13-ц, мотивуючи вимоги скарги наступним. Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 18.03.2010 р. вирішено стягнути з Кредитної Спілки "Християнська Злагода" на користь ОСОБА_1 25800 гри. заборгованості. 30.03.2010 року рішення суду набрало законної сили, в цей же день було видано виконавчий лист №2-1469/2009 і направлено на виконання до Галицького відділу Державної виконавчої служби (надалі ВДВС) Львівського міського управління юстиції (надалі ЛМУЮ). Стверджує, що державним виконавцем не було здійснено жодних виконавчих дій, а 27.06.2013 року винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві.

Крім того, 20 грудня 2013 року ухвалою Галицького районного суду м. Львова визнано неправомірними бездіяльність та дії державного виконавця Зорени П.І. Галицького ВДВС ЛМУЮ щодо: несвоєчасного відкриття виконавчого провадження, ненадання результатів оцінки майна боржника, нездійснення переоцінки майна, не реалізації майна боржника, передача на реалізацію на 22.04.2013р. майна боржника по не чинній ціні та несвоєчасне направлення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу по виконавчому листу № 2-1469/2009, та визнано неправомірною постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві від 27.06.2013р. по вище наведеному виконавчому листу.

Однак, незважаючи на вказану вище ухвалу суду, державний виконавець не відновив виконавче провадження і не реагував на його письмові звернення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримав з мотивів наведених у ній.

Державні виконавці у судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи.

23 березня 2019 року від державного виконавця Папроцького А.А. надійшов відзив на скаргу у якому він вказує на те, що у Галицькому ВДВС м.Львова немає ухвали Галицького районного суду м.Львова від 20.12.2013 року, яка б набрала законної сили, відтак виконавець був позбавлений можливості її виконати. Крім того, стверджує, що повернення стягувачу виконавчого листа відбулося правомірно, адже ОСОБА_1Б, пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання.

На підставі ч.2 ст.450 ЦПК України суд вважає можливим проводити розгляд скарги без участі державних виконавців.

Заслухавши пояснення скаржника дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 20 грудня 2013 року у справі №461/8248/13-ц (Провадження №4-с/461/66/13) задоволено скаргу ОСОБА_1 та вирішено визнати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.06.2013 року Галицького відділу ДВС ЛМУЮ по виконавчому листу №2-1469/2009 від 30.03.2010 року Галицького районного суду м. Львова про стягнення з кредитної спілки «Християнська Злагода» на користь ОСОБА_1 25800,00 грн. заборгованості - неправомірною. Визнати бездіяльність та дії державного виконавця Зорени П.І. Галицького відділу ДВС ЛМУЮ про несвоєчасне відкриття виконавчого провадження, ненадання результатів оцінки майна боржника, нездійснення переоцінки майна, нереалізація майна боржника, передача на реалізацію на 22.04.2013 року майна боржника по нечинній ціні та несвоєчасне направлення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу по виконавчому листу №2-1469/2009 від 30.03.2010 року Галицького районного суду м. Львова простягнення з кредитної спілки «Християнська Злагода» на мою користь з 25800,00 грн. заборгованості - неправомірними.

Як встановлено матеріалами справи, державним виконавцем протягом 2013 14 травня 2019 року не вжито жодних заходів щодо виконання ухвали вказаної вище.

ОСОБА_1 неодноразово звертався до начальника Галицького ВДВС із заявами про початок вчинення виконавчих дій, однак такі були проігноровані виконавцем.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положеннями ч.1, 4 ст.18 Закону передбачено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частиною першою статті 448 ЦПК скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Частинами 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже, враховуючи викладене, та те що державними виконавцями не вжито жодних заходів щодо виконання рішення суду, враховуючи що така бездіяльність тривала значний період часу, державними виконавцями не доведено правомірності своїх дій скарга в частині визнати неправомірними дії та бездіяльність державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 по виконавчому листу № 2-1469/2009 від 30.03.2010 року Галицького районного суду м. Львова про стягнення з кредитної спідки «Християнська злагода» на користь ОСОБА_1 25800 грн. заборгованості щодо: не відновлення та не вчинення виконавчих дій у ВП №34470365, які призвели до невиконання рішення суду по виконавчому листу № 2-1469/2009 від 30.03.2010 р. Галицького районного суду м. Львова згідно Ухвали Галицького районного суду м. Львова від 20.12.2013р. справа № 461/8248/13-ц; визнати незаконним та скасувати повідомлення старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_3 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 18.02.2019 р. по виконавчому листу № 2-1469/2009 від 30.03.2010 р. Галицького районного суду м. Львова про стягнення з кредитної спідки «Християнська злагода» на користь ОСОБА_1 25800 грн. заборгованості; визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_3 щодо: прийняття повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 18.02.2019 р. та невиконання Ухвали Галицького районного суду м. Львова від 20.12.2013 р. справа №461/8248/13-ц та не відновлення і не вчинення виконавчих дій у ВП №34470365, які призвели до невиконання рішення суду по виконавчому листу № 2-1469/2009 від 30.03.2010 р. Галицького районного суду м. Львова згідно Ухвали Галицького районного суду м. Львова від 20.12.2013р. справа № 461/8248/13-ц підлягає до задоволення.

Однак, судом встановлено, що 15 квітня 2019 року постановою начальника Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4 відновлено виконавче провадження №34470365.

Відтак, скарга в частині зобовязання старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби м.Львів головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 відновити виконавче провадження ВП№34470365 до задоволення не підлягає.

Також не підлягає до задоволення скарга щодо стягнення з виконавців 4173 грн. за відрив від звичайних занять, з огляду на наступне.

За відрив від звичайних занять - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, її представникові у звязку з явкою до суду компенсація обчислюється пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати ( ч. 2 ст. 138 ЦПК України).

При цьому, стягнення компенсації за відрив від звичайних занять можна отримати, якщо сторона, на користь якої ухвалено рішення не працює і не має самостійного доходу.

В розумінні ч. 3 ст. 12 ЦПК України позивач повинен довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Усі витрати потрібно підтверджувати відповідними доказами, у тому числі і час за відрив від звичайних занять , які суд повинен перевірити як належні та допустимі.

ОСОБА_1 не доведено та нічим не підтверджено відрив від яких звичайних занять йому довелось здійснити.

Керуючись ст.ст. 260, 447 453 ЦПК України, ст.18, 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, з наступними змінами та доповненнями, суд

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії та бездіяльність державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 по виконавчому листу № 2-1469/2009 від 30.03.2010 року Галицького районного суду м. Львова про стягнення з кредитної спідки «Християнська злагода» на користь ОСОБА_1 25800 грн. заборгованості щодо: не відновлення та не вчинення виконавчих дій у ВП №34470365, які призвели до невиконання рішення суду по виконавчому листу № 2-1469/2009 від 30.03.2010 р. Галицького районного суду м. Львова згідно Ухвали Галицького районного суду м. Львова від 20.12.2013р. справа № 461/8248/13-ц.

Визнати незаконним та скасувати повідомлення старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_3 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 18.02.2019 р. по виконавчому листу № 2-1469/2009 від 30.03.2010 р. Галицького районного суду м. Львова про стягнення з кредитної спідки «Християнська злагода» на користь ОСОБА_1 25800 грн. заборгованості.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_3 щодо: прийняття повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 18.02.2019 р. та невиконання Ухвали Галицького районного суду м. Львова від 20.12.2013 р. справа №461/8248/13-ц та не відновлення і не вчинення виконавчих дій у ВП №34470365, які призвели до невиконання рішення суду по виконавчому листу № 2-1469/2009 від 30.03.2010 р. Галицького районного суду м. Львова згідно Ухвали Галицького районного суду м. Львова від 20.12.2013р. справа № 461/8248/13-ц.

В частині задоволення вимог скарги ОСОБА_1 про зобовязання старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби м.Львів головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 відновити виконавче провадження ВП№34470365 та стягнення компенсації за відрив від звичайних занять відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 18 квітня 2019 року.

Суддя І.Р. Волоско