ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 620/777/16-ц

провадження № 61-36226 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу, - ОСОБА_4 ,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Харківської області від 09 березня 2017 року в складі колегії суддів Кокоші В. В., Кіпенка І. С., Хорошевського О. М.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5 , в якому ОСОБА_1 просив визнати за ним право власності на автомобіль ВАЗ - 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , 1992 року випуску, причіп легковий - В, УВН 810082 , д.н.з. НОМЕР_3 , 2011 року випуску, а ОСОБА_2 просив визнати за ним право власності на трактор колісний МТЗ-80, д.н.з. НОМЕР_4 , 2007 року випуску, трактор колісний МТЗ-80, д.н.з. НОМЕР_5 , 1987 року випуску, причіп тракторний 2ПТС-4, д.н.з. НОМЕР_6 , 1989 року випуску.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що у 2008 році він придбав у ОСОБА_3 на підставі довіреності, посвідченої 30 грудня 2008 року приватним нотаріусом Зачепилівського РНО Харківської області Тютькіною А. І., автомобіль ВАЗ - 21063 і сплати відповідачеві 16 000 грн.

У грудні 2013 року він придбав у ОСОБА_5 причіп легковий - В, УВН 810082 , шляхом фактичної передачі йому причіпу та технічного паспорту на нього, за який сплатив відповідачеві 8000 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначав, що 03 березня 2014 року він придбав у ОСОБА_5 два трактори колісні МТЗ-80 і причіп тракторний 2ПТС-4, за які сплатив відповідачеві 120 000 грн, що підтверджується розпискою.

Оформити право власності на придбані транспортні засоби позивачі не можуть, оскільки постановою державного виконавця накладений арешт на все майно ОСОБА_5 , а тому позивачі просили вирішити спір у судовому порядку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 06 грудня 2016 року позов задоволено, визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобіль ВАЗ-21063, д.н.з. НОМЕР_1 , 1992 року випуску, кузов № НОМЕР_7 , причіп легковий - В, УВН 810082 , д.н.з. НОМЕР_3 , 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_8 , визнано за ОСОБА_2 право власності на трактор колісний МТЗ-80, д.н.з. НОМЕР_4 , 2007 року випуску, заводський № НОМЕР_9 , двигун № НОМЕР_10 , трактор колісний МТЗ-80, д.н.з. НОМЕР_5 , 1987 року випуску, заводський № НОМЕР_11 , двигун № НОМЕР_12 , причіп тракторний 2ПТС-4, д.н.з. НОМЕР_6 , 1989 року випуску, заводський № НОМЕР_13 .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що факт укладення договорів купівлі-продажу транспортних засобів підтверджується наявними в матеріалах справи належними та допустими доказами, зокрема, довіреністю та розпискою.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 09 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 як особи, яка не брала участь у справі, задоволено, рішення скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційний суд виходив із того, що позивачі не довели в установленому законом порядку обставини, на які посилаються як на підставу своїх вимог, а суд першої інстанції вирішив питання про права та законні інтереси особи, яка не є учасником справи.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У квітні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на вказане судове рішення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

На виконання вимог підпункту 4 пункту 1 розділу XIII ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» дана справа передана до Верховного Суду.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції в цивільних справах є Верховний Суд.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заперечення на касаційну скаргу

Заперечення на дану касаційну скаргу від інших учасників справи до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не надходили.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що на підставі свідоцтв про реєстрації транспортних засобів та свідоцтв про реєстрацію машини ОСОБА_3 є власником:

- автомобіля ВАЗ-21063, д.н.з. НОМЕР_1 , 1992 року випуску, кузов № НОМЕР_7 ,

- причіпа легкового - В, УВН 810082 , д.н.з. НОМЕР_3 , 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_8 ,

- трактора колісного МТЗ-80, д.н.з. НОМЕР_4 , 2007 року випуску, заводський № НОМЕР_9 , двигун № НОМЕР_10 ,

- трактора колісного МТЗ-80, д.н.з. НОМЕР_5 , 1987 року випуску, заводський № НОМЕР_11 , двигун № НОМЕР_12 ,

- причіпа тракторного 2ПТС-4, д.н.з. НОМЕР_6 , 1989 року випуску, заводський № НОМЕР_13 .

30 грудня 2008 року ОСОБА_3 видав ОСОБА_6 , ОСОБА_1 нотаріально посвідчену довіреність на право керування та розпорядження належним йому автомобілем ВАЗ-21063 строком на десять років.

Відповідно до розписки ОСОБА_2 03 березня 2014 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 120 000 грн як оплату за трактор колісний МТЗ-80, д.н.з. НОМЕР_4 , 2007 року випуску, трактор колісний МТЗ-80, д.н.з. НОМЕР_5 , 1987 року випуску та причіп тракторний 2ПТС-4, д.н.з. НОМЕР_6 , 1989 року випуску.

Заочним рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 06 грудня 2016 року, яке набрало законної сили 10 серпня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 254 009 грн заборгованості за договором позики.

Постановою державного виконавця Зачепилівського РВДВС ГТУЮ в Харківській області від 26 вересня 2016 року відкрито виконавче провадження № 52358046 за виконавчим листом № 620/491/16-ц про стягнення зі ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 254 009 грн заборгованості та наладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_5 .

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Згідно з указаним порядком оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод.

Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС.

У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб`єкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб`єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером.

Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану.

У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі.

Правильним є висновок апеляційного суду, що продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Згідно з частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).

Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти.

Установивши, що між ОСОБА_1 і ОСОБА_5 та між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 договори купівлі-продажу транспортних засобів не укладалися, право власності на відповідні об`єкти заз ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не реєструвалося, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Правильним є також висновок апеляційного суду, що задовольняючи даний позов, суд першої інстанції вирішив питання про права та законні інтереси особи, яка подала апеляційну скаргу, а тому наявні правові підстави для його скасування.

Доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу, зводяться до переоцінки встановлених апеляційним судом обставин та незгоди з оскаржуваним судовим рішенням, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться за межами повноважень касаційного суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК Українипідстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін.

Керуючись статтями 389, 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 09 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

М. М. Русинчук