ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 квітня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 748/1815/18

Головуючий у першій інстанції - Майборода С. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/370/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Вінгаль В.М.,

суддів: Бобрової І.О., Шитченко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бивалькевич Т.В.,

позивач: ОСОБА_2,

відповідачі: Чернігівська районна державна адміністрація, Іванівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області, Олишівська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області, Серединська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області,

третя особа: Головне управління Держгеокадастру в Чернігівській області,

особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Чернігівської районної державної адміністрації, Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, Серединської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай),

третя особа - Головне управління Держгеокадастру в Чернігівській області,

прізвище судді: Майборода С.М.; місце ухвалення рішення: м. Чернігів,

дата складання повного тексту рішення: 28 грудня 2018 року,

УСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, у якому просила визнати за нею як спадкоємцем за заповітом після померлого ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) земель колективної власності сільськогосподарського підприємства СЗАТ "Агрокомсинтез" у розмірі 5,86 умовних кадастрових гектарів, затверджених розпорядженням Чернігівської районної державної адміністрації № 118 від 02 березня 2000 року, що належало померлій ОСОБА_4.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті спадкодавця відкрилась спадщина за заповітом, зокрема, на право на земельну частку (пай). За життя ОСОБА_4, як бувший член колгоспу ім. Куйбишева, який було реорганізовано шляхом об'єднання з СЗАТ «Агрокомсинтез», набула право на земельну частку (пай). Однак, ні сертифікату на право на земельну частку (пай), ні Державного акту на право власності на земельну ділянку померла за життя не отримувала, батько позивача, який фактично прийняв спадщину після дружини також у встановленому порядку не оформив право на земельну частку (пай), у зв'язку з чим позивач позбавлена можливості успадкувати належну їй спадщину у нотаріуса. В позові ОСОБА_2 посилалась на Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», Указ Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», та ст.152 Земельного кодексу України.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 грудня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що доказом включення ОСОБА_4 в список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства є пряма вказівка закону - п.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», відповідно до якого право на земельну ділянку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Скаржник наголошує на тому, що їй достеменно відомо, що ОСОБА_4 була включена до списку громадян - членів сільськогосподарського підприємства, а та обставина, що такого списку неможливо знайти не може слугувати доказом, що вона не мала і не набула права на земельну ділянку (пай), тому що немає доказів і протилежного.

У відзиві на апеляційну скаргу Іванівська сільська рада просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2, а рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 грудня 2018 року залишити без змін.

Вислухавши голову судового засідання, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що право, яке просить визнати за нею позивачка у порядку спадкування ОСОБА_4 не набуте за життя, спадкування права на право за нормами законодавства, яке діяло на момент прийняття спадщини не передбачалось.

З таким висновком погоджується апеляційний суд враховуючи наступне.

У справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_4 (а.с.18).

За повідомленням Державного нотаріального архіву Чернігівської області, що міститься в матеріалах цивільної справи № 728/2303/17 (а.с.69) спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 не заводилась.

Відповідно до довідки Іванівської сільської ради від 13.05.2017 р. за №2/374, ОСОБА_4 на день смерті була зареєстрована та проживала разом з чоловіком ОСОБА_3 (а.с.19).

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29.11.2017 року, яке в частині залишено без змін постановою апеляційного суду Чернігівської області від 03.05.2018 року встановлено, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року є матір'ю ОСОБА_2 та дружиною ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.23-28).

15 липня 2003 року помер ОСОБА_3 (а.с.13).

За заповітом, посвідченим 15 липня 2003 року секретарем виконавчого комітету Ладинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_3 все його майно, де б воно не знаходилось і в чому б воно не заключалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, і на що він по закону буде мати право, заповів ОСОБА_2 (а.с.16).

14.04.2004 року ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Ладинка Чернігівського району по вул. Шевченка, буд.103 (а.с.17).

З довідки виконавчого комітету Ладинської сільської ради Чернігівського району та області від 23 травня 2016 року №342 та архівної довідки Чернігівської районної державної адміністрації від 19 жовтня 2017 року, ОСОБА_4 працювала в колгоспі ім. Куйбишева з 1947 по 1979 роки та була членом цього колгоспу (а.с.32,33).

З протоколу засідання правління колгоспу ім. Куйбишева від 15 листопада 1979 року слідує, що вирішувалось питання щодо проводів ОСОБА_5 на пенсію (а.с.34-36).

За рішенням загальних зборів уповноважених членів колгоспу ім. Куйбишева с. Ладинка №6 від 06 жовтня 1995 року приймалось рішення про припинення діяльності КСГП ім. Куйбишева у зв'язку з приєднанням до СЗАТ «Агрокомсинтез» та переведення всіх керівників, спеціалістів, інших працівників на роботу до СЗАТ «Агрокомсинтез».

Розпорядженням голови Чернігівської районної ради та державної адміністрації №334 від 06 жовтня 1995 року скасовано державну реєстрацію КСГП ім. Куйбишева, вилучено печатку та штамп підприємства (а.с.46).

Рішенням зборів уповноважених членів колективного сільськогосподарського підприємства ім.Куйбишева №2 від 07 лютого 1995 року вирішено припинити діяльність КСГП ім.Куйбишева, реорганізувавши його шляхом приєднання до СЗАТ «Агрокомсинтез», прийняти до уваги, що внаслідок приєднання КСГП ім.Куйбишева до СЗАТ «Агрокомсинтез» до останнього переходять всі його майнові права та обов'язки, доручити голові підприємства дотримання принципу добровільності при зміні стутусу членів колективного сільськогосподарського підприємства у зв'язку з їх включенням до складу акціонерів СЗАТ «Агрокомсинтез» (а.с.48).

У відповідності до статуту СЗАТ «Агрокомсинтез» акціонерне товариство «Агрокомсинтез» є самостійним господарюючим статутним суб'єктом, заснованим на колективній власності добровільно об'єднавшихся громадян. Засновниками товариства є акціонери (а.с.107-126).

Як вірно зазначено судом першої інстанції, кожен член КСГП ім. Куйбишева мав право на добровільних засадах увійти до складу акціонерів СЗАТ «Агрокомсинтез», автоматичного зарахування в даному випадку не передбачено.

Розпорядженням Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області №65 від 22 листопада 1995 року передано у колективну власність для сільськогосподарських потреб акціонерно - пайовому товариству «Агрокомсинтер» землі загальною площею 9463,6 га, згідно додатку (а.с.38,39) та видано Державний акт на право колективної власності на землю серії «ЧН»-022 від 22.11.1995 року (а.с.30).

У відповідності до розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області №118 від 02 березня 2000 року затверджено розрахунок вартості земельної частки (паю) та її розмір в умовних кадастрових гектарах земель колективної власності сільськогосподарського підприємства СЗАТ «Агрокомсинтез», згідно додатку та зазначено, що районному відділу земельних ресурсів забезпечити виготовлення та видачу сертифікатів на право на земельну частку (пай) (а.с.40).

За повідомленням Управління Держгеокадастру у Чернігівському районі Чернігівської області від 07 лютого 2017 року, ОСОБА_4 не виготовлявся та не видавався сертифікат на право на земельну частку пай по колишньому СЗАТ «Агрокомсинтез» на території Ладинської сільської ради, про що свідчить відсутність записів в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Ладинській сільській раді. Державний акт на право колективної власності на землю виданий СЗАТ «Агрокомсинтез» на території Олишівської селищної, Серединської, Ладинської сільських рад загальною площею 9463,6 га для сільськогосподарського виробництва відповідно до розпорядження Чернігівської районної Державної адміністрації від 22.11.1995 року №65, та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю №39 та виданий 22 листопада 1995 року серії ЧН №022. Списки колгоспників даного господарства та пенсіонерів з їх числа складала комісія з урегулювання земельних відносин на території Ладинської сільської ради. Сертифікати на право на земельну частку (пай) видавались на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 02 березня 2000 року №118 (а.с.31).

За повідомленнями з архівного сектору Чернігівської районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області список громадян-членів КСГП СЗАТ «Агрокомсинтез», який є додатком до державного акту на право колективної власності на землю СЗАТ «Агрокомсинтез» серії ЧН-022 від 22 листопада 1995 року відсутній (а.с.67,68,147).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, керуючись пунктами 1,2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», виходив з того, що позивачем не підтверджено жодними доказами про те, що ОСОБА_4 за життя зверталась до СЗАТ «Агрокомсинтез» щодо включення її до спиків акціонерів цього підприємства, ставила питання щодо набуття нею права на земельну частку (пай) СЗАТ «Агрокомсинтез» та на момент видачі Державного акту на права колективної власності на землю була включена до списків громадян - членів акціонерного товариства, що додається до Державного акту.

В той час як, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Видача сертифікатів членам СЗАТ «Агрокомсинтез» відбувалась 02 березня 2000 року. Сертифікати на право на земельну частку (пай) видавались на підставі розпорядження Чернігівської районної держдавної адміністрації від 02 березня 2000 року за №118.

Крім того, ОСОБА_3 за життя не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 та не ставив питання про право останньої на земельну частку (пай). Відтак, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів набуття спадкодавцем ОСОБА_3 права на земельну частку (пай) у виділеній СЗАТ «Агрокомсинтез» у колективну власність землі у розмірі 5,86 умовних кадастрових гектарів, затверджених розпорядженням Чернігівської районної державної адміністрації № 118 від 02 березня 2000 року, що належало померлій ОСОБА_4

За таких обставин, суд першої інстанції законно та обгрунтованова відмовив у задоволенні позовних вимог.

Не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги про те, що доказом включення ОСОБА_4 в список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства є пряма вказівка закону - п.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» зважаючи на вищевстановлені обставини справи.

Доводи скаржника про те, що їй достеменно відомо, що ОСОБА_4 була включена до списку громадян - членів сільськогосподарського підприємства, а та обставина, що такого списку неможливо знайти не може слугувати доказом, що вона мала і набула права на земельну ділянку (пай). В силу ч.4 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для скасування судового рішення, яке постановлене з дотриманням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384, 389-391 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Голова судового засідання

Судді