Справа № 196/323/19
№ провадження 2/196/261/2019
10 квітня 2019 року смт.Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої - судді ГУДИМ О.М.
за участю секретаря - Шевченко Т.І.
розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в смт.Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2013 року звільнено ОСОБА_2 від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей.
Проте, на даний час обставини суттєво змінилися.
Їх неповнолітній син ОСОБА_3 в червні 2018 року переїхав на постійне місце проживання до неї у зв'язку з навчанням в ДПТНЗ ДВПУБ в м.Дніпро, що підтверджується довідкою №184 від 11.09.2018 року.
Також, відповідно до Акту обстеження умов проживання від 24.10.2018 року ОСОБА_3 проживає разом з нею за адресою: м.Дніпро, вул.Усенка, 15/86, має окрему кімнату, обладнану всіма необхідними меблями. Також, в даній квартирі проживає вона та її мати ОСОБА_4 і дочка ОСОБА_5
При цьому, син перебуває повністю на її утримання, ОСОБА_2 допомоги не надає, хоча на його користь з неї стягуються аліменти.
Враховуючи вищевикладені обставини та посилаючись на вимоги ст.ст.180-184, 192 СК України, прохає звільнити її від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3І в сумі 2250 грн., щомісячно, до досягення ним повноліття.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги змінила, а саме: відмовилася від позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 Позовні вимоги про звільнення її від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 підтримує повністю та прохає їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 змінені позовні вимоги підтримав повністю та прохав їх задовольнити.
Суд, заслухавши думку сторін, перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав.
Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).
В даному випадку у судовому засіданні відповідно до норм ч.1 ст.81 ЦПК України встановлено наступне.
Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2013 року ОСОБА_2 звільнено від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей: - доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 в розмірі 350 грн. щомісячно на кожного із дітей, які були стягнуті з нього рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2011 року в справі № 2-138/11.
При цьому, стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), аліменти на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, щомісячно до повноліття дітей, починаючи з 7 листопада 2011 року (а.с.13, 14).
Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 24.10.2018 року, проведеного службою у справах дітей виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, ОСОБА_3 проживає разом з ОСОБА_1 за адресою: м.Дніпро, вул.Усенка, 15/86, має окрему кімнату, обладнану всіма необхідними меблями. Також, в даній квартирі проживає позивач, її мати ОСОБА_4 і дочка ОСОБА_5 (а.с.7).
Відповідно до довідки від 11.09.2018 року №184 ОСОБА_3 навчається у ДПТНЗ "Дніпропетровське вище професійне училище будівництва" з 01.09.2018 року, форма навчання денна, знаходиться на неповному державному забезпеченні (а.с.8).
Згідно вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст.182 СК України та п.17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
Законодавець не обмежує суд при прийнятті рішення про звільнення від сплати аліментів тільки вказаними двома підставами та наголошує, що при наявності інших обставин, що мають істотне значення, компетентні органи можуть прийняти таке рішення. В сімейному законодавстві не надається хоча б приблизного переліку таких обставин, отже, суд при розгляді кожної справи має самостійно вирішувати це питання з огляду на подані пояснення, докази та інтереси сторін.
Обставини щодо проживання дитини з платником аліментів є тією обставиною, яка має істотне значення при вирішенні питання щодо звільнення позивача від сплати аліментів.
Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
З вимог ст.18 Конвенції про захист прав дитини, встановлено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
З огляду на те, що на даний час дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню, а позивача слід звільнити від сплати аліментів на дитину.
Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК визначено, що у разі … визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд … в рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача судового збору, сплаченого при поданні позову, чи про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, не заявляла, тому судовий збір слід залишити за позивачем.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 192, 273 СК України ст.ст.133, 141, 206, 258, 259, 263-265, 268, 354, 430, п.п.15 п.15 ч.1 Перехідних положень Розділ ХІІІ ЦПК України, суд, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, задовольнити в повному обсязі.
Звільнити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), які були стягнуті відповідно до рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2013 року.
Судовий збір залишити за позивачем.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Головуюча О.М.ГУДИМ