У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

23 квітня 2019 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Соколишина Л.Б., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення боргу за договором позики до подання указаної позовної заяви, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду до подання позовної заяви із заявою про забезпечення позову, посилаючись на те, що предметом спору є стягнення виниклої заборгованості у розмірі 725128 грн. 04 коп. за договором позики від 27 березня 2017 року, укладеним між заявником та ОСОБА_2 Вважає, що позика бралася в інтересах сім'ї ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а тому, на його думку, останні зобовязані повернути кошти солідарно, у звязку з чим просить забезпечити його позов шляхом:

- накладення арешту на грошові кошти в розмірі 725128 грн. 04 коп., які знаходяться на розрахункових рахунках № 4515, № 1990, № 7293, № 1922 в АТ КБ «Приватбанк» та на розрахунковому рахунку № 9891 в АТ КБ «Сбербанк», відкритих на імя ОСОБА_2 та ТОВ «ОСОБА_4 Девелопмент»;

- заборони відчуження нерухомого та рухомого майна ОСОБА_2, яке знаходиться за адресою: м. Черкаси, провулок Крайній, буд. 68;

- заборони відчуження нерухомого та рухомого майна ОСОБА_3, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В обгрунтування заяви вказує, що як тільки ОСОБА_2 дізнається, що він звернувся до суду з позовом, то усі кошти, які знаходяться на указаних розрахункових рахунках використає на власні потреби з метою ухилення від виконання взятих на себе зобовязань, що, в свою чергу може призвести до утруднення або взагалі зробить неможливим виконання рішення суду

Суд, вивчивши матеріали заяви вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов може бути забезпечено шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинен бути зазначеним предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

При цьому відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов'язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Заявник просить накласти арешт на грошові кошти у розмірі 725128 грн. 04 коп., які знаходяться, з його слів, на розрахункових рахунках № 4515, № 1990, № 7293, № 1922 в АТ КБ «Приватбанк» та на розрахунковому рахунку № 9891 в АТ КБ «Сбербанк», що відкриті на імя ОСОБА_2 та ТОВ «ОСОБА_4 Девелопмент», співзасновником та керівником якого (також лише зі слів заявника) є останній, однак заявник не надає жодних доказів, що такі рахунки дійсно існують у зазначених банківських установах та відкриті саме на таку особу.

Також заявник просить заборонити відчуження нерухомого та рухомого майна ОСОБА_2, яке знаходиться за адресою: м. Черкаси, провулок Крайній, буд. 68.

Як вбачається з інформаційної довідки № 164062227 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 18 квітня 2019 року за адресою: пров. Крайній, буд. 68, м. Черкаси на земельній ділянці площею 1372 кв.м розташований залишок житлового будинку із залишками надвірних споруд загальною вартістю у розмірі 66840 грн., а всього загальна вартість нерухомого майна становить 119125 грн. Частка власності ОСОБА_2 у даному нерухомому майні складає 27/400.

Відповідно до інформаційної довідки № 164061247 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 18 квітня 2019 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12 серпня 2014 року, виданої Центральним відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції, на все нерухоме майно належне ОСОБА_2 накладено арешт в межах суми стягнення 43791 грн. 08 коп. та постановою приватного виконавця ОСОБА_5 від 19 лютого 2019 року було накладено арешт нерухомого майна в межах суми боргу по ВП № 58432091.

Тобто, ОСОБА_2 має у приватній власності 27/400 нерухомого майна, на яке заявник просить накласти арешт, однак в межах суми стягнення 43791 грн. 08 коп. та в межах суми боргу по ВП № 58432091 вже було раніше накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_2

Стосовно вимоги заявника щодо заборони відчуження нерухомого та рухомого майна, належного ОСОБА_3, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, то відповідно до інформаційної довідки № 164061585 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 18 квітня 2019 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03 жовтня 2014 року, виданої Центральним відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції, на все нерухоме майно належне ОСОБА_3 накладено арешт в межах суми стягнення 61579 грн. 00 коп.; на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08 квітня 2016 року, виданої Центральним відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції, на все нерухоме майно належне ОСОБА_3 накладено арешт в межах суми звернення стягнення в розмірі 1033286 грн. 00 коп.; постановою про арешт від 05 квітня 2018 року головного державного виконавця Трохименко М.В. Соснівського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області було накладено арешт нерухомого майна ОСОБА_3

У вказаній інформаційній довідці містяться відомості про знайдені адреси та сформовані документи відносно ОСОБА_3, в яких зазначається адреса: АДРЕСА_1, однак більш детальної інформації щодо зазначеного обєкту нерухомості, його вартості, не надано.

Крім того, у матеріалах, доданих до заяви про забезпечення позову відсутні відомості щодо рухомого майна ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та його вартості за указаними адресами, на яке можливо накласти арешт, що унеможливлює суду дійти висновку взагалі про наявність такого майна та співмірності забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Водночас, заявником не дотримано вимог ст. 151 ЦПК України, а саме не наведено будь-яких доказів в обґрунтування доцільності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме і нерухоме майно відповідачів.

Згідно ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником не наведено доказів співмірності заявлених позовних вимог в розмірі 725128 грн. 04 коп. заходам забезпечення позову.

Таким чином, заявником не обґрунтовано необхідність застосування саме таких видів забезпечення позову, що зазначені у заяві; не зазначено, яким чином можуть сприяти виконанню рішення суду вказані заходи забезпечення позову; не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, зокрема відсутні докази, що свідчать про вчинення відповідачами дій, спрямованих на здійснення реалізації майна.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову відмовити.

За таких обставин, з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, так як вважає доводи заявника недостатніми та не доведеними належними засобами доказування, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області, шляхом подання апеляційної скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи через Черкаський районний суд Черкаської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: Л. Б. Соколишина