ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/17802/17

Провадження № 22-ц/818/2003/19

10 квітня 2019 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

за участю секретаря Дашковської Н.К.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

представник ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі його представника ОСОБА_4 на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 листопада 2018 року у складі судді Семіряд І.В. по цивільній справі № 638/17802/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

21 листопада 2018 року ОСОБА_5 подано заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви зазначає, що на теперішній час між ним та відповідачем існує спір щодо боргових зобовязань.

10 липня 2018 року ухвалено заочне рішення, яке 13 листопада 2018 року скасовано та справу призначено до розгляду.

ОСОБА_3 є засновником (учасником) юридичної особи, має частку у ТОВ «Торговий будинок «Молочний Хутор», ТОВ «ТБ «Молочний ХУТОР» та у ПП «МОЛСЕРВІС».

Враховуючи, що відповідач всіляко намагається уникнути повернення грошових коштів, єдиною метою скасування заочного рішення суду є намір позбавитися свого майна, або належної йому частки майна у підприємствах, на яке можливе звернення стягнення.

Просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_3, а саме на частку учасника у ТОВ «Торгівельний будинок Молочний хуторок», ТОВ «ТБ Молочний хуторок», на частку учасника у ПП «Молсервіс».

Учасники справи в судове засідання не зявились.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 листопада 2018 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Заборонено ОСОБА_3 відчуження частки учасника у ТОВ «Торговий будинок «Молочний хуторок»,-частки учасника у ПП «Молсервіс».

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що між сторонами виник спір щодо боргових зобовязань у сумі 1249520,58 грн. та невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить або взагалі унеможливить виконання рішення суду, що потягне відсутність можливості поновлення порушених прав, свобод та інтересів позивача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в особі свого представника ОСОБА_4 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою скасувати заборону відчуження частки у ТОВ «Торгівельний будинок Молочний хуторок» та ПП «Молсервіс».

Накладення заборони відчуження частки учасника у ТОВ «Торговий будинок «Молочний хутор», TOB «ТБ Молочний хутор» та частки учасника у Приватному підприємстві «Молсервіс», ПП «Молсервіс» перешкоджає господарській діяльності названих товариств та наносить шкоду діловій репутації юридичних осіб.

Загальна сума позовних вимог ОСОБА_1 складає 1 249 520,58 грн. При цьому розмір його внеску до ТОВ «ТБ «Молочний хутор» складає 23 230,00 грн. Водночас він не є учасником ПП «Молсервіс», а є лише одним з двох кінцевих бенефіціарних власників та статутний капітал ПП «Молсервіс» складає 100 грн.

Єдиним учасником ПП «Молсервіс» є ІНМІЛККО ПЛС (частка - 100,00 грн.). Заборона відчуження частки учасника у Приватному підприємстві «Молсервіс», ПП «Молсервіс» не є законною, оскільки він не є власником чи учасником ПП «Молсервіс».

Колегія суддів, вислухав суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи у листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу у сумі 1249520,58 грн.

21 листопада 2018 року позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_3, а саме на частку учасника у ТОВ «Торгівельний будинок Молочний хуторок», ТОВ «ТБ Молочний хуторок», на частку учасника у ПП «Молсервіс».

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 листопада 2018 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Заборонено ОСОБА_3 відчуження частки учасника у ТОВ «Торговий будинок «Молочний хуторок»,-частки учасника у ПП «Молсервіс».

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовлено.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що між сторонами існує спір про право та забезпечення позову шляхом заборони відчуження частки учасника є співмірними з позовними вимогами.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об'єктивний характер.

Під час оцінки такої співмірності необхідно враховувати безпосередній зв'язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

Інструмент забезпечення позову насамперед призначений бути заходом проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Заперечуючи проти вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_3 зазначає, що накладення заборони відчуження перешкоджає господарській діяльності названих товариств та наносить шкоду діловій репутації юридичних осіб.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Між тим, у чому полягає втручання у господарську діяльність товариств відповідачем не наведено, які збитки може нанести не зазначено, доказів негативного пливу заборони відчуження частки не надано.

Судом першої інстанції застосовано такий захід забезпечення позову як заборона відчуження, а не арешт майна, що не перешкоджає користуванню цим майном.

Посиланнявідповідача щодо впливу на ділову репутацію товариств, оскільки при наявності заходів забезпечення позову контрагенти не будуть вступати з цими юридичними особами у господарські відносини безпідставне.

Заходи забезпечення позову стосуються корпоративних прав засновника, а не товариства безпосередньо чи його майна та у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань така інформація щодо юридичної особи та її власників не зазначається, а тому вважати що вжиті заходи забезпечення позову будуть відомі широкому колу осіб, контрагентів товариства- не можна.

Згідно ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

За ст. 176 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

За ст. 57 Закону України «Про господарські товариства» звернення стягнення на частину майна товариства з обмеженою відповідальністю, пропорційну частці учасника товариства у статутному капіталі, за його особистими боргами допускається лише в разі недостатності у нього іншого майна для задоволення вимог кредиторів.

Враховуючи, що корпоративні права є особливим видом майна, ціну позову та наявність спору між сторонами, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження часток учасника у товаристві.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують. Ухвала постановлена з дотриманням вимог процесуального права; підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі його представника ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 листопада 2018 року залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 квітня 2019 року.

Головуючий А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

ОСОБА_6