ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/7067/16-ц
Провадження № 2/210/138/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"02" квітня 2019 р.
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Хлистуненко О.В.
секретаря судового засідання Недолуги Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного Акціонерного Товариства «ОТП Банк», Криворізької філії Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 про захист прав споживачів та визнання договору частково недійсним, -
Позивач та представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не зявились, до початку розгляду справи представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив суд задовольнити в повному обсязі, не заперечував щодо заочного розгляду справи.
Представник відповідача КФ ТОВ «ФІНАНСОВА КОМАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, заяв про відкладення не подавав. Правом на відзив не скористався.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, заяв про відкладення не подавав. Письмові пояснення по суті позовних вимог до суду не надавав.
Суд, вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності представників відповідачів на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, та без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, відзив, відповідь на відзив, з'ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою ст. 215 ЦК передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно з п. 1.2.1. кредитного договору позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користуванням кредитом, інші платежі, визначені кредитним договором та додатком №1 «Графік платежів», що є його невідємною частиною, а також виконувати умови Кредитного договору.
Відповідно п. 1.4.1. кредитного договору позичальник зобовязаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобовязання встановлені кредитним договором не пізніше 17 січня 2020 року та п. 1.4.3. договору проценти за користування кредитом нараховуються та сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної п.1.1. даного договору. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в Графіку платежів. Для розрахунку використовується база виходячи з 365 днів у році.
Згідно до п.1.4.4 договору за управлінням кредитом позичальник щомісяця сплачує комісію, розмір якої зазначений в Графіку платежів, що є невідємною частиною договору.
За положеннями ч. 5 ст. 11, ч. 1, 2, 5, 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.
Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.
Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.
Положення п. 22, 23 ст. 1, ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) щодо заборони кредитодавцю встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, у взаємозв'язку з положеннями ч. 4 ст. 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.
Відповідно п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).
Таким чином, комісія за управління кредитом у розмірі 2,1 % від суми кредиту щомісячно є платою за послуги, що супроводжують кредит, а тому є незаконною в силу ч. 5 ст. 11, ч. 1, 2, 5, 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».
Відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до змісту вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів з кожного окремо по 275,60 грн. на користь позивача судовий збір.
На підставі та керуючись ст.ст. 203, 215, 626, 628, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 76-81, 258, 259, 263-265, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного Акціонерного Товариства «ОТП Банк», Криворізької філії Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 про захист прав споживачів та визнання договору частково недійсним задовольнити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», адреса: м. Київ, вул. Жилянська, 43, на користь ОСОБА_2, 10.04.1985 року, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят пять гривень) 60 (шістдесят копійок).
Стягнути з Криворізької філії Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», адреса: м. Кривий Ріг, вул. Мелешкіна, 14а, на користь ОСОБА_2, 10.04.1985 року, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят пять гривень) 60 (шістдесят) копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: О. В. Хлистуненко