Справа № 697/215/19
Провадження № 2/697/208/2019
Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Льон О.М.
за участю секретаря с/з ОСОБА_1
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Каневі, Черкаської області цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства ОСОБА_2 'Приватбанк' до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
- 1150,00 грн. - заборгованість за кредитом;
- 295,29 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;
- 8851,60 грн. заборгованість за пеню та комісію;
а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:
- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);
Представник позивача ОСОБА_4, що діє на підставі довіреності від 11.09.2017 в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 40, 49). Повідомлення про причину неявки в засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії:
14.02.2019 ухвалою судді було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження на 06.03.2019.
У звязку з першою неявкою відповідача в судове засідання розгляд справи ухвалою суду від 06.03.2019 відкладено .
Суд, вивчивши матеріали справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до наступного.
З матеріалів справи вбачається, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено договір б/н від 19.01.2017 про отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 900,00 грн. (а.с.8-24).
Відповідно до анкети-заяви від 19.01.2017 позичальник ОСОБА_3 виразив свою згоду, що ця заява разом із запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», Умовами та правилами надання банківських послуг складає між ним та банком кредитний договір.
При цьому Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ними не потрібен, якщо саме ці Умови та Правила були чинними під час укладення договору.
Відповідно до ст.509 ЦК України одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору згідно ст.526 ЦК України. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статті 526, 527 ЦК України зобов'язують боржника належним чином виконувати свої зобовязання.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.
За змістом частини 1 статті 638 та частини 1 статті 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до умов кредитування вказаного договору, передбачено порядок та умови погашення заборгованості за кредитним лімітом та сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків.
Згідно пункту 2.1.1.5.5. правил кредитування зазначеного кредитного договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, проценти за користування кредитом, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Відповідно до пунктів 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг банк має право в односторонньому порядку без попереднього повідомлення клієнта встановлювати на платіжну картку кредитний ліміт у валюті картки з наступною зміною його розміру у відповідності до кредитної історії.
Пунктом 1.1.5.1 вищевказаних умов передбачено, що сторони несуть відповідальність за неналежне виконання своїх обовязків у відповідності з законодавством України і умовами договору.
- 1150,00 грн. - заборгованість за кредитом;
- 295,29 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;
- 8851,60 грн. заборгованість за пеню та комісію;
а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:
- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);
- 514,84 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.5-7).
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що права позивача були порушені відповідачем в зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору.
Стосовно загальної суми заборгованості ОСОБА_3. перед АТ КБ «Приватбанк», суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Умовами спірного договору, а саме пунктами 1.1.5.21, 1.1.5.25, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.
У той самий час, згідно з пунктами 1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг згідно ускладненого договору передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Вказана позиція викладена також в Постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року по справі №347/1910/15-ц.
Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій у вигляді пені в розмірі 8851,60 грн.
Відповідно до п.2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору, а саме в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.
Враховуючи порушення ОСОБА_3 щомісячних зобовязань по поверненню кредитного ліміту, процентів за фактичне користування кредитними коштами, з неї на користь банку підлягає стягненню сума фіксованого штрафу у розмірі 500 грн., а також 5% від суми заборгованості по тілу кредиту та нарахованих відсотків за користуванням кредитом (1150,00 грн.+295,29 грн.), що становить 72,11 грн.
Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ним зобов'язань та спростування суми заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі.
Оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню підлягають: 1150,00 грн. тіло кредиту; 295,29 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 72,11 грн. - штраф (процентна складова), а всього 2017,40 грн.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 259, 265,268, 273, 280-284, 354 ЦПК України, ст.ст.509, 527, 528, 549, 638, 640, 1050 ЦК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позов Акціонерного Товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
- 1150,00 грн. - заборгованість за кредитом;
- 295,29 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;
а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:
- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);
- 72,11 грн. - штраф (процентна складова).
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Головуючий О . М . Льон