КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 362/7445/18 Головуючий у 1 інстанції: Кравченко Л.М.
Провадження № 22-ц/824/3725/2019 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 січня 2019 року про відмову у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новоселицький» про визнання недійсним рішення загальних зборів сільськогосподарського виробничого кооперативу,-

в с т а н о в и в:

В грудні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новоселицький» (далі - СВК «Новоселицький») про визнання недійсним рішення загальних зборів сільськогосподарського виробничого кооперативу. Просив визнати недійсними рішення загальних зборів членів СВК «Новоселицький» та оформлені протоколом від 08 грудня 2018 року в частині виключення його з членів СВК «Новоселицький».

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 січня 2019 року у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказану ухвалу суду, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального права. Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження в справі, суд не врахував роз'яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», та дійшов помилкового висновку про те, що спір є таким, що виник з корпоративних відносин.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у відсутність апелянта.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відмовляючи у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до СВК «Новоселицький» про визнання недійсним рішення загальних зборів сільськогосподарського виробничого кооперативу, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір виник з корпоративних відносин, а тому підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування вказаної ухвали суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Відповідно до положень ст. 95 ГК України виробничим кооперативом визнається добровільне об'єднання громадян на засадах членства з метою спільної виробничої або іншої господарської діяльності, що базується на їх особистій трудовій участі та об'єднанні майнових пайових внесків, участі в управлінні підприємством та розподілі доходу між членами кооперативу відповідно до їх участі у його діяльності.

Виробничі кооперативи можуть здійснювати виробничу, переробну, заготівельно-збутову, постачальницьку, сервісну і будь-яку іншу підприємницьку діяльність, не заборонену законом.

Виробничий кооператив є юридичною особою і діє на основі статуту.

Частиною 1 ст. 96 ГК України виробничі кооперативи створюються та здійснюють свою діяльність, зокрема, за принципом розподілу доходу між членами кооперативу відповідно до їх трудової та майнової участі в діяльності кооперативу.

Відповідно до ст. 107 ГК України виробничий кооператив відповідно до його статуту самостійно визначає основні напрями господарської діяльності, здійснює її планування та організацію.

Відповідно до змісту вказаних норм виробничий кооператив - це юридична особа, яка створена для здійснення виробничої, переробної, заготівельно-збутової, постачальницької, сервісної і будь-якої іншої підприємницької діяльності, зокрема, і з метою отримання доходу.

В п. 1.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду від 25лютого 2016 року №4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» зазначено, що господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

При визначенні підвідомчості справ цієї категорії судам слід враховувати, що з огляду на системний аналіз положень статті 84 ЦК України, частини п'ятої статті 63, частин першої та третьої статті 167 ГК України, Закону України «Про господарські товариства», Закону України «Про акціонерні товариства», статей 1, 19 і частин першої, шостої статті 20 Закону України «Про фермерське господарство», статей 6, 8, 19 та 21 Закону України «Про кооперацію» корпоративні відносини виникають, зокрема, у господарських товариствах, виробничих кооперативах, фермерських господарствах, приватних підприємствах, заснованих на власності двох або більше осіб.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про те, що даний спір є корпоративним та відмовив у відкритті провадження в справі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суд першої інстанції.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 січня 2019 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 січня 2019 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.