Провадження № 2/750/280/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Литвиненко І.В.,

із секретарем судового засідання Юрченко І. В.,

за участю представників третіх осіб,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання дій незаконними,

треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

в с т а н о в и в:

14.11.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання дій незаконними щодо посвідчення заяви ОСОБА_1 за реєстровим № 5238 та посвідчення договору купівлі-продажу нежитлової будівлі загальною площею 3359,8 кв.м, що знаходиться за адресою: місто Чернігів, вул.. Захисників України будинок 17а, з усіма комунікаціями та електромережами між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 01.12.2017 року. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що позивач випадково дізналась про вчинений правочин договір купівлі- продажу нежитлової будівлі між третіми особами, зі змісту якого вона встановила, що її чоловік продав, а ОСОБА_4 прийняла у власність нежитлову будівлю, загальною площею 3359,8 кв. м, що знаходиться за адресою: місто Чернігів, вул.. Захисників України, 17а з усіма комунікаціями та електромережами за ціну 1713498 грн., що, на думку позивача є дуже низькою ціною. Вона не надавала згоди на продаж цього майна, а це майно належало до спільної сумісної власності подружжя. Позивач вказує, що вона підписала нотаріальний бланк, на якому містилось її прізвище, імя, по батькові та була впевнена, що підписує довіреність на імя свого чоловіка для представництва її інтересів в суді. 01.10.2018 року випадково позивач дізналась про справу між нею та її чоловіком про розірвання шлюбу. Зверталась до нотаріуса для надання відповідної заяви. Вважає, що нотаріус діяв неправомірно, так як вона не пояснювала позивачу, що вона підписує, не пояснювала суть документа, не спілкувалась з нею, а бланк для підпису виніс працівник нотаріальної контори, тому з урахуванням положень статей 203, 215, 387, 220, 369 Цивільного кодексу та 60, 65 Сімейного кодексу України, вважала, що підлягають визнанню незаконними дії нотаріуса.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.12.2018 року відкрите провадження у справі.

Відповідачем приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу подано відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги ОСОБА_1 вона не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог, а нотаріальні дії вчинялись нею відповідно до Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, а факти зазначені в позовній заяві не відповідають дійсності. Так до відповідача звернулось подружжя Гузема ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з питання нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, було встановлено волевиявлення обох осіб, як подружжя та дійсні їх наміри. ОСОБА_1 надала заяву, яка була викладена окремо від тексту правочину щодо своєї згоди на укладання її чоловіком договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, загальною площею 3359,8 кв. м, що знаходиться за адресою: місто Чернігів, вул.. Захисників України, 17а. Відповідач вважає, що нею було вчинено нотаріальні дії засвідчення підпису ОСОБА_1 на її заяві про надання згоди на укладання її чоловіком ОСОБА_3 договору купівлі-продажу, за яким продати за ціну та на умовах на її власний розсуд нежитлову будівлю, загальною площею 3359,8 кв. м, що знаходиться за адресою: місто Чернігів, вул.. Захисників України, 17а та посвідчення правочину відповідно до чинного законодавства.

Третя особа ОСОБА_3 подав пояснення, в яких просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову, стягнути з неї витрати, понесені ним на правничу допомогу в сумі 5000 грн, та повідомив суд про те, що ініціатором продажу цієї будівлі була позивач, яка хотіла мати новий автомобіль, подружжя звернулось до нотаріуса за консультацією, яка пояснила, які документи необхідно для вчинення правочину, консультацію вона проводила в присутності позивача та третьої особи, повідомила про необхідність згоди та вимоги до її форми. Така заява була надана ОСОБА_1, підписана нею та нотаріус засвідчив на ній підпис, а також договір купівлі-продажу. Як і планувалось, за отримані кошти від продажу цієї будівлі був придбаний автомобіль, який знаходиться у ОСОБА_1

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.01.2019 року було закрите підготовче провадження у цій справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

19.02.2019 року позивачем було подане клопотання про проведення засідання в режимі відеоконференції, у задоволенні якого було відмовлено ухвалою від 20.02.2019 року, через відсутність майданчику для проведення судових засідань, що підтверджується скріншотом із програми бронювання систем відеоконференції (а.с. 108).

19.02.2019 надійшла заява ОСОБА_1 від 15.02.2019, в якій фактично позивач змінювала підстави позову, також надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій фактично позивач додавала ще одну позову вимогу (тобто змінювала предмет позову) визнання договору купівлі-продажу нежитлової будівлі загальною площею 3359,8 кв.м, що знаходиться за адресою: місто Чернігів, вул.. Захисників України будинок 17а, з усіма комунікаціями та електромережами між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 01.12.2017 року недійсним, відповідь на відзив відповідача, в який по суті був заявою про зміну підстав позову та в ньому статус сторін був зазначений помилково, так як позивач не подавала клопотання про залучення співвідповідачами по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_3, на підставі частини 5 статті 49 ЦПК України суд не прийняв їх до розгляду та повернув заявнику відповідні заяви.

Так як було неможливо провести судове засідання в режимі відеоконференції не відбулася 19.02.2019, суд відклав розгляд справи та ухвалою від 25.02.2019 року доручив забезпечення проведення відеоконференції Голосіївському районному суду міста Києва, про що була повідомлена позивач, шляхом надіслання за поштовою та електронною адресами, вказаними позивачем в клопотанні про забезпечення проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с. 133-134).

Повідомлена належним чином про час і місце судового розгляду в режимі відео конференції, позивач 27.03.2019 не зявилась, про що суд був повідомлений відповідальною особою Голосіївського районного суду міста Києва. В позові позивач просила розглянути справу без її участі, у звязку із чим суд постановив протокольну ухвалу про розгляд справи без її участі.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу без її участі.

Представники третіх осіб просили відмовити у задоволенні позовних вимог через їх необґрунтованість.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 від 29.11.2017 року, вона, перебуваючи в шлюбі з ОСОБА_3, дає свою згоду на укладання ним договору купівлі продажу, за яким продати за ціну та на умовах на його власний розсуд нежитлову будівлю, загальною площею 3359,8 кв.м, що знаходиться за адресою: місто Чернігів, вулиця Захисників України 17а, яка була набута в період перебування в зареєстрованому шлюбі, за спільні кошти. В цій заяві позивач зазначила, що вона повністю усвідомлює значення своїх дій згідно з вільним волевиявленням, яке відповідає її внутрішній волі, розуміючи природу цього документу, самостійно прийняла рішення, щодо його складання, без стороннього впливу, як фізичного так і морального. Цю заяву позивач підписала, зазначила власне прізвище, імя, по батькові. 29.11.2017 року ОСОБА_2 приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу засвідчила справжність підпису ОСОБА_1, який був здійснений в її присутності, особу ОСОБА_1, яка підписала документ встановлено, її дієздатність та факт реєстрації шлюбу перевірено. Ця заява була зареєстрована за № 5238 (а.с. 56) в реєстрі щодо реєстрації нотаріальної дії, позивач поставила підпис свій в реєстрі, що підтверджується витягом з реєстру щодо реєстрації нотаріальної дії (а.с. 57-58).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 01.12.2017 року ОСОБА_3 було відчужено ОСОБА_4 нежитлову будівлю, загальною площею 3359,8 кв.м, що знаходиться за адресою: місто Чернігів, вулиця Захисників України 17а за 1713498 грн (а.с. 53-55), цей договір посвідчений ОСОБА_2 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі № 5268. В пункті 1.6 цього договору зазначено про те, що нерухоме майно є спільною сумісною власністю продавця (ОСОБА_3 А.), так як було набуте ним в період перебування у шлюбі з ОСОБА_1, зареєстрованому 06.11.1999 року. Оригінальний примірник заяви про згоду дружини на продаж нерухомого майна, справжність підпису на якій засвідчено 29.11.2017 ОСОБА_2, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, за реєстровим № 5238, зберігається у справах нотаріуса, що посвідчив цей договір.

Порядок вчинення нотаріальних дій регулюється Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5.

Відповідно до пунктів 1 та 11 статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності тощо), засвідчують справжність підпису на документах.

Як вбачається із позову, підставою для визнання незаконними дій нотаріуса, позивач вказує те, що нотаріус не пояснювала їй, що вона підписує, не пояснювала суть документа та взагалі не спілкувалась з нею, а бланк для підпису виніс працівник нотаріальної контори, однак ці твердження не підтверджуються жодним доказом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Жодного доказу на підтвердження своїх позовних вимог позивачем не подано, не доведено, що нотаріус не пояснювала їй, що вона підписує, не пояснювала суть документа та взагалі не спілкувалась з нею, а бланк для підпису виніс працівник нотаріальної контори, отже факти, на які посилається, як на підставу своїх вимог, не підтверджуються жодним доказом.

Навпаки подана нею заява від 29.11.2017, для засвідчення справжності підпису нотаріусом, свідчить про те, що вона надала свою згоду на укладання третьою особою ОСОБА_3 договору купівлі-продажу, за яким надала згоду на продаж за ціну та на умовах на його власний розсуд нежитлову будівлю, загальною площею 3359,8 кв.м, що знаходиться за адресою: місто Чернігів, вулиця Захисників України 17а, яка була набута в період перебування в зареєстрованому шлюбі, за спільні кошти. В цій заяві позивач зазначила, що вона повністю усвідомлює значення своїх дій згідно з вільним волевиявленням, яке відповідає її внутрішній волі, розуміючи природу цього документу, самостійно прийняла рішення, щодо його складання, без стороннього впливу, як фізичного так і морального.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про нотаріат» про всі нотаріальні дії, вчинені нотаріусами або посадовими особами органів місцевого самоврядування, робиться запис у реєстрах для реєстрації нотаріальних дій після того, як нотаріус зробить посвідчувальний напис на документі або підпише документ, що ним видається. Кожна нотаріальна дія реєструється під окремим порядковим номером. Номер, під яким нотаріальна дія зареєстрована, зазначається на документі, що видається нотаріусом, чи в посвідчувальному написі. Реєстр для реєстрації нотаріальних дій повинен бути прошнурований, аркуші пронумеровані. Кількість аркушів у реєстрі повинна бути засвідчена підписом посадової особи відповідного органу юстиції та печаткою Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим,

головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та

Севастополі. Кожний нотаріус веде окремий реєстр. Запис у реєстрі робиться чітко, розбірливо, із заповненням усіх граф, передбачених за встановленою формою. Не допускаються підчистки, дописки, інші незастережні виправлення та запис олівцем. Запис у реєстрі є доказом вчинення нотаріальної дії.

Згідно із пунктами 4.1 4.2 глави 1 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, правочини щодо розпорядження майном, що є спільною сумісною власністю, підписуються всіма співвласниками цього майна або уповноваженими ними особами. При посвідченні правочинів щодо розпорядження спільним майном подружжя, якщо документ, що посвідчує право власності, оформлений на імя одного з подружжя, нотаріус вимагає письмову згоду іншого з подружжя. Справжність підпису другого з подружжя на заяві про таку згоду має бути нотаріально засвідчена. Якщо в заяві про згоду на відчуження спільного майна зазначено прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, найменування юридичної особи, на відчуження якого дається згода, нотаріус при посвідченні відповідного договору зобов'язаний перевірити додержання умов, зазначених у такій заяві.

Отож посвідчення правочину - договору купівлі-продажу від 01.12.2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 нежитлової будівлі, загальною площею 3359,8 кв.м, що знаходиться за адресою: місто Чернігів, вулиця Захисників України 17а відбулось зі згоди позивача.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що відсутні підстави для визнання дій незаконними щодо посвідчення заяви ОСОБА_1 за реєстровим № 5238 та посвідчення договору купівлі-продажу нежитлової будівлі загальною площею 3359,8 кв.м, що знаходиться за адресою: місто Чернігів, вул.. Захисників України будинок 17а, з усіма комунікаціями та електромережами між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 01.12.2017 року, отож у задоволенні позову слід відмовити через необґрунтованість.

Що стосується посилань позивача на статті 203, 215, 220 Цивільного кодексу України, як на підставу своїх вимог, то вони не узгоджуються із предметом позову, так як передбачають підстави для визнання недійсним правочину, а стаття 387 Цивільного кодексу України передбачає витребування майна у іншої особи, яке набуто без відповідної правової підстави, - таких позовних вимог позивачем не було заявлено та вони не розглядались судом.

Відповідно до частини 12 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Так як третя особа ОСОБА_3 заперечував проти позову, він поніс витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн, що підтверджується квитанцією від 02 січня 2019 року, актом-розрахунком від 27.03.2019 року та договором про надання професійної правничої допомоги від 30.12.2018, суд вбачає підстави для стягнення витрат в сумі 5000 грн з позивача на користь третьої особи ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання дій незаконними відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складене 03.04.2019.

Суддя І. В. Литвиненко