Справа №: 343/378/19
Провадження №: 2/0343/269/19
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

08 квітня 2019 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді - Тураша В. А.,

секретаря - Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить стягувати щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на її, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 користь, аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з часу пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць

Свої вимоги мотивує тим, що шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвано 24 липня 2007 року.

Під час спільного проживання в шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_3 року народився син, ОСОБА_3.

На даний час син проживає разом з нею.

Вона самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітнього сина, а також виконувати всі інші обов'язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дитини.

Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум.

Всупереч таким вимогам закону відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку - це зокрема виявилося у відсутності будь-якого матеріального (грошового) утримання їх сина, а також у тому, що батько дитини жодним чином не приймає участі у вихованні та не виконує жоден із тих обов'язків, які покладені на нього законом.

На момент звернення до суду з цим позовом, між ними не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов'язку утримувати неповнолітнього сина.

Вона вважає, що слід з відповідача щомісячно стягувати аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачка, ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилась, хоч про час та місце розгляду даної справи була належним чином повідомлена судом.

Представник позивачки адвокат ОСОБА_4 ( ордер а.с. 18) в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зіславшись на вищевикладені обставини. Просила позов задоволити. Не заперечила проти заочного розгляду даної справи.

Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання не з'явився, причину своєї неявки суд не повідомив, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоч про дату, час і місце судового засідання вважається повідомленим, про що свідчить оголошення на офіційному веб-сайті Долинського районного суду за веб-адресою : dl.if.court.gov.ua. про виклик в судове засідання (а.с.23-24). Від нього не поступив відзив на позов.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ст. 181 СК України, передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Ч.1 ст. 183 СК України, встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.79 СК України - аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Про те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі і від спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_3 року народився син ОСОБА_5 свідчать матеріали справи - копія повторного свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.9), копія повторного свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 від 24.01.2019 року (а.с.6).

Довідка про склад сім'ї та зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб та землекористування № 43 видана Новоселицькою сільською радою Долинського району Івано-Франківської області 10.01.2019 року свідчить про те, що ОСОБА_1, проживає за адресою:

АДРЕСА_1. Склад

сім?ї (зареєстрованих) за даною адресою: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2., - голова д/г; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, - дочка; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, - син (а.с.7).

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім'ї, їх дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні.

Акт обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин від 10.01.2019 року (а.с.8) свідчить про те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, постійно проживає з мамою, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, та перебуває на її утриманні.

Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки утримання неповнолітньої дитини є обов'язком батьків, а відповідач ОСОБА_2, добровільно не надає в достатній мірі матеріальну допомогу, хоча може її надавати, позов ОСОБА_1, про стягнення аліментів підлягає до задоволення.

Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки ОСОБА_1, матеріальне становище відповідача ОСОБА_2, відсутність у нього інших утриманців, яких він зобов'язаний утримувати у відповідності до вимог Закону, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального гарантованого розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст. ст. 75, 79, 80, 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 141, 258 , 259, 265, 268, 280-282 , 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити .

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів розпочати з 25 лютого 2019 року і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Стягнути з з ОСОБА_2 на користь держави 768,40 гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач : ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2., РНОКПП НОМЕР_1, жителька АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., паспорт НОМЕР_3 виданий Долинським РВ УМВС в Івано-Франківській області 30 грудня 2009 року, житель АДРЕСА_2.

Суддя: