Ухвала

16 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 755/30461/14-ц

провадження № 61-5116ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 14 лютого 2019 року в справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - ОСОБА_2, про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Зупинено стягнення за виконавчим листом № 755/30461/14, виданим Дніпровським районним судом міста Києва 26 лютого 2018 року, до набрання законної сили рішенням Шевченківського районного суду міста Києва у цивільній справі № 761/35543/17.

Постановою Київського апеляційного суду від 14 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

07 березня 2019 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв'язку касаційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Київського апеляційного суду від 14 лютого 2019 року і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

Згідно з пунктом 25 частини першої статті 353 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо виправлення помилки у виконавчому документі або визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

За змістом наведених правових норм в касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови суду апеляційної інстанції, якими судові рішення суду першої інстанції залишено без змін або ухвалено нове судове рішення у разі зміни чи скасування судового рішення місцевого суду, тобто ті постанови, якими вирішено по суті справу або питання, перелічені у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 ЦПК України. Постанова апеляційного суду про скасування ухвали суду першої інстанції щодо визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, не підлягає перегляду судом касаційної інстанції. Інше тлумачення вказаних правових норм не узгоджується із завданнями цивільного судочинства, наведеними у статті 2 ЦПК України, щодо розумності строків розгляду справи судом та сутнісним змістом касаційного провадження.

Ухвала суду першої інстанції за наслідками розгляду заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, оскаржувалася в апеляційному порядку на підставі пункту 25 частини першої статті 353 ЦПК України, який відсутній у переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені в касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку, визначеному у пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувана заявником постанова Київського апеляційного суду від 14 лютого 2019 року не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Помилкове зазначення у постанові Київського апеляційного суду від 14 лютого 2019 року про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для касаційного перегляду оскаржуваного судового рішення, оскільки такий перегляд не відповідатиме положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на розгляд її справи судом, встановленим законом.

Керуючись частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 14 лютого 2019 року в справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - ОСОБА_2, про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук