______ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД_____
Єдиний унікальний номер справи:658/4248/17 Головуючий у першій інстанції Подіновська Г.В.,
Номер провадження:22-ц/819/578/19 Доповідач Базіль Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (суддя-доповідач) Базіль Л.В.,

суддів: Бугрика В.В.,

Приходько Л.А.,

секретар Давиденко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні цивільну справу № 658/4248/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 10 грудня 2018 року ухваленого у складі судді Подіновської Г.В.

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Зазначала, що дитина має медичний діагноз, у зв'язку з чим, потребує безперервного лікування, вартісних обстежень, особливої уваги, догляду та логопедичного стимулювання розвитку мовлення.

За таких обставин, зважаючи на те, що відповідач в добровільному порядку не має наміру компенсувати понесені нею додаткові витрати на утримання дитини в сумі 118125 грн 23 коп., позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь 50% понесених додаткових витрат на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 59062 грн 60 коп., що пов'язані з лікуванням дитини та відшкодувати сплачений нею судовий збір в сумі 640 грн 00 коп.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 10 грудня 2018 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на утримання дитини - 57502,60 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

Скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не надано уваги тому, що донька не проживає разом з позивачем, дитина фактично проживає в м. Херсоні, де навчається в спеціалізованій школі, проживає разом з бабусею ОСОБА_7, яка і займається лікуванням дитини. Також суд не звернув уваги, що в матеріалах справи відсутні жодні рекомендації лікаря про проходження лікування дитиною в приватних клініках м.Одеси та м. Києва. За вказаних обставин відповідач вважає, що позивач не надала жодного належним чином оформленого направлення та рекомендації лікаря на лікування дитини саме в приватних клініках.

ОСОБА_3 в письмовому відзиві на апеляційну скаргу заперечила проти доводів викладених в ній та зазначила, що твердження відповідача не відповідають дійсності, та спростовуються фактичними обставинами справи.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_5 та його представник, адвокат Бебік О.О. надали пояснення на підтримку доводів апеляційної скарги та просили скаргу задовольнити.

ОСОБА_3 в судовому засіданні доводів апеляційної скарги не визнала, просила скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є батьками малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матір'ю та перебуває на її утримані. (а.с.8-10).

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 31 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 14 лютого 2017 року встановлено, що відповідно наданій суду медичній документації неповнолітня ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на обліку у лікарів офтальмолога, невропатолога, невролога з приводу постійних захворювань (а.с.113)

Цим же рішенням встановлено, що ОСОБА_5 зобов'язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Із листа старшого державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 30 травня 2018 року №27177 вбачається, що заборгованості по сплаті аліментів немає (а.с.110).

У період часу з 03.10.2016 року по 28.10.2016 рік ОСОБА_6 проходила комплексне обстеження та лікування в науково консультативній поліклініці м. Одеса , в зв'язку з чим були понесені витрати на загальну суму 20928 грн 72 коп. (а.с.11,12,13,16,18,17,18,19,20-22)

У період часу з 14.01.2017 року по 28.01.2017 рік, 17.03.2017 року по 28.03.2017 рік, та з 22.09. по 02.10.2017 року малолітня ОСОБА_6 перебувала на амбулаторному лікуванні в ПП «Центр стимуляції мозку» в м. Києві у зв'язку з чим були понесені витрати на загальну суму 83265 грн 52 коп. (а.с.23-35, 36-37,39-41,42-43-57).

Крім того, в період часу з 03.11.2016 року - 16.11.2017 року ОСОБА_6 за призначенням лікарів були придбані ліки на загальну суму 13875 грн 55 коп.

Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язанні брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно роз'яснень, викладених у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої статтею 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 сплатила за лікування доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 116512,94 грн, що підтверджується належними та допустимими доказами, які не спростовані відповідачем.

Суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами з урахуванням того, що лікування та обстеження дитини обумовлені необхідністю їх проведення у зв'язку зі станом здоров'я дитини, на що ОСОБА_3 було сплачено 116512,94 грн, що підтверджується належними та допустимими доказами, дійшов правильного висновку про те, що вказана сума обґрунтована та відноситься до додаткових витрат на утримання дитини, які викликані особливими обставинами, з яких суд правомірно стягнув кошти в сумі 57502 грн 60 коп. з ОСОБА_5 на користь позивачки.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на відсутність рекомендацій лікарів на лікування дитини саме в приватних клініках, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки лікування дитини в приватній клініці м. Києва викликане станом здоров'я дитини, яка має синдром затримки стато-моторного та психо-мовленнєвого розвитку, що було встановлено консультативним висновком Національної Дитячої Спеціалізованої лікарні «ОХМАТДИТ» 04 грудня 2012 року, що не заперечувалося відповідачем в ході апеляційного розгляду справи, доказів можливого альтернативного лікування дитини в комунальних та державних медичних закладах відповідачем суду не надано, як не надано і доказів того, що вартість медичних послуг, отриманих дитиною в ПП «Центр стимуляції мозку» в м. Києві є вищою від вартості аналогічних послуг в інших клініках комунальної власності.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що дії позивачки щодо лікування дитини відповідають найкращим інтересам дитини, - права на отримання належної медичної допомоги, охорону її здоров'я, а виконання батьками своїх обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Твердження відповідача в апеляційній скарзі про те, що дитина не проживає разом з матір'ю є безпідставними та такими, що спростовані матеріалами долученими до відзиву на апеляційну скаргу.

Так із довідки про реєстрацію місця проживання особи Відділу реєстрації місця проживання осіб Каховської міської ради №467 від 17.01.2019 року та № 1527 від 01.03.2019 року вбачається, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки директора Херсонського обласного центру комплексної реабілітації дітей з інвалідністю Херсонської обласної ради №89 від 01.03.2019 року ОСОБА_6 проходила курс комплексної реабілітації в Херсонському обласному центрі комплексної реабілітації дітей з інвалідністю з 29.08.2018 року та перебуває в центрі по теперішній час. За таких обставин твердження відповідача про те, що дитина проживала в спеціалізованій школі в період часу за яким позивачем заявлені вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини ( 03.10.2016-28.10.2016; 14.01.2017 по 28.01.2017; 17.03.2017 по 28.03.2017, 22.09.2017 по 02.10.2017) є безпідставними.

Не заслуговують на увагу і твердження відповідача про те, що мати дитини не займається її лікуванням, оскільки такі твердження спростовані матеріалами справи, з яких вбачається, що саме позивачка здійснювала оплату медичних послуг, отриманих малолітньою ОСОБА_6, займалася її супроводом до медичних закладів та знаходилась з нею весь час перебування на лікуванні.

З огляду на встановлені судом фактичні обставини, доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та свідчать лише про незгоду відповідача з ухваленим у справі судовим рішенням.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що при розгляді даної справи судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, норми матеріального права, що їх регулюють, враховані обставини, що мають істотне значення для справи, в результаті чого суд ухвалив законне та обгрунтоване рішення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, що оскаржується без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 10 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.В. Базіль

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Бугрик

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.А. Приходько

Повне судове рішення складено 12 квітня 2019 року

Головуючий Л.В. Базіль