Справа № 128/1379/18
РІШЕННЯ

Іменем України

19.03.2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: Саєнко О.Б., при секретарі: Кузьменко А.О., за участі: представника позивача: ОСОБА_1, представника відповідача: Заверуха Ж.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці «про визнання права власності на нерухоме майно та зняття арешту з майна» третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,-

УСТАНОВИВ:

24.05.2018 до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом звернувся ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці «про визнання права власності на нерухоме майно та зняття арешту з майна» третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк».

Позов умотивовано тим, що 1 жовтня 2012 року між позивачем та відповідачкою ОСОБА_4 було укладено договір купівлі - продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а також договір купівлі - продажу двох земельних ділянок: кадастровий номер: НОМЕР_1, площею 0,25 га. цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та кадастровий номер: НОМЕР_2 площею 0,0353 га., цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Вказує, що зазначені договори посвідчені приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Рудик В.В. та зареєстровані в Державному реєстрі правочинів 1.10.2012 року.

Зазначає, що покупцю ОСОБА_3, були передані документи на придбані об'єкти, а ОСОБА_4 передані кошти в сумі 1 131 472 гривень.

Також за його кошти погашено кредиторську заборгованість ОСОБА_4 перед банком, внаслідок чого, будь -які обмеження на відчуження нерухомості було знято.

Вказує, що оформивши договір купівлі - продажу, нотаріус Рудик В.В. роз'яснив позивачу, що договори підлягають реєстрації в БТІ, проте строків такої реєстрації законом не визначено.

Зазначає, що він здійснив кілька спроб зареєструвати договори в Вінницькому БТІ, але не зміг цього зробити через численні черги, оскільки на той час передбачалась зміна порядку реєстрації прав на нерухоме майно і цим зумовлювався великий наплив народу з аналогічними проблемами, йому також було роз'яснено, що з часом у Прозорому офісі це буде здійснити простіше.

Вказує, що він є батьком чотирьох синів. На той час найменшому сину було кілька місяців від народження, він хворів, що створювало ряд більших проблем ніж реєстрація придбаного будинку.

Зазначає, що маючи намір подарувати житловий будинок старшому сину, він звернувся з приводу цього питання до нотаріуса, до державного реєстратора проте йому було відмовлено через наявність нових обтяжень на будинок.

Вказує, що в травні 2018 року позивачу стало відомо, що на підставі постанови про арешт майна боржника ОСОБА_4 від 22.08.2017 року на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також на земельні ділянки накладено арешт державним реєстратором Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

Просить суд винести рішення, яким визнати за ОСОБА_3 право власності на вищезазначені житловий будинок та земельні ділянки, арешт, накладений старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області із зазначених об'єктів нерухомості зняти.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_1, позов підтримала, просила його задовольнити. Додатково суду показала що на даний час позивач має поганий стан здоров'я ; дійсно ним своєчасно не було проведено держану реєстрацію прав власності на будинок та земельні ділянки, у зв'язку із сімейними обставинами; також цей будинок сім'я позивача використовувала як дачний будинок, де мешкали вони літом; позивач має чотирьох синів, молодший хворів. Позивач звернувшись до нотаріуса для оформленням договору , дізнався , що слід зареєструвати це нерухоме майно у державному реєстрі нерухомого майна; державний реєстратор відмовив у реєстрації оскільки наявний арешт; відмову позивач отримав усну. Суду зазначила, що відповідач ОСОБА_4, яка не з'являється до суду, на це мано не претендує, представник державної виконавчої служби при вирішені справи поклалася на розсуд суду, представник банку не з'явився до суду. Тому вважає, що у суду є правові підстави задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Заверуха Ж.А. в судовому засіданні при вирішені справи поклалася на розсуду суду, суду зазначила , що дійсно на виконанні в державній виконавчій службі наразі перебуває виконавчий лист № 6-5227/2011, виданий 13.12.2011 Дніпровським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ « Укрсоцбанку» заборгованості, по виконавчому проваджені 26.08.16 було закрито виконавче провадження. 21.08.20917 стягувач знову звернувся до державної виконавчої служби із заявою про відкриття провадження на підставі чого було постановою державного виконавця відкрите провадження 22.08.2017 на накладений арешт на нерухоме майно у виді будинку та двох земельних також винесено постанову про опис та арешт майна боржника .На даний час вирішується питання про продаж нерухомого майна боржника. При вирішенні позову поклалась на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_4 в судові засідання неодноразово не з'являлась, по невідомим суду причинам, про час і місце судових засідань повідомлялися завчасно та належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- ПАТ «Укрсоцбанк» також до судового засідання неязвився по невідомим для суду причинам.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез'явившихся осіб.

Вислухавши вступне слово учасників справи, які з'явилися до судового засідання, вивчивши позов, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення з огляду на наступне.

Судом установлено, що 01.10.2012 між ОСОБА_4.(продавець) та ОСОБА_3 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого продавець продала, а покупець купив житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 Даний договір посвідчено Рудик В.В., приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області та зареєстровано в реєстрі №6538 (а.с.6-7) також даний договір зареєстровано в Державному реєстрі правочинів, номер правочину 5229771, дата реєстрації 01.10.2012, відчужувач - ОСОБА_4, набувач- ОСОБА_3., про що свідчить витяг з Державного реєстру правочинів №11909817 (а.с.13).

Крім цього, 01.10.2012 ОСОБА_4.(продавець) та ОСОБА_3 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого продавець продала, а покупець купив земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,2500 га, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,0353 га, цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на за адресою: АДРЕСА_1 Даний договір посвідчено Рудик В.В., приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області та зареєстровано в реєстрі №6541 (а.с.8-9), також даний договір зареєстровано в Державному реєстрі правочинів, номер правочину 5230169, дата реєстрації 01.10.2012, відчужувач - ОСОБА_4, набувач- ОСОБА_3., про що свідчить витяг з Державного реєстру правочинів №11909849 (а.с.12).

Вищезазначені земельні ділянки належали ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 виданого Вінницьким районними відділом земельних ресурсів 20.07.2005 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки та на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 397573, виданого Вінницьким районним відділом земельних ресурсів 20.07.2005 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки (а.с.10-11).

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження індексний номер витягу 112073075 постановою про арешт майна боржника серія та номер: 54566911 виданий 22.08.2017, виданої старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області накладено арешт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1

Постановою державного виконавця Вінницького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 12.01.2018 про опис та арешт майна (коштів) боржника в межах виконавчого провадження № 54566911 заведеного на підставі виконавчого листа № 6-5227/11 від 13.12.2011 виданого Дніпропетровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 боргу на користь ПАТ«Укрсоцбанк» в сумі 540 005,77 гривень накладено арешт на: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,2500 га, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,0353 га, цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на за адресою: АДРЕСА_1

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 убачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_8, де батьком зазначений позивач ОСОБА_8.

Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з такого.

Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Конституційного Суду України № 18-рп/2004 від 01.12.2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

При цьому дослідження факту наявності охоронюваного законом інтересу на момент звернення до суду з відповідним позовом повинно здійснюватися у взаємозв'язку з визначенням, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного інтересу тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного охоронюваного законом інтересу позивача, який, в свою чергу, не повинен суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 3 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» при розгляді справ судам належить звертати увагу на те, чи додержані відповідною службовою особою вимоги закону про опис та арешт майна.

Частиною першою статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.Право власності вважається набутим правомірно , якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Таким чином, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, чи у який передбачений законом спосіб позивач набула права власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту у порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Тобто державна реєстрація не є способом набуття права власності. Вона виступає лише засобом підтвердження фактів набуття чи припинення права власності на нерухоме майно або інших речових прав.

Відтак, відсутність державної реєстрації вище вказаних договорів купівлі- продажу нерухомого майна від 01.10.2012, які у подальшому були зареєстровані в Державному реєстрі правочинів не впливає на правовий статус відповідного нерухомого майна позивача ; не позбавляє його права власності на це нерухоме майно, а тому і не надає прав відповідачу ОСОБА_4 щодо володіння, користування чи розпорядження ним та не наділяє її законними інтересами стосовно такого майна.

Тому суд вважає за необхідне захистити право позивача ОСОБА_3 шляхом визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером- НОМЕР_1, площею 0,25 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, а також на земельну ділянку з кадастровим номером- НОМЕР_2 площею 0,0353 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за вищевказаною адресою, оскільки на даний час його право на це нерухоме майно не визнається Центральним відділом державної виконавчої служби м. Вінниці.

Також , виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовом до суду за наявності арешту , накладеного на нерухоме майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд. Підстав для продовження обтяження на це майно суд не убачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту шляхом його зняття.

Керуючись ст. 392 ЦК України, ст.ст.263- 265 ЦПК, Суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці «про визнання права власності на нерухоме майно та зняття арешту з майна» третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,-задовольнити .

Визнати право власності за ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1.

Визнати право власності за ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером- НОМЕР_1, площею 0,25 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та на земельну ділянку з кадастровим номером- НОМЕР_2 площею 0,0353 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Арешт накладений постановою старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 22.08.2017 року на: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1; земельну ділянку з кадастровим номером- НОМЕР_1, площею 0,25 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель; земельну ділянку з кадастровим номером- НОМЕР_2 площею 0,0353 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, - зняти.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти дні з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 01.04.2019.

Суддя: