Постанова

Іменем України

10 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 646/12932/16-ц

провадження № 61-573св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Крата В. І., КурилоВ. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

представник позивача- ОСОБА_4,

відповідач - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Бакумова Алла Валентинівна,

тертя особа - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

представники третьої особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду Харківської області від 22 листопада 2017 року в складі колегії суддів: Овсяннікової А. І., Сащенка І. С., Коваленка І. П.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Бакумової А. В., третя особа - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі -

ПАТ КБ «ПриватБанк»), про визнання неправомірним і скасування рішення.

Позовна заява мотивована тим, що 08 червня 2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № HAD0GF01270007, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 25 421,93 доларів США, строком до

06 червня 2025 року для придбання квартири АДРЕСА_1.

Указана квартира придбана у спільну власність з його дружиною ОСОБА_9 З метою забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором 08 червня 2005 року між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого вказана квартира була передана в іпотеку. Пунктом 26 договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що іпотекодержатель зобов'язаний письмово повідомити іпотекодавця.

19 лютого 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1Пі-Ел-Сі» (Ukrain Ortgage Loan Finance N0/1PLC) укладено договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити, відповідно до умов якого банк продав останньому своє право вимоги за іпотечним договором від 08 червня 2006 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3

14 квітня 2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс

№ 1Пі-Ел-Сі» та «ТМФ Трасні Мітед» укладеного договір викупу (відступлення) прав вимоги, відповідно до умов якого «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс

№ 1Пі-Ел-Сі» відступило ПАТ КБ «ПриватБанк» свої права за спірним кредитним договором.

02 вересня 2016 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бакумовою А. В. за заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» прийнято рішення щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 31214071 від 02 вересня 2016 року про реєстрацію права власності ПАТ КБ «ПриватБанк» на вказану квартиру.

Вважав таке рішення неправомірним, оскільки договір викупу (відступлення) прав вимоги від 14 квітня 2016 року, де спірний кредитний договір знаходиться під № 330, не пройшов державної реєстрації та ПАТ КБ «ПриватБанк» не значиться іпотекодержателем.

Також, посилався на те, що до звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержателем йому не надсилалась належним чином оформлена вимога щодо необхідності виконання грошового зобов'язання протягом 30-денного строку з попередженням про намір звернути стягнення на майно в разі невиконання такої вимоги, а також, що на теперішній час заборонено звернення стягнення на квартиру на підставі Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення в іноземній валюті».

Крім того, звернення стягнення на предмет застави/іпотеки здійснюється лише за рішенням суду, якщо для укладення такого договору щодо майна фізичної особи вимагалось отримання згоди чи дозволу іншої особи чи органу.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_3 просив визнати неправомірними та скасувати рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Бакумової А. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 31214071 від 02 вересня 2016 року про реєстрацію права власності за ПАТ КБ «ПриватБанк» на квартиру АДРЕСА_1.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Скасовано рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Бакумової А. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 31214071 від 02 вересня 2016 року про реєстрацію права власності за ПАТ КБ «ПриватБанк» на квартиру АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що на час вчинення оскаржуваного правочину у державному реєстрі ПАТ КБ «ПриватБанк» не значився іпотекодержателем, а тому рішення приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу Бакумової А. В. щодо реєстрації права власності на квартиру за банком є неправомірним.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 22 листопада 2017 року рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд, виходив з того, що здійснюючи функції державного реєстратора, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Бакумова А. В. у відповідності до законодавчих вимог розглянула заяву

ПАТКБ «ПриватБанк», та на підставі належних документів, поданих останнім у повному обсязі, прийняла правомірне рішення про проведення реєстрації права власності на спірну квартиру за ПАТ КБ «ПриватБанк». Договір про викуп (відступлення) прав вимоги від 14 квітня 2016 року, укладений між

ПАТ КБ «ПриватБанк» та «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1Пі-Ел-Сі» та

«ТМФ Трасні Мітед», ніким не оспорений та недійсним не визнавався. У зв'язку з чим відсутні підстави для відмови нотаріусом ПАТ КБ «ПриватБанк» у здійсненні державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У грудні 2017 рокуОСОБА_3 подавдо Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права,просив скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 29 грудня 2017 року касаційне провадження відкрито та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 14 березня 2019 року дану справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив йому у позові, оскільки при реєстрації права власності на спірну квартиру нотаріус порушив вимоги чинного законодавства, зокрема не звернув уваги на те, що при вчиненні ним оскаржуваного правочину ПАТ КБ «ПриватБанк» не був іпотекодержателем, не врахував того, що іпотекодержателем не надсилалась вимога щодо необхідності виконання грошового зобов'язання у повному обсязі, а також не звернув уваги на те, що на спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів у іноземній валюті». Вважав, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи судом апеляційної інстанції та помилкового скасування рішення суду першої інстанції.

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

У березні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому зазначило, що судове рішення є законним і обґрунтованим.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом установлено, що 08 червня 2005 року між ОСОБА_3 та закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») укладено кредитний договір № HAD0GF01270007, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 25 421,93 доларів США для придбання квартири АДРЕСА_1, вартістю

20 000,00 доларів США та на оплату страхових платежів у розмірі 5 421,93 доларів США, зі сплатою 0,92 % за користування кредитом на суму залишку заборгованості та комісії 0,18% від суми наданого кредиту щомісячно у період сплати плюс сума розрахована відповідно до пункту 3.11 цього договору.

08 червня 2005 року ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Коссе Л. М. за реєстровим № 1471, придбав указану квартиру.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 08 червня 2005 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Коссе Л. М. за реєстровим № 1487, відповідно до умов якого ОСОБА_3 передав у іпотеку банку вказану квартиру.

Відповідно до пункту 11.5 іпотечного договору майно передається в іпотеку за згодою дружини ОСОБА_9

Пунктом 26 договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом: переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що іпотекодержатель зобов'язаний письмово повідомити іпотекодавця; продажу предмету іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, в тому числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку», для чого іпотекодавець надає іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд іпотекодержателя, і здійснити всі необхідні дії від імені іпотекодавця.

19 лютого 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1Пі-Ел-Сі» (Ukrain Ortgage Loan Finance N0/1PLC) укладено договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити, згідно якого права іпотекодержателя за іпотечним договором ОСОБА_3 перейшли до «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1Пі-Ел-Сі» (Ukrain Ortgage Loan Finance N0/1PLC).

14 квітня 2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (покупець) та «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1Пі-Ел-Сі» (продавець) та «ТМФ Трасні Мітед» (довічний управитель) укладено договір викупу (відступлення) прав вимоги, згідно з яким банк придбав відповідні іпотечні активи, у тому числі за договором іпотеки від 08 червня 2005 року. Кредитний договір, укладений між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк» знаходиться у списку активів під № 330.

26 липня 2016 року на адресу позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» рекомендованим листом направляв повідомлення-вимогу про порушення зобов'язань за кредитним договором, у якому також роз'яснені наслідки у разі невиконання такої вимоги, яке було вручено 29 липня 2016 року (а. с.51-52).

30 серпня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу БакумовоїА. В. із заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1.

02 вересня 2016 року на підстави вказаної заяви приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Бакумовою А. В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо спірної квартири за ПАТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено висновок, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги (частини перша та друга статті 11 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій). Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім'я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог (пункти 2 і 3 частини другої статті 119 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій). Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (частина друга статті 30 ЦПК України у вказаній редакції). Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов'язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (частина перша статті 33 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій).

За змістом висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у пункті 36 постанови від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно має розглядатися як спір, що пов'язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно. Пред'явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України.

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18) зроблено висновок, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб'єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано.

У справі, що переглядається позивач клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов'язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). встановивши, що позов пред'явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Оскільки позивач пред'явив позов до неналежного відповідача, то висновок апеляційного суду про відмову в позові, оскільки відповідач, здійснюючи функції державного реєстратора розглянула таку заяву у відповідності до вимог закону, та на підставі належних документів, поданих банком у повному обсязі та прийняла правомірне рішення щодо проведення реєстрації права власності на спірну квартиру за ПАТ КБ «ПриватБанк», а тому відсутні підстави для задоволення позову про визнання неправомірними та скасування рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Бакумової А. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02 вересня 2016 року про реєстрацію права власності за ПАТ КБ «ПриватБанк» на спірну квартиру, є помилковим.

Відповідно до частини четвертої статті 412 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Доводи касаційної скарги дають підстав для висновку, що рішення апеляційного ухвалено частково без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, рішення апеляційного суду змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Оскільки Верховний Суд змінює рішення апеляційного суду, але виключно у частині мотивів його прийняття, то новий розподіл судових витрат не здійснюється.

Щодо зупинення дії рішення суду

Відповідно до частини 3 статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Враховуючи те, що ухвалою судді Верховного Суду від 06 вересня 2018 року зупинено дію рішення Апеляційного суду Харківської області від 22 листопада

2017 року до закінчення касаційного провадження, тому виконання рішення на підставі частини 3 статті 436 ЦПК України підлягає поновленню.

Керуючись статтями 400, 410, 412, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палатиКасаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду Харківської області від 22 листопада 2017 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Поновити дію рішення Апеляційного суду Харківської області від 22 листопада

2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. М. Коротун

В.І. Крат

В.П. Курило