465/3501/14-ц
6/465/1/19
У Х В А Л А

про самовідвід

16.04.2019 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В.Я., розглянувши матеріали цивільної справи № 465/3501/14-ц за поданням Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визначення частки майна боржника ОСОБА_1 за виконавчим листом № 2/465/2316/14 від 27.10.2014 року виданого Франківським районним судом м. Львова про стягнення із ОСОБА_1 Михайловичана користь ОСОБА_2 29887,57 грн. боргу,-

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2017 року до Франківського районного суду м. Львова надійшли матеріали подання Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визначення частки майна боржника ОСОБА_1 за виконавчим листом № 2/465/2316/14 від 27.10.2014 року виданого Франківським районним судом м. Львова про стягнення із ОСОБА_1 Михайловичана користь ОСОБА_2 29887,57 грн. боргу.

На підставі Розпорядження Керівника апарату Франківського районного суду м. Львова № 40/Р від 11.04.2019 року, спрпву у порядку повторного автоматичного розподілу передано судді Кузю В.Я.

В ході вивчення матеріалів справи, встановлено, що згідно Протоколу автоматизованого повторного розподілу судової справи між суддями від 11.04.2019 року, такий розподіл відбувся о 18 год. 39 хв., тобто поза межами робочого часу.

За даних обставин, вважаю, що повторна реєстрація та розподіл справи відбулись з наявним втручанням у порядок та механізм авторозподілу , а відтак такий є некоректним.

Зважаючи на викладене та враховуючи вимоги ст.ст. 36, 37 ЦПК України , вважаю, що справа не може бути предметом розгляду мною, як суддею, оскільки встановлене в силу вимог п. 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, є тими обставинами, що зобов'язують мене , як суддю, заявити самовідвід, у зв"язку з цим, заявляю самовідвід у розгляді даної справи.

Частиною першою ст. 36 ЦПК України, встановлено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобовязані заявити самовідвід.

Згідно ч. 3 ст. 36 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно ч.1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Приймаючи рішення щодо задоволення заяви про самовідвід, зважаю також, що відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року в справі Білуга проти України, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності. Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Україною, і такі обставини знайшли своє підтвердження в ряді рішень Європейського Суду з прав людини, та самі по собі є обов'язкові для врахування судами України.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Зважаючи на вищенаведене та з метою дотримання приписів: безсторонності, неупередженості та об'єктивності, вважаю за доцільне задовольнити заяву про самовідвід.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36,39,40 ЦПК України,-

П О С ТА Н О В И В :

Заявити самовідвід у розгляді цивільної справи № 465/3501/14-ц.

Задовольнити заяву судді Франківського районного суду м. Львова Кузя В.Я. про самовідвід у розгляді цивільної справи № 465/3501/14-ц за поданням Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визначення частки майна боржника ОСОБА_1 за виконавчим листом № 2/465/2316/14 від 27.10.2014 року виданого Франківським районним судом м. Львова про стягнення із ОСОБА_1 Михайловичана користь ОСОБА_2 29887,57 грн. боргу.

Матеріали справи передати до загальної канцелярії Франківського районного суду м. Львова на повторний автоматизований розподіл для визначення судді у порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Кузь