ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 22-ц/807/1343/19 Ходько В.М.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Воробйової І.А.

Онищенко Е.А.

За участю секретаря: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - адвоката Попової Катерини Романівни на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність начальника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та зобов'язання його вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками та спонукання до знесення самовільної будівлі.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2006 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 19 грудня 2006 року, позов задоволено у повному обсязі.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області віл 01 червня 2017 року ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2017 року про відмову у задоволені заяви про зміну стягувача у виконавчому провадженні скасовано, замінено стягувача ОСОБА_5 у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Орджонікідзевського районного суду від 03 жовтня 2006 року його правонаступником - ОСОБА_3

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2017 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Запорізької області від 19 червня 2018 року, подання головного державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя Лазарок О.А. про зміну способу і порядку виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2006 року залишено без задоволення.

У жовтні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність начальника ВДВС Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя територіального управління юстиції у Запорізькій області Логвіна В.І., посилаючись на те, що 20.09.2018 року нею керівнику Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ТУЮ у Запорізькій області Логвіну В.І. була подана скарга на постанову головного державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ТУЮ у Запорізькій області Лазарок О.А. про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні від 14.9.2018 року.

04.10.2018 року вона отримала відповідь на вказану скаргу, в якій була повідомлена про невідповідність її скарги вимогам ч.4 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» та про те, що скарга була розглянута відповідно до ЗУ «Про звернення громадян».

Вважає, що керівник Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ТУЮ у Запорізькій області Логвін В.І. діяв всупереч вимогам ЗУ «Про виконавче провадження» та протиправно ухилився від розгляду її скарги на постанову державного виконавця.

Зазначає, що керівник встановив зі змісту її скарги всі необхідні реквізити для її розгляду, проте від її розгляду протиправно ухилився, навіть не зазначаючи в чому саме полягає, на його думку, невідповідність її скарги вимогам ч.4 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження».

Посилаючись на зазначені обставини просила суд визнати протиправною бездіяльність начальника ВДВС Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ТУЮ у Запорізькій області Логвіна В.І. щодо не розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні від 14.09.2018 року, винесеної головним державним виконавцем Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ТУЮ у Запорізькі області Лазарок О.А. та зобов'язати розглянути у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» її скаргу.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2018 року в задоволені скарги відмовлено.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - адвокат Попова К.Р. зазначає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, судом не вірно застосовані вимоги ЗУ «Про виконавче провадження» та ЗУ «Про звернення громадян». Просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким скаргу задовольнити.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Відмовляючи в задоволені скарги суд виходив з необґрунтованості заявлених вимог скаржника, оскільки вони не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Конституцією України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Цією ж статтею передбачено перелік прав державного виконавця щодо здійснення ним виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч.4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; повне найменування (прізвище, ім'я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім'я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Відповідно ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Судовий контроль за виконанням судових рішень, зокрема, право сторони виконавчого провадження на звернення до суду зі скаргою на рішення, дію чи бездіяльністю державного виконавця, регламентовано розділом VII ЦПК України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частинами 2, 3 статті 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Встановлено, що на виконанні Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження ВП №42654906 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2341 від 05.03.2007 року виданий Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 03.10.2006 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та знесення самовільної будівлі.

До теперішнього часу рішення суду добровільно не виконано.

Підставою для проведення перевірки законності виконавчого провадження є скарга на дії та бездіяльність начальника органу державної виконавчої служби.

Згідно із статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, висновок суду про відмову у задоволені скарги у зв'язку з розглядом начальником Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Логвіним В.І. скарги ОСОБА_3 на постанову від 14.09.2018 року про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні по суті, за результатами якої зроблено висновок, що дії та заходи державного виконавця відповідають чинному законодавству, та з наданням відповіді на її скаргу від 28.09.2018 року, є помилковим.

Між тим, враховуючи тривалість невиконання судового рішення, начальником ВДВС Логвіним В.І. в порушення вимог частини 4 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» та посадових обов'язків, жодних дій, спрямованих на своєчасність, правильність та повноту виконання судового рішення державним виконавцем, забезпечення дієвого контролю за здійсненням виконавчих дій, в тому числі шляхом надання державному виконавцю доручень та вказівок, тощо не вчинено, що є підставою для визнання його бездіяльності протиправною.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.376 ЦПК України її слід скасувати і постановити нове судове рішення про задоволення скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 451 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Попової Катерини Романівни задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2018 року по цій справі скасувати та постановити нове судове рішення, яким скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність начальника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та зобов'язання його вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність начальника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Логвіна В.І., що полягає у відсутності контролю за діями державного виконавця Лазарок О.А. в провадженні якого знаходиться виконавче провадження №42654906 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2341 від 05.03.2007 року виданий Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 03.10.2006 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та знесення самовільної будівлі.

Зобов'язати начальника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Логвіна В.І. виконати вимоги ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» в частині належного контролю у виконавчому провадженні №42654906.

Дата складання повної постанови 22 квітня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: І.А. Воробйова

Е.А. Онищенко