Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2019 Справа №607/24551/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання - Хамелко О.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кучмія М.Я., відповідача - ОСОБА_3 та його представника - адвоката Печений О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 пред'явила до суду позов до відповідача ОСОБА_5 про стягнення з відповідача на її користь аліментів на неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 26 жовтня 2002 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем ОСОБА_3, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_6 та ІНФОРМАЦІЯ_2 - син ОСОБА_7. 03 вересня 2012 року шлюб розірвано, неповнолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. При цьому вказує, що відповідач нікому не сплачує аліментів, у нього на утриманні немає інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб, після розірвання шлюбу в інший зареєстрований шлюб не вступав. З цих підстав вважає, що у відповідача є можливість сплачувати аліменти у сумі по 1500 гривень щомісячно на кожну дитину. За вказаних обставин просила позов задовольнити.

30 березня 2019 року відповідач ОСОБА_3 подав відзив на позов, у якому заперечує проти викладених у позові обставин та вказує, що не взмозі сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі, оскільки 23 липня 2015 року зареєстрував шлюб , від якого є неповнолітній син, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, який перебуває на його утриманні. Також зазначає, що з 01 листопада 2018 року і по даний час працює у ФОП ОСОБА_9 на посаді продавця продовольчих товарів та розмір його щомісячної заробітної плати становить 4200 гривень . З цих підстав, покликаючись на те, що оскільки розмір прожиткового мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 01 січня 2019 року становить 2027 гривень, тому просить стягувати з нього аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а саме у сумі 1014 гривень, щомісячно.

11 квітня 2019 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кучмій М.Я. надійшла до суду відповідь на відзив, у якому представник позивача вказує, що посилання відповідача на низький рівень його доходів не відповідає дійсності, оскільки стороні позивача стало відомо про те, що 29 травня 2018 року позивач придбав у власність за договором купівлі-продажу квартиру загальною площею 32,2 кв.м., що знаходиться по вул. Микулинецька в смт. Велика Березовиця, Тернопільського району Тернопільської області, середня вартість якої, згідно ринкових цін становить 17000 доларів США. З цих підстав вважає, що заявлений розмір аліментів є обґрунтованим та просить позов задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кучмій М. Я. позов підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник Печений О.П. у судовому засіданні просили задовольнити позов частково, зокрема позивач вказав, що погоджується сплачувати аліменти у сумі 1014 гривень на кожну дитину щомісячно, а також просив взяти до уваги, що на його утриманні перебуває ще одна дитина - неповнолітній син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 народженняя. При цьому, відповідач пояснив, що справді придбав у власність за договором купівлі-продажу однокімнатну квартиру, однак, кошти на її придбання отримав внаслідок відчуження попереднього житла, а тому, зазначені обставини не можуть розцінюватися як такі, що свідчать про суттєве покращення його матеріального становища.

Судом установлено:

Сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_12 перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 жовтня 2002 року, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 вересня 2012 року. При реєстрації розірвання шлюбу прізвище дружини звідновлене із «ОСОБА_1» на дошлюбне «ОСОБА_1».

Від шлюбу сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_6, про що складено актовий запис №817 Відділу реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, яким 16 травня 2003 року видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3.

Також, ІНФОРМАЦІЯ_2 від шлюбу сторін народився син ОСОБА_7, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 виданим 12 вересня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України відповідно до актовиого запису №1944 Відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України .

Довідкою №263 виданою 16 листопада 2018 року Тернопільським навчально-виховним комплексом «школа-ліцей №6 ім. Н. Яремчука» стверджується, що ОСОБА_6 навчається в 10 класі в Тернопільському навчально-виховному комплексі «школа-ліцей №6 ім. Н. Яремчука» м. Тернополя.

Згідно Довідки №264 виданої 16 листопада 2018 року Тернопільським навчально-виховним комплексом «школа-ліцей №6 ім. Н. Яремчука», ОСОБА_7 навчається в 6 класі в Тернопільському навчально-виховному комплексі «школа-ліцей №6 ім. Н. Яремчука» м. Тернополя.

Неповнолітні діти сторін ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстровані та проживають разом із матір'ю - позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, Тернопільської області, що стверджується довідкою №151 виданою 12 лютого 2019 року Петриківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

Згідно довідки про доходи №0001 виданої 01 лютого 2019 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_13, позивач працює у ФОП ОСОБА_13 на посаді продавця-консультанта, загальна сума її доходу за період з 02 жовтня 2018 року по 31 січня 2019 року становить 15450 гривень.

Відповідач ОСОБА_3 з 23 липня 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_15, про що складено актовий запис №1095 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, яким 23 липня 2015 року видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_5.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_15 народився син ОСОБА_8, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 виданим повторно 04 лютого 2016 року (актовий запис №1257 від 03 червня 2016 року Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції).

Відповідно до Довідки виданої 05 березня 2019 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9 за №3, ОСОБА_3 працює у ФОП ОСОБА_9 на посаді продавця продовольчих товарів з 01 листопада 2018 року по теперішній час, загальна сума його доходу за період з 01 листопада 2018 року по 28 лютого 2019 року становить 16200 гривень.

Із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №162048448 від 03 квітня 2019 року убачається, що на підставі договору купівлі-продажу від 29 травня 2018 року за відповідачем ОСОБА_3 зареєстровано право власності на квартиру №48, загальною площею 32,2 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_2.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Натомість позивачка у повному обсязі надає матеріальне утримання неповнолітнім дітям: дочці ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким чином, фактично одноособово несе батьківські обов'язки обох сторін.

Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено, що у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Відповідно до вимог ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При визначенні суми аліментів, суд приймає до уваги розмір доходу відповідача ОСОБА_3, а також перебування у нього на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, однак, вказані обставини жодним чином не спростовують обов'язок відповідача, визначений у статті 180 Сімейного кодексу України щодо утримання ним своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

За вказаних обставин, беручи до уваги те, що відповідачем не представлено суду жодних доказів на підтвердження того, що за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем він не може виконувати своїх обов'язків по утриманню неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки відповідач є здоровою особою працездатного віку, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині стягнення із відповідача аліментів підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 у сумі по 1200 гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 26 листопада 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що обов'язок щодо утримання дітей покладається рівною мірою на обох батьків.

Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного та керуючись статтями . 4, 5, 89,141, 264, 265,268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 (одній тисячі двісті) гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 26 листопада 2018 року та до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави 704,80 гривень судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення про стягнення аліментів на дітей у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Дата складення повного тексту рішення суду - 22 квітня 2019 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка