КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/7115/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5979/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Волошиної В.М., Панченка М.М.,

за участю секретаря судового засідання Макаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року у складі судді Шевчука А.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Юдіна Олена Сергіївна, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах дитини-інваліда ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним і визнання права власності на частину спадкового майна,

за позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах дитини-інваліда ОСОБА_5 до ОСОБА_2, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Юдіна ОленаСергіївна, ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, встановлення факту проживання однією сім'єю, зміну черговості одержання права на спадщину,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Юдіна О.C., ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах дитини-інваліда ОСОБА_5 про визнання недійсним заповіту померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 та визнання за позивачем права власності на 1/6 частину АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

У квітні 2017 року ОСОБА_4 звернулася у суд із позовом, як третя особа із самостійними вимогами в своїх інтересах та інтересах дитини-інваліда ОСОБА_5, до ОСОБА_2, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Юдіна О.C., ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіту померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7, встановлення факту проживання однією сім'єю ОСОБА_4 з померлим по ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнання ОСОБА_4 спадкоємцем четвертої черги.

В обґрунтування позовів вказано, що волевиявлення спадкодавця в момент посвідчення заповіту не було вільним, оскільки ОСОБА_7 за своїм станом не розумів значення своїх дій і не міг ними керувати.

Під час провадження справи у суді першої інстанції представником ОСОБА_1 заявлено клопотання про призначення судово-медичної експертизи.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року клопотання ОСОБА_1 про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм процесуального права, а також те, що ухвалою суду покладено на скаржника обов'язок оплати експертизи, вартість якої для неї є непомірним тягарем, остільки вона є інвалідом другої групи довічно через перенесення онкологічного захворювання і розмір її пенсійного забезпечення складає 1627 грн., просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині оплати ОСОБА_1 вартості експертизи та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відтермінувати оплату експертизи до ухвалення рішення у справі.

Ухвалу суду першої інстанції оскаржено в частині покладення обов'язку оплати ОСОБА_1 вартості експертизи, тому колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість ухвали районного суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши ОСОБА_1, яка підтримала апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Як визначено у ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває упровадженні, зокрема, суду.

Згідно ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Положеннями ч. 5 ст. 104 ЦПК України встановлено, що в ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків.

Згідно з нормами ст.ст. 102, 106 ЦПК України, а також положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» висновок експерта є доказом в цивільному процесі. Він не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об'єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Покладаючи на ОСОБА_1 оплату призначеної по справі експертизи, районний суд виходив з підстав заявлення клопотання про призначення експертизи саме нею та вимог закону.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 139 ЦПК України, суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов'язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат. У випадках, коли сума витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, або витрат особи, яка надала доказ на вимогу суду, повністю не була сплачена учасниками справи попередньо або в порядку забезпечення судових витрат, суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом. Суд має право накласти арешт на грошові кошти чи майно такої сторони в межах сум, присуджених до стягнення, в порядку, встановленому цим Кодексом для забезпечення позову.

Згідно ч. 6 ст. 139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Згідно п. 1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 01 липня 1996 року за №710 «Про затвердження Інструкції про порядок і розміри компенсації (відшкодування) витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів» (зі змінами) Міністерство юстиції України своїм наказом кожного року встановлює нормативну вартість однієї експертогодини.

Частинами 7, 8, 9 ст. 139 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи ту обставину, що скаржником не надано доказів неспівмірності розміру витрат на оплату робіт, пов'язаних з проведенням посмертної судово-психіатричної експертизи, внесення суми коштів для забезпечення судових витрат, а також не передбачення нормами законодавства можливості відстрочення оплати експертизи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість покладення районним судом обов'язку оплати вартості призначеної по справі експертизи на заявника.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 12 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: