Ухвала

18 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 200/606/18

провадження № 61-7704ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, подану адвокатом Карлаш Іваном Анатолійовичем, на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 23 травня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 березня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», третя особа ? приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Римська Анастасія Вікторівна, про визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з торгів, визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

Подана 11 квітня 2019 року касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

У клопотанні, яке заявлено у касаційній скарзі, заявник просить звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги, посилаючись на те, що заявник не має можливості сплатити судовий збір.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_1 отримав з 01 січня 2019 року загальний дохід у розмірі 47 300,00 грн від продажу свого автомобіля, що підтверджується довідкою ГУ ДФС у Харківській області від 04 квітня

2019 року (додано до касаційної скарги), інших доходів заявник не має.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Частиною першою стаття 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Відповідно до вимог вказаної статті відстрочення або розстрочення сплати, зменшення або звільнення від сплати судового збору можливе за відповідним клопотанням сторони за наявності зазначених умов.

Разом з цим, у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Виходячи з викладеного, клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, оскільки надана заявником довідка не є беззаперечним доказом, який підтверджує майновий стан заявника та відсутність на момент подачі касаційної скарги можливості сплатити судовий збір.

Отже, заявнику слід сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що

16 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами про: визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, які не відбулися, за яким власником земельної ділянки площею 0,0051 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, цільове призначення: «02.05 Для будівництва індивідуальних гаражів», є ПАТ «Банк Кредит Дніпро»; скасування державної реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку за ПАТ «БанкКредит Дніпро»; визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну площею 0,0051 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення: «02.05 Для будівництва індивідуальних гаражів», розташованої по АДРЕСА_1

Тобто позивачем було заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру та одну позовну вимогу майнового характеру.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду першої інстанції) визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду першої інстанції) визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Із рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від

23 травня 2018 року вбачається, що земельна ділянка, що розташована по АДРЕСА_1 була передана на реалізацію та прийнята ПАТ «Банк Кредит Дніпро» у власність за вартість 233 215,50 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 01 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 762,00 грн.

Враховуючи викладене, судовий збір за подання позовної заяви до суду першої інстанції в частині позовних вимог немайнового характеру становить 1 409,60 грн ((1 762,00 грн х 0,4) х 2), в частині позовних вимог майнового характеру 2 332,16 грн (233 215,50 грн х 1 %).

Таким чином, судовий збір за подання касаційної скарги становить

7 483,52 грн ((1 409,60 грн + 2 332,16 грн) х 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у

Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: 6007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання, яке подане адвокатом Карлаш Іваном Анатолійовичем, про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 23 травня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 березня 2019 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1, подану адвокатом Карлаш Іваном Анатолійовичем, на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 23 травня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 березня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 07 травня

2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило