Провадження № 2/641/840/2019 Справа № 641/186/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - Фанда О.А.,

за участю секретаря судових засідань - Нагорної М.Р.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

в с т а н о в и в:

В січні 2019 року акціонерне товариство комерційний банк (далі АТ КБ) "Приватбанк" звернувся до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що відповідно до укладеного договору б/н від 10 жовтня 2014 року, укладеного між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2, відповідач отримав кредит у розмірі 26000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг.

Посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_2 кредитних зобов'язань та на вимоги ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором в розмірі 97269 грн. 10 коп., з яких: 21214,03 грн. - заборгованість за кредитом, 37645,00 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 33302,02 - пеня, а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 4608,05 грн. - штраф (процентна складова), а також стягнути понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору.

В судове засідання представник позивача не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з»явився. Подав заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити частково, в частині нарахування основного зобов»язання в розмірі 21214,03 грн., в іншій частині проти позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що розрахунок заборгованості наданий Банком неправомірний та здійснений з порушенням норм Цивільного кодексу України.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до укладеного договору б/н від 10 жовтня 2014 року, укладеного між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2, відповідач отримав кредит у розмірі 26000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Встановлено, що в період дії кредитного договору відповідач не дотримувався умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 09 грудня 2018 року в нього виникла заборгованість перед Банком в розмірі 97269 грн. 10 коп., з яких: 21214,03 грн. - заборгованість за кредитом, 37645,00 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 33302,02 - пеня, а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 4608,05 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідач проти стягнення нарахованих відсотків та пені заперечував, посилаючись на його безпідставність, однак наданий Банком розрахунок нарахованих відсотків та пені не оспорив, свого розрахунку не надав.

Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов'язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, суд знаходить позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту, відсотками обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Підстави для застосування позовної давності відсутні, оскільки відповідач частково виконував свої зобов»язання. Останній платіж здійснив 19 серпня 2018 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Сума основного боргу складає 21214,03 грн., сума нарахованої пені - 33302,02 грн., що значно перевищує розмір збитків.

З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про зменшення розміру пені в порядку ч. 3 ст. 551 ЦК України до розміру основного боргу - 21214,03 грн.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача суми штрафів у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 4608,05 грн. (процентна складова), нарахованої позивачем через несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов»язань, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За положенням ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами кредитного договору б/н від 10.10.2014 року передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов»язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час умовами кредитного договору також передбачена сплата штрафів фіксованої частини та процентної складової.

Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов»язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Таким чином, вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача штрафів у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 4608,05 грн. (процентна складова) задоволенню не підлягають.

З огляду на вищезазначене, суд задовольняє позовні вимоги частково.

Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12,13,81,141,259,263-267,279 280-283 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" 80 073 грн. 06 коп. - заборгованості за кредитним договором б/н від 10 жовтня 2014 року, з яких: 21214,03 грн. - тіло кредиту, 37645,00 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 21214,03 грн. - пеня, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн. 00 коп., всього 81 994 (вісімдесят одна тисяча дев»ятсот дев»яносто чотири) грн. 06 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д.

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

Повний текст рішення складений 15 квітня 2019 року.

Суддя: О. А. Фанда