Номер справи 237/1654/19
Номер провадження 2-н/237/69/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.19 року м. Курахове

Суддя Марїнського районного суду Донецької області Ліпчанський С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2019 року до Марїнського районного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь на утримання доньок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Дослідивши наявні матеріали справи суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів необхідно відмовити з огляду на наступне.

Приписами ч. 1 ст. 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 липня 2015 року Краснораміським міськрайонним судом Донецької області було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 800 гривень щомісячно по 400 грн. на кожного, починаючи з 13.05.2015 року до 16.09.2020 року, тобто до повноліття доньки ОСОБА_3, а потім в розмірі 400 грн. до повноліття доньки ОСОБА_4, до 05.12.2027 року.

Виходячи з положень п. 4 ч. 1 ст. 165 та п. 2 ч. 1 ст. 186 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу якщо є таке, що набрало законної сили, рішення у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином, з огляду на наявність судового рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання його неповнолітніх доньок, на підставі якого заявниці вже було видано виконавчий лист, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Водночас, суд приходить до переконання, що подана ОСОБА_1 заява про видачу судового наказу фактично є заявою про збільшення розміру стягнення аліментів та вважає за необхідне розяснити заявнику, що ч. 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що згідно рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, на підставі якого було видано виконавчий лист від 03 липня 2015 року, було встановлено стягнення грошових коштів у твердій грошовій суммі у розмірі 800 гривень, суд вважає за необхідне звернутись до правової позиції Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 143цс13 згідно якої з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Також, як розяснено п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

З приводу вимоги заявника про повернення виконавчого листа, виданого 03.07.2015 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області без виконання до суду, суд зазначає, що вимога про повернення виконавчого листа без виконання не підлягає розгляду в порядку наказного провадження у звязку з чим, керуючись ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у задоволенні вказаної вимоги необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись, ст. ст. 160, 161, 165 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів відмовити..

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її оголошення

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.М. Ліпчанський