Номер провадження: 22-ц/813/1301/19
Номер справи місцевого суду: 500/847/18
Головуючий у першій інстанції Жигулін С.М
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Драгомерецького М.М. (суддя-доповідач)

суддів: Дрішлюка А.І., Черевка П.М.,

при секретарі: Півнєві Д.С.,

за участю: позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 липня 2018 року про забезпечення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гіренко Максим Михайлович про визнання договору дарування удаваним правочином, визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності на частку в спільній сумісній власності подружжя та внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

16 лютого 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гіренко М.М. про визнання договору дарування удаваним правочином, визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності на частку у спільній сумісній власності подружжя та внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

30 березня 2018 року ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову, якою просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3.

Також 30 березня 2018 року ОСОБА_2 було подане клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 липня 2018 року клопотання про витребування доказів задоволено. Витребувано від приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гіренка М.М. договір купівлі-продажу №1555 від 17 жовтня 2017 року квартири АДРЕСА_1, який укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, з пакетом документів, що є підставою для укладення договору купівлі-продажу; ПАТ КБ «Приватбанк», ПАТ «Укрексімбанк» (03150, м. Київ, вул. Антоновича 127, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Перший український міжнародний банк», ПАТ «Марфін Банк» інформацію щодо поточних та депозитних рахунків, як валютних та й в національній валюті, відкритих на ім'я ОСОБА_3 рух коштів по ним із зазначенням дати і підстав відкриття та дати і підстав закриття рахунків, якщо такі були за період з 01 червня 2015 року по теперішній час; ПАТ «Укрексімбанк» інформацію щодо наявності скриньки у сховищі банку, відкритої на ім'я ОСОБА_3 рух коштів по ним із зазначенням дати і підстав відкриття та дати і підстав закриття рахунків, якщо такі були за період з 01 червня 2015 року по теперішній час; крім цього забезпечено докази шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справу по суті у іншому складі суду, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі та заперечення щодо апеляційної скарги ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Таким чином, забезпечення доказів - це їх процесуальна фіксація судом під час розгляду справи, з метою використання їх у якості доказів, якщо згодом їх подача стане неможливою або утрудненою, або засіб доказування може бути втраченим.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому суд першої інстанції у резолютивній частині оскаржуваної ухвали від 13 липня 2018 року забезпечив докази шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3, однак вказана процесуальна дія суперечить положенням цивільного процесуального законодавства, оскільки по даній справі спірна квартира не виступає доказом у справі, а є одним з предметів позову.

Отже, судом першої інстанції не враховано, що накладення арешту на майно у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України є різновидом забезпечення позову, а не підставами забезпечення доказів.

Статтею 149 ЦПК України передбачені підстави забезпечення позову, статтею 150 ЦПК України передбачені види забезпечення позову.

При викладених обставинах колегією суддів встановлено, що такий вид забезпечення доказів, як накладення арешту на майно, не є видом забезпечення доказів, що передбачено параграфом 8 глави 5 ЦПК України, а саме у статті 116 вказаного Кодексу.

Таким чином, при розгляді заяви про забезпечення позову недопустимо забезпечити докази шляхом накладення арешту на майно.

Крім того, судова колегія зазначає, що до суду від ОСОБА_2 надходила саме заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3, проте суд першої інстанції, порушуючи принцип диспозитивності, забезпечив докази, а не позов.

Судова колегія також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову.

Конституційній Суд України у Рішенні № 12-рп/2010 від 28.04.2010р. вказав, що положення пункту 2 частини першої статті 293 Кодексу (у редакції 2004 року) у взаємозв'язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України необхідно розуміти як такі, що передбачають право оскаржувати окремо від рішення суду в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції як про забезпечення позову і щодо скасування забезпечення позову, так і ухвали про відмову у забезпеченні позову і скасуванні забезпечення позову.

Вказані норми національного законодавства, зокрема цивільного процесуального, вказують на те, що ухвала про забезпеченні позову має бути оформлена окремим процесуальним документом.

За таких обставин, оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального права, це відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, дає підстави для скасування ухвали суду у частині накладення арешту та направлення справи для подальшого розгляду заяви про забезпечення позову до суду першої інстанції.

В іншій частині оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 368 - 371, 374, 376, 379, 382 - 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 липня 2018 року в частині накладення арешту скасувати та справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду заяви про забезпечення позову.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та подальшому оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено: 08 квітня 2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

А.І. Дрішлюк

П.М. Черевко