Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/217/19

Провадження №2/377/137/19

24 квітня 2019 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання Прядко Н.М., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про стягнення аліментів на повнолітню дитину, -

УСТАНОВИВ:

20 березня 2019 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить стягнути на її користь з ОСОБА_2, аліменти у розмірі 1/4 частки його доходів щомісяця, на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період її навчання в Ніжинському державному університеті імені ОСОБА_4 по 30 червня 2022 року включно, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років.

Позовні вимоги обґрунтувались тим, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, зареєстрованому 24 квітня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Славутицького міськвиконкому Київської області, Україна, актовий запис № 37, який був розірваний, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 03 грудня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, зроблено актовий запис № 174. У сторін народилося двоє дітей - дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 23 серпня 2002 року з відповідача на користь позивача на утримання дочки ОСОБА_6 стягувалися аліменти у розмірі 1/4 частки його доходів щомісяця. Після досягнення дочкою повноліття, з 27 листопада 2018 року, стягнення з відповідача аліментів на її утримання припинилося. Дочка ОСОБА_6 з 1 вересня 2018 року поступила на навчання до Ніжинського державного університету імені ОСОБА_4, в звязку з чим потребує матеріальної допомоги від батьків, стипендію вона не отримує, ніде не працює. Позивач змушена самостійно забезпечувати належне утримання дочки, і такі обставини ставлять її в досить скрутне матеріальне становище, оскільки у неї на утриманні перебуває ще й неповнолітній син. Позивач працює в ДП «УЗФО Чорнобильської АЕС» на посаді дезактиваторника, її заробітна плата, після відрахувань податків та зборів, становить близько 8 000 гривень в місяць. Інших доходів вона не має. На період навчання ОСОБА_3 виділили ліжко-місце в гуртожитку, вартість проживання в якому становить 5200 гривень за один навчальний рік. Також вона несе досить великі витрати по забезпеченню дочки учбовим матеріалом, харчуванням, придбанням їй одягу, взуття та засобів особистої гігієни. Лише на харчування та транспортні послуги вона витрачає не менше 3000 - 4000 гривень в місяць. За Інтернет, яким користується дочка в гуртожитку, вона щомісячно сплачує по 100 гривень, а за послуги мобільного звязку - 65 гривень на місяць. Оскільки в її сімї немає інших працівників з самостійним заробітком, то їй доводиться нести і витрати по утриманню житла. Оплата за комунальні послуги, квартплату та електроенергію, в залежності від пори року, становить від 1 200 до 2 000 гривень в місяць. Відповідач ОСОБА_2 працює на посаді водія у компанії TECHNOLOGY MANAGEMENT COMPANY, розмір його доходу позивачу невідомий. У відповідача немає інших дітей або утриманців. Їх з відповідачем спільного сина ОСОБА_7 вона самостійно утримує, за стягненням аліментів з відповідача до суду вона не зверталася. Вважає, що у відповідача є можливість і він зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки.

У судове засідання позивач не зявилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, до суду надала заяву, в якій просила проводити судове засідання за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, до суду надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Третя особа у справі, ОСОБА_3, в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладенн розгляду справи до суду не подала.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, підстави позовних вимог вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, позивач, та ОСОБА_2, відповідач, перебували у шлюбі, зареєстрованому 24 квітня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Славутицького міськвиконкому Київської області, Україна, актовий запис № 37, який був розірваний згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 27 серпня 2002 року, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 03 грудня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, зроблено актовий запис № 174, що підтверджено свідоцтвом про одруження та свідоцтвом про розірвання шлюбу, копії яких долучені до матеріалів справи, а також копією рішення Славутицького міського суду Київської області від 27 серпня 2002 року ( а.с. 12-13).

У сторін народилося двоє дітей - дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком яких є відповідач, а матірю позивач, що підтверджено свідоцтвами про їх народження, копії яких долучені до матеріалів справи ( а.с. 10-11).

Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи від 11.03.2019 року ОСОБА_1, позивач у справі, ОСОБА_3, третя особа у справі, зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с. 15-16).

Довідкою від 06.03.2019 року № 19033 підтверджено, що ОСОБА_3, третя особа у справі, є студентом І курсу денного відділення Ніжинського державного університету імені ОСОБА_4, факультету іноземних мов, за спеціальністю середня освіта. Мова та література (англійська). Навчається за держзамовленням, стипендію не отримує. Початок навчання 01.09.2018 року, закінчення навчання 30.06.2022 року (а.с.17).

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

За змістом ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як розяснив Пленуму Верховного Суду України у п. 20 постанови № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_3, третя особа у справі, дійсно потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням. Незважаючи на те, що вона навчається за державним замовленням, але потребує матеріальної допомоги від батьків на період навчання. ОСОБА_6 виділили ліжко-місце в гуртожитку, вартість проживання в якому становить 5200 гривень за один навчальний рік. Позивач несе досить великі витрати по забезпеченню дочки учбовим матеріалом, харчуванням, придбанням їй одягу, взуття та засобів особистої гігієни. Лише на харчування та транспортні послуги вона витрачає не менше 3000 - 4000 гривень в місяць. За Інтернет, яким користується донька в гуртожитку, позивач щомісячно сплачує по 100 гривень, а за послуги мобільного звязку - 65 гривень на місяць.

Як вбачається з копії дублікату квитанції від 10.01.2019 року, за гуртожиток №3 Ніжинського державного університету імені ОСОБА_4, студентом ОСОБА_3 сплачено 2600,00 гривень (а.с.18).

Відповідно до довідки про доходи № 33 від 11.03.2019 року ОСОБА_3, позивач, працює в ДП «УЗФО Чорнобильської АЕС», на посаді дезактиваторника 3 розряду, загальна сума доходу за період з лютого 2018 року по лютий 2019 року складає 140529,69 гривень (а.с.19).

Частиною 2 ст. 200 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Оцінюючи надані докази, суд бере до уваги, що третя особа ОСОБА_3 після досягнення повноліття продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує допомоги батьків на своє утримання.

Врахувавши нормальний стан здоровя відповідача, стан здоровя третьої особи, оскільки доказів іншого суду не надано, матеріальне становище третьої особи і матеріальне становище відповідача, який має постійний дохід у виді заробітної плати, можливість надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки та позивачем, розмір витрат, повязаних з навчанням, суд вважає правильним визначити аліменти на утримання ОСОБА_3 на час її навчання у Ніжинському державному університеті імені ОСОБА_4, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років, відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України в розмірі 1/4 частки доходу відповідача щомісяця, що буде необхідною та достатньою участю батька в утриманні повнолітньої дочки на період її навчання.

Виходячи із змісту ст. 201, ч. 1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня предявлення позову.

За правилами ст. 141 ЦПК України, ст. ст. 1-4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258 -259, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісяця, на утримання повнолітньої дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 20 березня 2019 року і до закінчення нею навчання у Ніжинському державному університеті імені ОСОБА_4, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років

Допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП: НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7.

Третя особа: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП: НОМЕР_2.

Повне судове рішення складено 24 квітня 2019 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька