З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
03 квітня 2019 року м. Черкаси
Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Морозова В.В.
при секретарі Швидкій І.О.,
позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Ідея Банк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-
14 лютого 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 подане письмове пояснення, у якому зазначає, що вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Розяснює, що до нього звернувся представник ПАТ «Ідея Банк» ОСОБА_5 із заявою про вчинення виконавчого напису від 24.03.2018 року №12.4.2./110068 та згідно вимог чинного законодавства додала до заяви всі необхідні документи. Також в матеріалах нотаріальної справи наявна вимога про усунення порушення кредитних зобовязань та підтвердження її направлення на адресу позивача. Перед вчиненням виконавчого напису ним належним чином перевірено та встановлено, що заборгованість щодо якої подано заяву про вчинення виконавчого напису наявна, наявність спору щодо заборгованості у момент перевірки документів відсутня та пакет документів, поданий представником ПАТ «Ідея Банк» в повному обсязі. Також зазначає, що нотаріус лише перевіряє безспірність заборгованості по наданим документах, але не визначає та не перевіряє її розмір. Наголошує, що документи подані відповідачем для вчинення ним виконавчого напису в повному обсязі відповідають вимогам чинного законодавства, а тому виконавчий напис від 29.10.2018 року за реєстровим №2105 вчинено з дотриманням вимог чинного законодавства та є таким, що підлягає виконанню. Просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.
Не погоджуючись з позовними вимогами представником відповідача, 22.02.2019 року подано відзив на позовну заяву, у якому заперечує в повному обсязі проти заявлених позовних вимог, вважає їх необґрунтованими. Зазначає, що позивач не виконував зобовязання за кредитним договором у встановлені строки, з звязку з чим банк був змушений ініціювати стягнення заборгованості в примусовому порядку. 23.08.2018 року на адресу позивача направлена вимога про усунення порушення кредитних зобовязань. Згідно якої АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 календарних днів з дня направлення цієї вимоги виконати зобовязання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором та повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості банк здійснить в рахунок погашення зазначеного боргу звернення стягнення на автомобіль, який виступає забезпеченням виконання кредитних зобовязань, шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або іншим способом на власний вибір Заставодержателя. Одночасно із надісланням зазначеної вимоги у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 23.08.2018 року було зареєстровано звернення стягнення на предмет застави, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 23.08.2018 року №56702022. У звязку із невиконанням позивачем вимог банку щодо погашення кредитної заборгованості, останнє 24.09.2018 року звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 із заявою про вчинення виконавчого напису. Безспірність заборгованості підтверджується необхідними документами та зазначає, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Всі необхідні документи для вчинення означеної дії були надані нотаріусу.
Також зазначає, що відповідно до пунктів 5,6 параграфу 3 кредитного договору позичальник стверджує, що розуміє суть і принципи визначення процентної ставки, усвідомлює ризики, які випливають зі змінної частини ставки за весь період кредитування і погоджується на ці ризики. Відтак, зазначене повністю спростовує доводи позивача в цій частині, що відповідачем в односторонньому порядку, всупереч волі позивача збільшено розмір процентної ставки з 21,99% до 25,94 % річних, адже таку збільшено у спосіб та порядок передбачений умовами кредитного договору, що у свою чергу також не суперечить вимогам законодавства. Відтак, позивачем не надано жодного належного і допустимого доказу, який би підтверджував порушення приватним нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису на договірні застави. Просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
04 березня 2019 року позивачем подана відповідь на відзив на позовну заяву, у якій зазначає, що не погоджується з доводами вказаними відповідачем. Зазначає, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Посилаючись на обґрунтування, викладені у позовній заяві вважає, що нотаріус не мав права на вчинення виконавчого напису та підстав вважати, що заборгованість була безспірною. Вважає подані представником позивача письмові докази до його відзиву недопустимими та такими, що не засвідчені належним чином у відповідності вимог ЦПК України.
У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.280 ЦПК України.
Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час, дату та місце проведення судового засідання.
Суд, заслухавши думку позивача, дослідивши письмові матеріали справи та наявні у ній докази вважає, що позовні вимоги позивача до задоволення не підлягають виходячи з наступного.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 80 ЦПК достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження, крім випадків встановлених ст.82 ЦПК України, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) №56702022 від 23.08.2018 року, зареєстровано звернення стягнення на предмет застави на підставі договору застави транспортного засобу №718 від 06.03.2013 року.
Згідно із статтею 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Так, відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Пленум Верховного Суду України своєю постановою № 2 від 31 січня 1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» від 31 січня 1992 року з подальшими змінами роз'яснив судам, що в справах щодо оспорювання виконавчого напису боржник може оспорити в позовному провадженні лише правильність вимог, зазначених у виконавчому напису. При безпідставності цих вимог суд скасовує виконавчий напис і відмовляє в задоволенні цих вимог, а у разі часткової їх обґрунтованості - постановляє рішення про скасування виконавчого напису і стягнення з боржника на користь кредитора дійсної суми боргу.
Таким чином, предметом спору в цій справі є не дійсний розмір його боргу перед кредитором або відсутність такого, а дотримання нотаріусом діючого законодавства при вчиненні виконавчого напису, а такі порушення, навіть якби вони були допущені, не можуть бути підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Позов ОСОБА_1 ґрунтується на таких основних обставинах: позивач вважає, що банком не надано всіх необхідних документів для здійснення нотаріусом виконавчого напису, заборгованість за виконавчим написом не є безспірною та відповідач в односторонньому порядку, всупереч його волі, збільшив розмір процентної ставки за кредитним договором. Також позивач просив визнати докази, надані представником відповідача недійсними, оскільки вони належним чином не завірені.
Вище зазначені факти не є підставою для скасування виконавчого напису, з огляду на наступне.
Так, відповідно до вимог законодавства, позивачу на його адресу, було направлено письмову вимогу по усунення порушення за договором, докази направлення та текст вимоги наявні у матеріалах справи.
Згідно до пунктів 5,6 параграфу 3 кредитного договору позичальник стверджує, що розуміє суть і принципи визначення процентної ставки, усвідомлює ризики, які випливають зі змінної частини ставки за весь період кредитування і погоджується на ці ризики. Банк повідомляє позичальника про зміну розміру процентної ставки та надсилає позичальнику новий графік щомісячних платежів листом без внесення змін до договору не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої почне діяти нова ставка. Також згідно параграфу 5 указаного кредитного договору банк має право змінити фіксовану процентну ставку згідно з цим договором, що вказує на те, що проценту ставку збільшено у спосіб та порядок передбачений умовами кредитного договору, що у свою чергу також не суперечить вимогам законодавства. Також на вимогу позивача визнати подані докази представником відповідача до свого відзиву не дійсними, суд зазначає, що вони підтверджуються пояснення самого відповідача, пояснення відповідача та приватного нотаріуса, який вчинив виконавчий напис.
Згідно з вимогами частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано суду належних, допустимих доказів в обґрунтування свого позову.
Відповідно до розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, в редакції чинній на момент вчинення виконавчого напису, для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями, подаються: 1. оригінали кредитного договору; 2. засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, Банком для вчинення виконавчого напису було надано всі необхідні документи.
Згідно зі статтею 18 ЦК України, а також статтями 87, 88 Закону України "Про нотаріат" вчинення виконавчого напису - це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини.
Отже «безспірність» в розуміння статті 88 Закону України "Про нотаріат" є не доведення саме суми боргу, це вже є елементом судового процесу. Безспірність у розумінні статті 88 Закону України "Про нотаріат" є саме факт існування між кредитором та боржником правовідносин, а також наявність заборгованості, яка підтверджується документами, згідно з переліком затвердженим Кабінетом Міністрів України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку.
Банком були надані усі необхідні документи, згідно з Переліком документів затвердженим Кабінетом Міністрів України, які підтверджують наявність правовідносин між кредитором та боржником, а також документи які підтверджують заборгованість.
Позиція, яка зазначена вище відповідає правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 20 травня 2015 року № 6-158цс15, в якій чітко прописано: "Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Встановивши у справі, яка переглядається, що Банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень ... суди дійшли обґрунтованого висновку про відмову в позові (про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню), а та обставина, що сума заборгованості за кредитом більша ніж у повідомленні, не свідчить про наявність спору". Отже, у цій позиції також зазначено, що наявність розбіжностей в сумі боргу не свідчить про наявність спору.
Аналогічна правова позиція зазначена й в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який в своїх ухвалах від 09 вересня 2015 року по справі № 490/2908/15-ц та від 18 травня 2016 року по справі № 6-6347св15, у яких зазначено, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.
Також згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Банк зі свого боку виконав свої обов'язки, на відміну від боржника.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного (постанова Верховного Суду України від 05.07.2017 № 6-887цс17 у справі №754/9711/14-ц).
Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином у відповідності до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно договору, а також статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В даному випадку умови договору не виконано у повному обсязі. Отже, на момент вчинення виконавчого напису банк мав право на звернення.
Отже, виконавчий напис є правомірним, а доводи позивача є безпідставними, нотаріус діяв у рамках чинного законодавства, а отже виконавчий напис вчинено з дотриманням всіх вимог законодавства.
Таким чином доводи позивача щодо невідповідності вчиненого спірного виконавчого напису нормам законодавства, та щодо обґрунтованості вимог про визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не знайшли свого підтвердження, а тому відповідні вимоги не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись, ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 81, 263-265 ЦПК України, -
У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Черкаської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення виготовлений 09.04.2019 року

Суддя: В. В. Морозов