Справа № 526/2453/18
Провадження № 2-о/526/13/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2019 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Тищенко Л.І.,

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2

з участю секретаря Синепол С.А.

заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу ОСОБА_4, Гадяцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Полтавській області про оголошення особи померлою,

в с т а н о в и в:

до суду звернулася ОСОБА_3 з заявою про оголошення померлим ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У заяві заявник зазначила, що 01 липня 2004 року її син ОСОБА_5 поїхав в м. Любарці Московської області Російська Федерація на заробітки і більше не повернувся. З того часу, будь-який звязок з ним втрачено. Він жодного разу не зателефонував, не написав листа, не повідомив іншим способом про місце перебування, ніхто не бачив його та не чув про нього нічого. Вона всі ці роки власними силами намагалась встановити місце знаходження сина, але жодного результату це не принесло. Окрім того, з даного приводу заявник зверталась до Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області. Проте, незважаючи на всі ці заходи, розшукати сина не вдалось, що підтверджується листом Гадяцького РВ УМВС України в Полтавській області. Таким чином, більше 14 років відсутні відомості про місце його перебування. Оголошення сина ОСОБА_5 померлим необхідно їй для реалізації права на спадщину, після смерті чоловіка ОСОБА_6, який помер 22 травня 2018 року.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_5 заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити.

Заінтересовані особи приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу ОСОБА_4 та представник Гадяцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Полтавській області у судове засідання не зявились, направили заяви про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши та проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що заява ОСОБА_3 про оголошення особи померлою не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_6 та ОСОБА_3.

Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу, ОСОБА_6 та заявник ОСОБА_3, перебували у шлюбі з 06 березня 1976 року.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 380972, виданого Гадяцьким РВ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області, чоловік заявниці ОСОБА_6, помер 22 травня 2018 року.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10 лютого 2004 року, виданого відділом приватизації житла виконавчого комітету Гадяцької міської ради, ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 належить квартира № 18, по вул. 50 років Жовтня, 41, в м. Гадяч Полтавської області по 1/3 частині кожному.

У довідці виконавчого комітету Гадяцької міської ради № 6348 від 30.11.2018 значиться, що заявник ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. За вищевказаною адресою зареєстрований ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В акті обстеження матеріально-побутових умов сімї від 03.12.2018 вказано, що заявник ОСОБА_3 проживає одна у ІНФОРМАЦІЯ_4. Її син ОСОБА_5 з 2004 року не проживає за даною адресою, місце його знаходження невідоме, його особистих речей не виявлено.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили, що ОСОБА_5 близько чотирнадцяти років не проживає ІНФОРМАЦІЯ_5, місце його знаходження невідоме.

Зі змісту листа Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області від 09.10.2018 № Г-13/115/119/01-2018 вбачається, що Гадяцьким ВП ГУНП в Полтавській області проводяться заходи щодо розшуку безвісно зниклого ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_7, який влітку 2004 року поїхав з м. Гадяч в м. Любарці Московської області РФ та до теперішнього часу не повернувся, місце його знаходження не відоме. По даному факту заведено ОРС «Розшук» № 04/18 від 22.06.2018 та внесено відомості до ЄРДР № 0000482 від 15.06.2018 за ч. 1 ст. 115 КК України. З метою встановлення місцезнаходження безвісти зниклого ОСОБА_5 проведено ряд оперативно-розшукових заходів, але місце його знаходження не встановлено.

Окрім того, у відповідності листа Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області від 11.03.2019 № 1858115/119/01-19 вбачається, що станом на 11 березня 2019 року місцезнаходження безвісно зниклого ОСОБА_5 не встановлено.

З наданих повідомлень Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області вбачається, що повідомлення про зникнення ОСОБА_5 надійшло у червні місяці 2018 року і лише з цього часу проводиться його розшук, тобто на час розгляду справи даний термін становить менше одного року.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Докази на підтвердження обставин, які б загрожували смертю чи давали підстави припускати загибель від нещасного випадку безвісно зниклому сину заявника, відсутні.

Що стосується доказів, наданих на підтвердження відсутності її сина з 2004 року за місцем постійного проживання, якими є показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, акт обстеження житлово-побутових умов, в якому значиться дана інформація зі слів заявниці, за відсутності інших належних доказів, які б містили відомості щодо предмета доказування, суд вважає, що вказані докази є недостатніми для підтвердження обставин, які б давали підстави для визнання особи померлою.

У відповідності до абз. 3 п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 46 ЦК, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Частиною 1 ст. 1215 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Оголошення померлим ОСОБА_5 заявнику необхідно для оформлення спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_6, який помер 22 травня 2018 року, однак, матеріали справи не містять даних про наявність відкритої спадкової справи після його смерті, наявності інших спадкоємців.

Окрім того, заявник у судовому засіданні повідомила, що її син ОСОБА_5 має повнолітню доньку, проте заявником не залучено її до участі у справі в якості заінтересованої особи.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, враховуючи вказані вимоги закону, суд приходить до висновку, що заявником не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту того, що її син ОСОБА_5 помер, нею не здійснювалися заходи щодо його розшуку, протягом 2004 - 2018 років.

Особливістю при розгляді питання про оголошення фізичної особи померлою не є просто фактична відсутність її за місцем проживання та втрата зв'язку з родичами, адже оголошення особи померлою є крайньою мірою і може застосовуватися лише у випадках встановлених законом.

Враховуючи те, що судом не встановлено достатніх підстав, які б надали суду можливість визнати ОСОБА_5 померлим, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 263-265, 268, 305-308 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

відмовити ОСОБА_3 у задоволенні заяви про оголошення померлим ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7.

Повне судове рішення складено 15 квітня 2019 року.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Головуючий Л. І. Тищенко

ОСОБА_9 ОСОБА_1

ОСОБА_2