Справа № 342/346/19
Провадження № 2/342/416/2019
19 квітня 2019 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Ничик Г.І.
з участю секретаря судового засідання Петруняк Н.А.,
провівши відкрите підготовче засідання в залі суду в м. Городенка в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 25 березня 2019 р. по справі № 342/792/18 в два самостійні провадження розєднано справи: 1)за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, - з батьком, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання цих же неповнолітніх дітей з матірю (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача за первісним позовом - Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області); 2) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В позові про розірвання шлюбу ОСОБА_1 просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_2, зареєстрований 09.12.2004 відділом РАЦС Старосамбірського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 8. Зазначив, що у шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які є неповнолітніми, перебувають на його вихованні та утриманні. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили взаєморозуміння та повагу, мають різні уявлення про побудову сімейних відносин та ведення спільного господарства. Раніше сторони разом їздили на роботу в Польщу, з 2013 р. відповідачка залишилася там на постійній основі. Протягом останніх пяти років відповідачка живе та працює в Польщі, додому приїздить на Різдво та Великдень на 2-3 дні. Відповідачка нехтує думкою позивача про те, що для збереження сімї подружжя повинно жити разом. Позивач ніколи не знає, де знаходиться відповідачка. Бажаючи зберегти сімю заради дітей, позивач у 2014 р. поїхав у Польщу до дружини. На наступний день після його приїзду відповідачка повідомила, що в неї інші плани, вона їде у Швецію, на його очах сіла в автомобіль з незнайомими чоловіками та поїхала, нічого не пояснюючи. Протягом останніх пяти років позивач самостійно виховує та утримує дітей. У приготуванні їжі та в догляді за дітьми позивачу допомагає його мати. Позивач неодноразово пропонував відповідачці повернутися додому, щоб він міг їздити на заробітки, а вона могла виховувати їхніх дітей, на що відповідачка не погоджувалась. Не дивлячись на те, що відповідачка постійно працює за кордоном, коштів на утримання дітей вона не надавала. У 2017 році відповідачка почала надсилати позивачу символічні суми на утримання дітей: 60-70 доларів на обох дітей на 3-4 місяці. У соціальних мережах відповідачка постійно проводить переписку з незнайомими мужчинами, що викликає у позивача обґрунтовані сумніви у її подружній вірності. Тривале роздільне проживання призвело до припинення між сторонами сімейних відносин. Сторони протягом останніх пяти років фактично проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не поєднані спільним побутом, не живуть шлюбним життям. Всі рішення відповідачка приймає самостійно, не рахуючись з думкою позивача. Обовязок по вихованню та утриманню дітей відповідачка повністю переклала на позивача. За таких обставин шлюб існує формально, подальше збереження сімї неможливе та суперечить інтересам позивача, тому позивач бажає припинити дані шлюбні відносини.
Позивач в підготовче засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить терміну для примирення не надавати, судове засідання, в якому буде вирішуватися питання про надання терміну на примирення, проводити без його участі. В заяві покликається на те, що фактичні сімейні стосунки між ним та відповідачкою припинилися пять років тому, тоді відповідачку зовсім не бентежило, що діти живуть без мами. Розірвання шлюбу між ним та відповідачкою ніяким чином не впливає на можливість відповідачки спілкуватися з дітьми, опікуватися ними. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим за жодних обставин. Протягом останнього часу стосунки між сторонами значно погіршилися. Відповідачка тричі писала на позивача заяви в органи поліції; викладені у заявах факти не знайшли підтвердження. Процес розірвання шлюбу між ними триває з липня 2018 року. Весь цей час діти потерпають від пресу по телефону з боку відповідачки, нервують, втратили нормальний апетит, неуважні на заняттях. Позивач не погоджується на збереження шлюбу, а відповідачка своїми вчинками лише погіршує ситуацію, що суперечить інтересам їхніх дітей. Відповідачка не довела, що з моменту звернення позивача до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу змінилися обставини, які стали причиною звернення до суду. Вона не змінила свого ставлення до сімї, до виконання своїх батьківських обовязків, а довготривалий судовий розгляд справи лише травмує дітей.
Відповідачка в підготовче засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просить надати термін для примирення два місяці.
Передбачених ч.2 статті 198 ЦПК України підстав для відкладення підготовчого засідання судом не встановлено, судом прийнято рішення про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Василенко) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 09 грудня 2004 року у Тернавській сільській раді Старосамбірського району Львівської області, актовий запис за № 8, що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 009883, виданим 14 квітня 2005 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Старосамбірського районного управління юстиції Львівської області.
У шлюбі в сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис за № 06 від 11 липня 2005 р., та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис за № 11 від 13.07.2009 р., що стверджується копіями свідоцтв про народження, відповідно: серії 1-НМ № 024395, виданого 14 грудня 2005 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області та серії 1-НМ № 128987, виданого 13 липня 2009 р. Чернелицькою селищною радою Городенківського району Івано-Франківської області.
Ст.111 Сімейного кодексу України визначено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Згідно ч.7 ст.240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.
Приймаючи до уваги прохання відповідачки про надання строку для примирення, а також те, що сторони мають двоє малолітніх дітей, суд вважає, що з метою збереження сімї сторонам слід надати строк для примирення два місяці.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення. Пунктом 3 частини 1 статті 253 ЦПК України визначено, що провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 4 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до закінчення строку для примирення, визначеного судом.
На підставі ст.111 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 189, 197, 200, 223, 240, 247, 251, 253, 258, 260-261 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Надати строк для примирення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 два місяці.
Зупинити провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу до закінчення визначеного судом строку для примирення сторін.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання. В частині зупинення провадження у справі ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд Івано-Франківської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала складена 19 квітня 2019 р.

Суддя: Ничик Г. І.