Справа № 729/399/19
2/729/218/19 р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 р. м. Бобровиця

Суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Демченко Л.М., розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТО Газ» в особі директора (засновників) ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у праві користування майном шляхом виселення,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просить усунути перешкоди у користуванні її майном, розташованим по вул. Незалежності, 2-Г в м.Бобровиця Чернігівської області.

Разом з позовною заявою до відкриття провадження в справі ОСОБА_1 звернулася із заявою про забезпечення позову, в якому просить заборонити ТОВ «ОТО Газ) використання нежитлового приміщення площею 81,6 кв.м. та земельні ділянки, на яких розташована АГЗП обємом до 10 куб.м. для заправки зрідженим газом автомобілів шляхом демонтажу зазначеного обладнання, що знаходиться по вул. Незалежності, 2- Г в м.Бобровиця Чернігівської області.

Дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Також, згідно викладеної позиції в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Матеріали заяви ОСОБА_1 не містять доказів того, що дійсно існує реальна загроза утруднення чи взагалі неможливості виконання рішення суду і що захист її прав та інтересів стане неможливим без вжиття зазначених нею в заяві заходів забезпечення позову. В своїй заяві остання тільки зазначає, що відповідачем чиняться дії, що порушують її права в частині користування майном. Вказує, що здійснення комерційної діяльності відповідачем без будь-яких правових підстав та договорів оренди порушують її право на ефективний захист.

Крім того суд, вирішуючи питання щодо заборони ТОВ «ОТО Газ» використання нежитлового приміщення, що такий вид забезпечення позову призведе до обмеження господарської діяльності відповідача, що є неприпустимим та приведе до невідворотних наслідків.

Отже, суд, розглядаючи заяву ОСОБА_1 бере до уваги не тільки інтереси позивачки, а й відповідача, права якого можуть бути порушені у звязку із застосуванням такого заходу забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст.149, 152, 153, ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТО Газ» в особі директора (засновників) ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у праві користування майном шляхом виселення, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л.М.Демченко