РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2019 року

м. Рівне

Справа № 2-2189/11

Провадження № 22-ц/4815/458/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В., судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.,

секретар судового засідання Тхоревський С.О.,

з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 28 грудня 2018 року у справі за поданням державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, боржника по виконавчому провадженню, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2018 року державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (далі ВДВС ГТУЮ у Рівненській області) ОСОБА_1 звернувся до суду із поданням, в якому просить постановити ухвалу про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання боргових зобов'язань.

В обґрунтування подання покликається на те, що на виконанні у державного виконавця Рівненського МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області знаходиться виконавче провадження №51587332 з виконання виконавчого листа №2-2189/11, виданого Рівненським міським судом Рівненської області від 24.10.2012 про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" заборгованості в розмірі 897517,88 грн. За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_3

В ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем вжито всіх заходів спрямованих на примусове стягнення боргу. Протягом тривалого часу боржник не сплачує борг, не реагує на виклики та вимоги державного виконавця, ухиляється від виконання рішення суду.

В зв'язку з викладеним та наявною заборгованістю просив тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 до виконання нею своїх зобов'язань.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 28 грудня 2018 року подання державного виконавця Рівненського МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України задоволено: тимчасово обмежено ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань, покладених на неї згідно виконання виконавчого листа №2-2189/11 виданого Рівненським міським судом Рівненської області від 24 жовтня 2012 року.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій вважає дану ухвалу незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що ДВС здійснює стягнення з її пенсії, як з боржника, про що свідчить довідка від 7 лютого 2019 року. Що стосується будинку - іпотечного майна, то зазначає, що передавала необхідні документи як в банк так і в ДВС та наскільки їй відомо ці установи робили спроби реалізувати іпотечне майно, але їм чомусь це не вдалось.

Вказує, що в оскаржуваній ухвалі відсутні мотиви чому суд першої інстанції дійшов висновку, що маючи боргові зобов'язання вона ухиляється від їх виконання.

Зазначає, що є пенсіонеркою, а тому єдиний її дохід є лише пенсія та заставне майно у виді домоволодіння та земельної ділянки. З неї стягуються кошти за рахунок пенсії, та не її вина, що банк не може реалізувати іпотечне майно. Виїжджає за кордон раз-два рази на рік лише для купівлі ліків.

Вказує, що документи по виконавчому провадженню адресовані не на її адресу, адже вона на вимогу банку виселилась з домоволодіння по АДРЕСА_1 та проживає по АДРЕСА_2, а тому ніяких листів не отримувала.

З цих підстав просила скасувати ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 28.12.2018 та у задоволенні подання про її тимчасове обмеження у праві за межі України відмовити.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві Рівненський МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області зазначає, що станом на 20.03.2019 рішення суду боржником не виконано. ОСОБА_3 самостійно заборгованість по кредиту не погашає та ніяких дій , протягом тривалого часу, спрямованих на погашення заборгованості перед стягувачем, не здійснює, чим ухиляється від виконання зобов'язань. Станом на 20.03.2019 з пенсії боржника утримано 4356,99 грн.

Зазначає, що не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що боржник ніяких листів не отримував і кореспонденція відсилалася не по її адресі, адже документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. Тому, документи виконавчого провадження відсилалися на адресу боржника зазначену у виконавчому документі, а саме : м. Рівне, вул. Джерельна, 41.

Крім того, станом на сьогодні виконавче провадження стосовно виселення ОСОБА_3 з домоволодіння, що знаходиться за адресою : м. Рівне, вул. Джерельна, 41 не завершено, а відомостей стосовно того, чи дійсно боржник самостійно виселився з даного домоволодіння у відділі немає.

Таким чином, боржником були проігноровані неодноразові вимоги, листи та виклики державного виконавця, що підтверджує факт ухилення від виконання зобов'язань.

Представником стягувача було подано пояснення на апеляційну скаргу ОСОБА_3 де зазначено, що боржниця, самостійно заборгованість по кредиту не погашає, та ніяких дій, протягом тривалого часу, спрямованих на погашення заборгованості перед стягувачем не здійснює, чим ухиляється від виконання кредитних зобов'язань перед ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк".

Вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку при постановленні ухвали про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_3 до виконання зобов'язань, покладених на неї згідно виконання виконавчого листа №2-2189/11 виданого Рівненським міським судом Рівненської області від 24.10.2012.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась а подала заяву про розгляд справи без її участі та представника адвоката Савчука Б.Б..

Державний виконавець Мічуда Є.В. просив відхилити подану апеляційну скаргу та пояснив, що кілька років підряд ОСОБА_3 ухилялась та не виконувала рішення суду. На даний час, після встановленого обмеження, вона сплатила частину боргу, однак його залишок ще значний.

Представник банку стягувача адвокат ОСОБА_2 також просив залишити апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення. Пояснив, що заставний будинок, про який вказує апелянт, не міг бути проданий на торгах не з вини банку, як вказує ОСОБА_3, оскільки нею було розділено земельну ділянку, на якій той знаходиться та змінено власників. В даний час з цього приводу місцевим судом розглядається відносно неї кримінальне провадження за невиконання рішення суду.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Рівненському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, знаходиться виконавче провадження № 51587332 з виконання виконавчого листа № 2-2189/11 виданого Рівненським міським судом Рівненської області від 24.10.2012 про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" заборгованість в розмірі 897517,88 грн..

06.07.2016 державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

При здійсненні виконавчого провадження виконавцем було зроблено запити до Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України і отримано інформацію що боржник не має банківських рахунків і отримує пенсію. 17.04.2018 державним виконавцем винесено та направлено для виконання в Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області постанову про звернення стягнення на пенсію боржника.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС у Рівненській області за боржником ОСОБА_3 немає зареєстрованих транспортних засобів.

Державним виконавцем на адресу боржника надсилався виклик щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, проте боржник на виклик не з"являвся.

24.10.2018 до Рівненського міського відділу надійшла заява ПАТ "Державний ощадний банк України" щодо обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за кордон у зв'язку з тим, що стягувачу стало відомо, що боржник періодично перетинає кордон України.

24.09.2018 до відділу надійшла відповідь Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України про факти перетинання державного кордону України ОСОБА_3 02.07.2018 та 06.07.2018. Документ, на підставі якого боржник перетинав кордон, НОМЕР_1.

Як вбачається з матеріалів справи, державний виконавець застосовував заходи для виконання рішення суду, однак заборгованість не погашена і боржником ОСОБА_3 не вчинялось жодних самостійних дій для її погашення, після чого державний виконавець звернувся до місцевого суду з відповідним поданням.

Ухилення боржника від виконання рішення суду та виниклого зобов'язання є поняттям оціночним, тому встановлюючи цей факт, колегія суддів оцінює всі наявні в справі докази в їх сукупності.

Відповідальність у виді тимчасового обмеження у праві виїзду законом передбачені не за наявністю факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання, тобто особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання у повному обсязі або частково, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Станом на час подання та винесення ухвали про обмеження ОСОБА_3 у виїзді за кордон рішення суду нею не виконувалось та ОСОБА_3 унеможливлювала його виконання, зокрема своїми діями щодо іпотечного майна та зокрема земельної ділянки.

На сьогоднішній день боржником заборгованість частково погашена, однак зобов'язання покладені на неї судовими рішеннями ще не виконані.

Крім того, в той час, нею було виготовлено закордонний паспорт та вона неодноразово виїздила за кордон. Виготовлення паспорта, оплата виїздів за кордон та страховки потребує значних витрат.

Отже, боржник маючи необхідні кошти та можливість, хоч частково виконати своє зобов'язання, цього не вчинив, а кошти використав на свої власні потреби.

Ця обставина розцінюється колегією суддів, не інакше як свідоме ухилення від погашення існуючої заборгованості.

Виїзд за межі України боржника ОСОБА_3 може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення з неї коштів в примусовому порядку, оскільки боржник маючи у власності нерухоме майно не виявив наміру погасити заборгованості в будь-якому розмірі.

Отже, суд першої інстанції цілком правомірно і обґрунтовано задовольнив подання державного виконавця ВДВС ГТУЮ у Рівненській області та тимчасово обмежив боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань перед стягувачем, покладених на неї згідно з рішень суду, які набрали законної сили і на виконання яких видано виконавчі лиси та відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до посилань про відсутність встановлених обставин щодо навмисного невиконання боржником рішення суду, проте, такі доводи боржника є безпідставними, необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Як зазначено в правовій позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п.18 ч. 3 ст.11 Закону № 606-XIV означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території держави.

Безпідставне, тривале та необґрунтоване невиконання рішень суду, якими стягнуто з ОСОБА_3 кошти на користь банку, порушує законні права та інтереси останнього та нівелює сутність рішення суду та мету його ухвалення.

Крім того, обмеження у праві виїзду за межі України має тимчасовий характер та спонукатиме боржника до виконання боргових зобов'язань за рішенням суду, що в свою чергу захистить права стягувача на отримання належних коштів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 367, 368, 371, п.1. ч.1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384, ст. 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3залишити без задоволення

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 28 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 19 квітня 2019 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: Н.М. Ковальчук

С.С. Шимків