Справа № 603/141/19
Провадження №2/603/172/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2019 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г. ,

секретар судового засідання Сандалюк О.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області (далі ОСОБА_2 сільська рада) про визнання права власності на спадкове майно, змінивши позовні вимоги просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1,4469 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0473 згідно державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ТР №014797; земельну ділянку площею 0,8696 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0426 згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ТР №057421.

Позов обґрунтовано тим, що 21.02.2004року помер ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1,4469 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області. Вказане спадкове майно ОСОБА_3 заповів позивачу, яка спадщину прийняла, оскільки на час його смерті була неповнолітньою. 9.02.2009 року померла ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина земельну ділянку площею 0,8696 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0426 згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ТР №057421. Вказане спадкове майно ОСОБА_4 заповіла позивачу, яка спадщину прийняла, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем. Позивач не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку з тим, що заповіти складено на земельні частки (паї), а на даний час вже видано державні акти.

Просить визнати за нею право власності на вказане вище спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, у матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи у їхній відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечили в судове засідання явку представника, у відзиві на позов просять розглянути справу без участі їхнього представника, проти позову не заперечили.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст.200 ЦПК України, в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України.

Судом встановлені такі обставини.

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НМ №140475 від 31.01.2015 року позивач при укладенні шлюбу 31.01.2015 року з ОСОБА_6 позивач змінила дошлюбне прізвище «Красуляк» на «Бесараб».

Як вбачається з даних Витягу державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019, сформованого 7.03.2019 року, ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 1,4469 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0473 згідно державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ТР №014797, що також підтверджується ксерокопією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №014797 від 16.05.2003 року, доданої до матеріалів справи.

ОСОБА_3 помер 21.02.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №155946 від 22.02.2004 року, актовий запис №8.

Із заповіту, посвідченого 17.05.2000 року секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за №10, вбачається, що ОСОБА_3 заповів ОСОБА_4 (після одруження ОСОБА_6) Г.В. право на земельну частку (пай) згідно сертифіката серії ТР №016644, яка перебуває в колективній власності селянської спілки «Маяк».

Зі змісту інформаційної відповіді Відділу у Монастириському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №111/111-19 від 12.03.2019 року, адресованої представнику позивача ОСОБА_5, слідує, що ОСОБА_3 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР №014797 на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серії ТР №016644.

Згідно акту №3, оформленого 28.02.2019 року комісією в складі Лазарівського сільського голови ОСОБА_7, секретаря виконкому сільської ради ОСОБА_8, депутата сільської ради ОСОБА_9, які провели опитування свідків, встановлено, що ОСОБА_10 дійсно протягом року проживала з дядьком ОСОБА_3, доглядала і похоронила його. Даний факт підтвердили сусіди (свідки) ОСОБА_11, ОСОБА_12, жителі с. Низьколизи Монастириського району Тернопільської області.

Як вбачається з даних Витягу державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019, сформованого 7.03.2019 року, ОСОБА_4 належала земельна ділянка площею 0,8696 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0426 згідно державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ТР №057421, що також підтверджується ксерокопією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №057421 від 16.05.2003 року, доданої до матеріалів справи.

ОСОБА_4 померла 9.02.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №083554 від 9.02.2009 року, актовий запис №5.

Із заповіту, посвідченого 17.05.2000 року секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за №9, вбачається, що ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_4 (після одруження ОСОБА_6) Г.В. право на земельну частку (пай) згідно сертифіката серії ТР №016643, яка перебуває в колективній власності селянської спілки «Маяк».

Зі змісту інформаційної відповіді Відділу у Монастириському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №111/111-19 від 12.03.2019 року, адресованої представнику позивача ОСОБА_5, слідує, що ОСОБА_4 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР №057421 на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серії ТР №016643.

Згідно акту №4, оформленого 28.02.2019 року комісією в складі Лазарівського сільського голови ОСОБА_7, секретаря виконкому сільської ради ОСОБА_8, депутата сільської ради ОСОБА_13, які провели опитування свідків, встановлено, що ОСОБА_10 дійсно протягом шести років проживала з тіткою ОСОБА_4, доглядала і похоронила її. Даний факт підтвердили сусіди (свідки) ОСОБА_11, ОСОБА_12, жителі с. Низьколизи Монастириського району Тернопільської області.

Як вбачається зі змісту інформаційної відповіді Монастириської державної нотаріальної контори №147/01-16 від 20.03.2019 року, згідно даних Спадкового реєстру після смерті ОСОБА_3, який помер 21.02.2004 року, після смерті ОСОБА_4, яка померла 9.02.2004 року, спадкові справи не заведено.

У звязку з тим, що заповіти, складені спадкодавцями на земельні частки (паї), а на даний час видано державні акти, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, що вбачається зі змісту інформаційного листа Монастириської державної нотаріальної контори №76/01-16 від 12.02.2019 року.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.г ч. 1 ст. 81 та ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини.

Як вбачається зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що спадкодавцю ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 1,4469 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0473 згідно державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ТР №014797; спадкодавцю ОСОБА_4 належала земельна ділянка площею 0,8696 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0426 згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ТР №057421, позивач є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняла, а тому позов підлягає до задоволення, шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на вищевказане спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 200, 206, 259, 263, 265, 268, 273, 354ЦПК України, ст.ст. 328, 1217, 1218, 1223, 1225, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 81, 131 ЗК України, суд,

у х в а л и в:

ПозовОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на:

- земельну ділянку площею 1,4469 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0473 згідно державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ТР №014797;

- земельну ділянку площею 0,8696 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0426 згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ТР №057421.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2 сільська рада Монастириського району Тернопільської області, місцезнаходження: с. Лазарівка Монастириського району Тернопільської області, .

Головуючий суддя ОСОБА_14