Дата документу 16.04.2019 Справа № 311/370/18
ЗапорізькИЙ Апеляційний суд
Є.У. № 311/370/18 Головуючий у І-й інстанції: Носик М.А.
Провадження № 22-ц/807/1033/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» на заочне рішення Василівського районного суду Запорізької області від 11 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» про визнання права власності на частку в статутному капіталі в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до ТОВ «Промінь» про визнання права власності на частку в статутному капіталі в порядку спадкування.

В обґрунтування позову зазначали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів - ОСОБА_5. За життя батько позивачів заповіт не склав, а отже спадкування після його смерті повинно здійснюватись за законом. На час відкриття спадщини після смерті спадкодавця спадкоємцями першої черги у відповідності до ч.1 ст.1261 Цивільного кодексу України є рідний син та рідна донька ОСОБА_5. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у встановленому законом порядку звернулися до приватного нотаріуса та надали заяви про прийняття спадщини. Було відкрито спадкову справу №6019973. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 16.03.2017 № 22727751 ОСОБА_5 є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» і розмір його частки у статутному капіталі товариства складає 16 000,00 грн. Право на частку у статутному капіталі необхідно відмежовувати від права на участь у товаристві. Позивачі звернулися до нотаріуса з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину. Кожен із спадкоємців спадкує 1/2 від частки спадкодавця у статутному капіталі. Розмір частки спадкодавця у статутному капіталі товариства складає 16000 грн. Для видачі свідоцтва про право на спадщину на частку в статутному капіталі господарського товариства нотаріусу потрібно два документи: виписка (зараз це витяг) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, та - довідка, підписана керівником товариства. У спадковій справі відсутня необхідна довідка, яка видається товариством. На запит нотаріуса вказану довідку відповідачем не було надано. Тому нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва оскільки документально не підтверджено склад спадкового майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Таким чином за відсутності можливості оформити спадкові права шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину спадкоємець звернувся до суду із позовом про визнання права на частку у статутному капіталі товариства.

Посилаючись на зазначені обставини, просили суд визнати за ними право власності на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» у розмірі по 8000 грн., що становить по 16,665 % статутного капіталу, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочним рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 11 вересня 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ТОВ «Промінь» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просить рішення суду частково скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог щодо визначення розміру часток спадкування у відсотковому відношенні відмовити.

На апеляційний розгляд справи відповідач не з'явився, директор ТОВ «Промінь» просив про відкладення розгляду справи тому що він перебуватиме у відрядженні, а представник приймає участь у іншій справі.

Судова колегія відхилила клопотання апелянта про відкладення розгляду справи заявлене з тих підстав, що директор виїхав у відрядження, а представник зайнятий у іншому судовому процесі.

Судова колегія враховує, що у відповідності до ст. 43 ЦПК України участь в судовому засіданні є не обов'язком, а правом особи, яка бере участь у справі.

Суд не вбачив підстав для відкладення розгляду справи в порядку ст. 372 ЦПК України, оскільки згідно даної норми процесуального права судове засідання відкладається в разі неявки в судове засідання за клопотанням особи, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними.

Проте, з наданого клопотання вбачається, що підписано воно директором підприємства 15 квітня 2019 року одночасно з наказом про своє відрядження, тоді як виклик до апеляційного суду був отриманий апелянтом ще 21 березня 2019 року.

До того ж з поданої заяви про відкладення розгляду справи не вбачається неможливість участі представника відповідача у справі, позаяк терміновість та невідкладність відрядження керівника та обов'язковість його виїзду не мотивована, з наданого наказу вбачається, що на час відрядження було визначено іншу особу, яка виконуватиме обов'язки директора.

Крім того, апелянт є юридичною особою, жодних відомостей про те, що юридична особа не може направити до апеляційного суду іншу компетентну особу крім директора або визначеного ним представника, не надано. Таким чином, апелянт реалізував надане йому ст. 43 ЦПК України право брати участь в судовому засіданні на власний розсуд.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів - ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (т.1, а.с.8).

За життя ОСОБА_5 заповіт не склав, а отже спадкування після його смерті повинно здійснюватись за законом.

На час відкриття спадщини після смерті спадкодавця спадкоємцями першої черги у відповідності до ч.1 ст.1261 Цивільного кодексу України є син та донька ОСОБА_5.

Діти спадкодавця, донька ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 у встановленому законом порядку звернулися до приватного нотаріуса та надали заяви про прийняття спадщини. Було відкрито спадкову справу № 6019973.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 16 березня 2017 року № 22727751 ОСОБА_5 є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» і розмір його частки у статутному капіталі товариства складає 16 000,00 грн.

Право на частку у статутному капіталі необхідно відмежовувати від права на участь у товаристві. Право на участь у товаристві (ст. 100 Цивільного кодексу) як немайнове право до складу спадщини не включається, тоді як право на частку (пай), будучи правом майновим, переходить до спадкоємців.

При вирішенні справи, суд першої інстанції керувався роз'ясненнями п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», за якими вирішуючи спір про спадкування частки учасника підприємницького товариства, необхідно враховувати, що це допускається статтями 130, 147, 166 ЦК, статтями 55, 69 Закону «Про господарські товариства» і не підпадає під заборону пункту 2 частини першої статті 1219 ЦК. При цьому спадкується не право на участь, а право на частку у статутному (складеному) капіталі.

Судом першої інстанції було враховано, що позивачі звернулися до нотаріуса із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину. Статтею 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином кожен із спадкоємців спадкує 1/2 від частки спадкодавця у статутному капіталі. Розмір частки спадкодавця у статутному капіталі товариства складає 16 000,00 грн.

Відповідач ТОВ «Промінь» як при розгляді в суді першої інстанції так і в апеляційній скарзі заперечував щодо визначення в судовому порядку частки померлого та відповідно частки спадкоємців у відсотковому відношенні.

При цьому в апеляційній скарзі відповідач зазначає що вимога позивачів про визнання за ними права на частку у відсотковому співвідношенні суперечить загальним положенням законодавства.

Разом з тим, апелянт не зазначає яким чином порушуються його права, посилання на те, що визнання права за спадкоємцями на відсоткову частку надасть їм корпоративні права, в тому числі на участь в управлінні Товариством, є припущенням, яке на базується на чинному законодавстві.

Суперечливими є і твердження в апеляційній скарзі про те, що спадкоємці мають право на спадкування частки, а не на визначення розміру цієї частки.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції, судова колегія враховує наступне.

Частиною 1 ст. 23 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачено, що у разі смерті або припинення учасника товариства його частка переходить до його спадкоємця чи правонаступника без згоди учасників товариства.

Посилання апелянта на те, що на спірні правовідносини не розповсюджується дія цього закону не є переконливими, тому що до часу прийняття такого закону питання про визнання за спадкоємцями права на частку у статутному капіталі вирішено не було.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1219 Цивільного кодексу України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема, право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами.

В той же час, ст. 190 Цивільного кодексу України визначено, що майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Таким чином, право на участь в товаристві не входить до спадщини, в той час, як майнові права на частку в статутному капіталі можуть спадкуватись.

З огляду на наведені норми законодавства, ч. 1 ст. 23 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачає, що у разі смерті або припинення учасника товариства його частка переходить до його спадкоємця чи правонаступника без згоди учасників товариства. При цьому, відповідна норма не передбачає переходу до спадкоємця корпоративних прав на участь в товаристві.

Наведені обставини спростовують твердження відповідача про набуття спадкоємцями померлого учасника корпоративних прав на участь у Товаристві з обмеженою відповідальністю. В той же час, наведені обставини свідчать про набуття позивачами прав на частку, однак лише як на відповідне майнове право. При цьому, відповідне право стосується саме частки як певного майнового активу і не пов'язано з правом участі в товаристві.

Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» № 2275-VIII від 06 лютого 2018 року, розмір частки учасника товариства у статутному капіталі товариства може додатково визначатися у відсотках. Розмір частки учасника товариства у відсотках повинен відповідати співвідношенню номінальної вартості його частки та статутного капіталу товариства.

Тож суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог .

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Заявлене клопотання щодо повернення зайво сплаченого судового збору не суперечить закону та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» залишити без задоволення.

Заочне рішення Василівського районного суду Запорізької області від 11 вересня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Клопотання Директора ТОВ «Промінь» Шевченко Є.О. про повернення зайво сплаченого судового збору в розмірі 704,80 грн. - задовольнити.

Повернути Директору ТОВ «Промінь» Шевченко Є.О. зайво сплаченусуму судового збору у розмірі 704,80 грн. відповідно до квитанції № 29745 від 19.10.2018 року.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області повернути Директору ТОВ «Промінь» Шевченко Є.О. зайво сплачені кошти судового збору у розмірі 704,80 грн. відповідно до квитанції № 29745 від 19.10.2018 року, сплачені на розрахунковий рахунок № 0011, Банк платника: АТ «Ощадбанк», код авторизації 806821, ІD транзакції: , номер терміналу: 20010031, Отримувач УК у м.Запоріжжі/Вознесенівс./2030101, Код отримувача 38025409, Код банку (МФО): 899998; Призначення платежу: *;101;30000811;Судовий збір, за позовом ТОВ «Промінь», Апеляційний суд Запорізької області

Копію постанови разом із квитанцією № 29745 від 19.10.2018 року про сплату судового збору надіслати Директору ТОВ «Промінь» Шевченко Є.О.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 22 квітня 2019 року

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков