Справа № 500/9218/18
Провадження № 2/500/844/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Петрової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом, яким просили:

- встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, в період часу з 1993 року по ІНФОРМАЦІЯ_1;

- визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті сина ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 2/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та на 2/3 частини земельної ділянки (паю) розміром 3,52 в умовних кадастрових гектарах із земель, що знаходяться в колективній власності КСП «Авангард», на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів про право на земельну частку (пай) Ізмаїльською райдержадміністрацією 04.04.1997 року за № 394;

- визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та на 1/3 частини земельної ділянки (паю) розміром 3,52 в умовних кадастрових гектарах із земель, що знаходяться в колективній власності КСП «Авангард», на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів про право на земельну частку (пай) Ізмаїльською райдержадміністрацією 04.04.1997 року за № 394.

До суду представник позивача ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 надали заяви, якими просили справу розглянути за їх відсутності та позов задовольнити.

Представник відповідача Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно необхідно задовольнити виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.03.2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_11 , виданого Бросківською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області від 28.03.2000 року, зареєстрованого комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 28.03.2000 року за № 2-22, а також, записом в погосподарській книзі виконавчого комітету Бросківської сільської ради Ізмаїльського району за № 8.

Згідно довідки наданої виконавчим комітетом Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 27.09.2018 року за № 291, згідно ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» домоволодінню в АДРЕСА_2, що належить на праві власності померлій ОСОБА_5 присвоєно порядковий номер АДРЕСА_1 з АДРЕСА_1, згідно рішення виконавчого комітету Бросківської сільської ради № 53 від 19.06.2000 року.

Крім цього, ОСОБА_5 належало право на земельну часку (пай) розміром розміром 3,52 в умовних кадастрових гектарах із земель, що знаходяться в колективній власності КСП «Авангард», на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів про право на земельну частку (пай) Ізмаїльською райдержадміністрацією 04.04.1997 року за № 394.

Згідно актового запису про смерть № 47 від 14.12.1998 року, складеного виконавчим комітетом Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить:

- житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- право на земельну частку (пай) розміром 3,52 в умовних кадастрових гектарах із земель, що знаходяться в колективній власності КСП «Авангард», на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів про право на земельну частку (пай) Ізмаїльською райдержадміністрацією 04.04.1997 року за № 394.

Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до заповіту від 13.05.1987 року, посвідченого секретарем Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 55, ОСОБА_5 , все своє майно, яке на день смерті буде їй належати, де б воно не було та з чого б воно не складалося, в тому числі домоволодіння, заповіла ОСОБА_3 .

Згідно ст. 535 ЦК УРСР (1963 року), неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця в тому числі усиновлені), а також, непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов`язкова частка). При визначенні розміру обов`язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з переметів звичайної домашньої обстановки і вжитку.

Осіб які мають право на обов`язкову частку згідно ст. 535 ЦК УРСР (1963 року), незалежно від змісту заповіту після смерті ОСОБА_5 немає.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як було встановлено судом ОСОБА_3 на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 27.09.2018 року за № 1707, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 21.11.2014 року, повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 55014264 від 06.02.2019 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_3 відсутня.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 є:

- дружина ОСОБА_6 , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 01.05.1993 року, виданого виконавчим комітетом Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області;

- донька ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 13.11.2018 року, повторно виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області;

- син ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 15.07.2009 року, повторно виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Бросківською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області від 27.09.2018 року за № 1706, згідно якої на день смерті спадкодавця ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 проживала без реєстрації ОСОБА_1 з 1993 року по теперішній час.

Частиною 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважається такими, що прийняли спадщину, крім випадків встановлених частинами 2-4 статті 1273 цього Кодексу.

В свою чергу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на час відкриття спадщини були неповнолітні особами, тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 04.07.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За життя спадкодавець ОСОБА_4 заповіту не залишав, що підтверджено інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 55014143 від 06.02.2019 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_4 відсутня.

Спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 є мати ОСОБА_6 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 15.07.2009 року, повторно виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

Позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 11.10.2018 року за № 02/11-1164, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до п. 3.1 роз`яснення Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В свою чергу відповідно до п. 3.5 роз`яснення Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про визнання права власності в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_8 , виданий Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області від 23.01.2014 року, РНОКПП НОМЕР_12 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_10 виданий Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області від 12.03.2015 року, РНОКПП НОМЕР_13 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 ) до Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (розташована за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Броска, пр. Миру, 18, код ЄДРПОУ - 04378497) про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, в період часу з 1993 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті сина ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на:

- 2/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 2/3 частини права на земельну ділянку (пай) розміром 3,52 в умовних кадастрових гектарах із земель, що знаходяться в колективній власності КСП «Авангард», на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів про право на земельну частку (пай) Ізмаїльською райдержадміністрацією 04.04.1997 року за № 394.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на:

- 1/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1;

- 1/3 частини права на земельну ділянку (пай) розміром 3,52 в умовних кадастрових гектарах із земель, що знаходяться в колективній власності КСП «Авангард», на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів про право на земельну частку (пай) Ізмаїльською райдержадміністрацією 04.04.1997 року за № 394.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 12.04.2019 року.

Суддя: О.О.Бурнусус