ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4179/19 Справа № 210/5716/18 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони:

позивач: Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», у теперішній час Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк»

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 січня 2019 року, яке постановлено суддею Сільченко В.Є. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк», у теперішній час Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 23.10.2012 року, укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_2, остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,6 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Банк виконав свої зобов'язання перед позичальником, надавши кредит в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором.

Однак, в порушення взятих на себе зобов'язань за вказаним договором, відповідач не виконувала умови договору, в зв'язку з чим станом на 09.09.2018 року утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 30137,43 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 13073,20 грн., заборгованості за відсотками - 3761,26 грн., заборгованості за пенею - 11391,66 грн., штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг - 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1411,31 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь та судові витрати по справі.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 січня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення по справі про задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що наявними у справі доказами підтверджується отримання відповідачем картки банку із встановленим на ній кредитним лімітом, користування кредитними коштами та здійснення погашення заборгованості.

Виходячи з презумпції правомірності правочину, посилаючись на практику Верховного Суду та вимоги чинного законодавства, позивач вважає доведеними факти виникнення та неналежного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов'язань, що виникли на підставі підписаної ОСОБА_2 анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

Позивач вважає, що суд першої інстанції безпідставно звільнив відповідача від виконання договірних зобов'язань.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 23 жовтня 2012 року між сторонами укладено кредитний договір, який складається із заяви позичальника ОСОБА_2 та Умов та Правил надання банківських послуг, з якими відповідач під час укладання договору була ознайомлена, що засвідчено особистим її підписом 23 жовтня 2012 року (а.с.10).

Як видно з Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ «КБ «Приватбанк», у теперішній час Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», форма договору про надання банківських послуг, яка укладається між банком та держателем картки, складається із заяви, пам'ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг, тарифів (а.с.10-26).

Як вбачається із матеріалів справи, ПАТ «КБ «Приватбанк», у теперішній час Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», надав ОСОБА_2 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,6 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежу по якому-небудь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. фіксована частина та 5% від суми позову.

У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за наданим позивачем розрахунком, станом на 09.09.2018 року утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 30137,43 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 13073,20 грн., заборгованості за відсотками - 3761,26 грн., заборгованості за пенею - 11391,66 грн., штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг - 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1411,31 грн. - штраф (процентна складова).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що звертаючись до суду з даним позовом позивач не надав належних і допустимих доказів, на підставі яких суд міг би дійти однозначного висновку про доведеність позовних вимог.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 628 ЦК України обумовлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статями 526, 530, 610 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частинами першою та другою статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Підписавши 23.10.2012 анкету-заяву, ОСОБА_2 надала свою згоду на те, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами, а також Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг, з якими вона ознайомлена.

Особливістю договору приєднання є саме те, що позичальник приймає й погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов.

Колегія суддів звертає увагу на те, що договір приєднання, як і публічний договір, є узагальненою категорією таких цивільно-правових договорів, в яких умови договору встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і які укладаються лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого тексту. Друга сторона при цьому не може запропонувати свої умови договору, але саме вона вирішує та виявляє волевиявлення на укладення договору на запропонованих їй умовах.

Таким чином, додержується принцип свободи договору.

Чинним законодавством передбачено укладання договору лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованих умов у цілому.

На підставі викладеного, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, що такий порядок укладення кредитних договорів не узгоджується з визначеними чинним законодавством правилами укладання письмових правочинів.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд, зокрема, у Постановах від 06.02.2018 року № 755/2720/16-ц, від 07.03.2019 року № 755/18246/15-ц від 21.03.2018 року № 441/569/17.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що підписавши заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», у теперішній час Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», відповідач не тільки виявила бажання отримати кредитні кошти, а й підтвердила, що вона ознайомлена і погоджується з Умовами та Тарифами банку.

При цьому Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ними не потрібен, якщо саме ці Умови та Правила були чинними під час укладення договору.Доказів того, що вимоги банку ґрунтуються на інших умовах, які сторони не узгоджували, відповідач не надала, в матеріалах справи такі докази відсутні.

Тому висновок суду першої інстанції щодо непогодження сторонами переліку банківських послуг, які надаються позивачем на підставі договору, не відповідає встановленим обставинам справи.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, які виникли у зв'язку з підписанням ОСОБА_2 анкети-заяви від 23.10.2012 року, колегія суддів визнає необґрунтованим та безпідставним.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, відповідач по справі виконувала зобов'язання за укладеним кредитним договором, оскільки вносила грошові кошти на погашення кредитної заборгованості (а.с.8-9), останній платіж в розмірі 190 грн. був здійснений відповідачем 30.09.2017 року.

Отже, як вбачається із матеріалів справи, відповідач неналежним чином виконувала свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого у неї виникла заборгованість, яка згідно з розрахунком банку, станом на 09.09.2018 року, становить 30137,43 грн., та складається з: заборгованості за кредитом - 13073,20 грн., заборгованості за відсотками - 3761,26 грн., заборгованості за пенею - 11391,66 грн., штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг - 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1411,31 грн. - штраф (процентна складова).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості в частині заборгованості за кредитом, заборгованості по відсоткам та заборгованості за пенею, на відповідність його умовам договору та фактичним обставинам справи, колегія суддів вважає його вірним, погоджується з ним та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 23.10.2012 року, яка складається із заборгованості за кредитом - 13073,20 грн., заборгованості за відсотками - 3761,26 грн. та заборгованості за пенею - 11391,66 грн.

Однак, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача штрафів, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

В даному випадку Умовами та Правилами надання банківських послуг передбачено одночасне застосування двох видів неустойки - штрафу і пені за одне й те саме порушення, а саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Таким чином, колегія суддів вважає неправомірним застосування банком двох видів відповідальності за порушення умов кредитного договору пені та штрафу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального права, з ухваленням нового рішення у справі про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором б/н від 23 жовтня 2012 року станом на 09 вересня 2018 року у розмірі 28226,12 грн., з якої: 13073,20 грн. - заборгованості за кредитом, 3761,26грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом та 11391,66 грн. - пені.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пропорційно від задоволених позовних вимог, по сплаті судового збору за подання позову до суду першої інстанції в розмірі 1662 грн. (а.с.1) та за подання апеляційної скарги у розмірі 2503 грн. (а.с.50), а всього 4165 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 січня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», у теперішній час Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 23.10.2012 року в сумі 28226(двадцять вісім тисяч двісті двадцять шість) грн. 12 коп., яка складається з 13073,20 грн. - заборгованості за кредитом, 3761,26грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом та 11391,66грн. - заборгованості по пені.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 4165 (чотири тисячі сто шістдесят п'ять) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 08 квітня 2019 року.

Головуючий:

Судді: