КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 367/6800/14-ц Головуючий у суді І інстанції Саранюк Л.П.
Провадження № 22-ц/824/5374/2019 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ігнатченко Н.В.,

суддів : Олійника В.І., Приходька К.П.,

за участю секретаря судового засідання - Черниш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 3 грудня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Київобленерго» про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У березні 2017 року ОСОБА_3звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28 квітня 2015 року, яким відмовлено в задоволенні його позову до ПАТ «Київобленерго» про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування своїх вимог зазначив, що в основу вказаного рішення суду покладено висновок про те, що борг на його особовому рахунку виник у результаті некоректних розрахунків при оформленні розрахункової картки, у зв'язку з чим виникла недоплата у розмірі 1772,27 грн, борг був узгоджений зі споживачем та було проведено перевірку правильності нарахувань і плати за використану електроенергію. Проте такі мотиви суду не відповідають дійсності та спростовується ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 лютого 2017 року, якою скасовано рішення Ірпінського міського суду Київської області від 30 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 30 березня 2016 року, а справу за позовом ПАТ «Київобленерго» до ОСОБА_3 про стягнення боргу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. У зв'язку з наведеним, заявник вважає, що є підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 3 грудня 2018 року заяву ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з даною ухвалою, заявник подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, з мотивів неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, й порушення норм процесуального права, та постановити нове рішення, яким задовольнити його заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

В апеляційній скарзі заявник посилається на те, що викладені у спірному листі ПАТ «Київобленерго» від 7 травня 2014 року № 06/200/2385 факти про наявність у нього боргу за використану електроенергію є такими, що не відповідають дійсності, вони не встановлені у встановлений законом спосіб, тобто в судовому порядку.

Розгляд справи заявник просить здійснювати без його участі, оскільки за станом здоров'я він не може бути присутнім в судовому засіданні.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 28 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 17 червня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ «Київобленерго» про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Розглядаючи зазначений позов, суди дійшли висновку, що інформація, яка міститься у листі ПАТ «Київобленерго» від 7 травня 2014 року № 06/200/2385, направленого у відповідь на офіційний запит Київської ОДА, щодо нарахувань за використану електроенергію та некоректних розрахунків при оформленні розрахункової книжки ОСОБА_3, не є предметом судового захисту в розумінні положень статті 277 ЦК України.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами витлумачені в частині 2 статті 423 ЦПК України.

Зокрема, такими підставами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1); встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі (пункт 2); скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду (пункт 3).

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частини 4, 5 статті 423 ЦПК України).

У пункті 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» роз'яснено, що необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Отже, підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки заявник не знав про неї та, відповідно, не міг надати суду дані про неї.

Такою істотною обставиною, на думку заявника, є постановлення 1 лютого 2017 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвали у справі 367/3052/15-ц, якою скасовано рішення Ірпінського міського суду Київської області від 30 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 30 березня 2016 року, а справу за позовом ПАТ «Київобленерго» до ОСОБА_3 про стягнення боргу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Залишаючи заяву без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги заявника про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є передчасними з огляду на те, що спір про стягнення боргу не вирішений по суті, а заявником не наведено, які саме обставини він вважає нововиявленими.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки заявником не надано як доказ рішення суду, що набрало законної сили, яким встановлено факти, які можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом першої інстанції в ухваленому ним судовому рішенні від 28 квітня 2015 року, яке переглянуте судом вищої інстанції 17 червня 2015 року, та які входили до предмету доказування при вирішенні даного спору по суті.

Також слід врахувати, що заявником не зазначено норму (пункт) частини 2 статті 361 ЦПК України 2004 року (у редакції, що діяла на час звернення до суду), на підставі якої він просив переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами, та не обгрунтовано, яким саме чином можлива відмова у задоволенні позову ПАТ «Київобленерго» про стягнення боргу може вплинути на висновки судів про відсутність підстав для задоволення його позову про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, адже інформація про наявність боргу не є предметом судового захисту немайнових прав відповідно до статті 277 ЦК України.

Згідно із вимогами статті 364 ЦПК України 2004 року у заяві зазначаються, зокрема: нововиявлені обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд рішення, ухвали чи судового наказу, і дата їх відкриття або встановлення; посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

Згідно із частиною 3 статті 60 ЦПК 2004 року доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (стаття 179 ЦПК України 2004 року).

При цьому у рішенні Європейського суду з прав людини від 19 лютого 2009 року «Христов проти України», заява № 24465/04, Європейський суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка зокрема проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (res judicata), згідно з яким жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду.

Враховуючи викладене, суд першої інстанціїправильно визначився із характером спірних правовідносин та нормою права, яка підлягає застосуванню, законно та обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_3

Доводів, які б спростовували законність і обґрунтованість постановленої судом ухвали, апеляційна скарга не містить.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, ухвала суду першої інстанції постановлена відповідно до вимог матеріального та процесуального законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до пункту 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 3 грудня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: В.І. Олійник

К.П.Приходько