УХВАЛА

12 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 461/3086/18

провадження № 61-7349ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 серпня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби у Львівській області, прокуратури Львівської області про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового бору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У поданій касаційній скарзі Державна казначейська служба України посилається на звільнення її від сплати судового збору за подання касаційної скарги відповідно до пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір».

Пунктом 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Статтею 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що заяву про оскарження постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури, на вибір громадянина може бути подано до суду за місцем його проживання або за місцезнаходженням відповідного органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури. Сторони в цих справах звільняються від сплати судових витрат.

Враховуючи, що оскаржувані судові рішення у вказаній справі ухвалені за позовною заявою ОСОБА_1 про компенсацію моральної шкоди та стягнення інфляційних втрат, а не за заявою про оскарження постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування чи прокуратури, відсутні правові підстави для звільнення Державної казначейської служби України від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

З огляду на викладене, заявник повинен сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі, визначеному підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», який становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Враховуючи, що позивач просив відшкодувати моральну шкоду грошима у розмірі 269 120 грн та інфляційні втрати у розмірі 40 084 грн, заявник має сплатити судовий збір у розмірі 6 184 грн 08 коп.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача 6007, код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Частиною другою статті 393 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникові строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 серпня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 03 травня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська