Справа № 191/3522/18
Провадження № 2/191/1056/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Твердохліб А.В.,

за участю секретаря Якимчук-Полянички,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою Селянського (фермерського) господарства «Надія» до ОСОБА_1, приватного підприємства «Марівське», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державний реєстратор у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відділу державної реєстрації Синельниківської райдержадміністрації, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

11.09.2018 року позивач СФГ «Надія» звернулося до суду із вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01.01.2009 року між С(Ф)Г «Надія» та ОСОБА_2 був укладений договір оренди земельної ділянки площею 6,630 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Гірківської сільської ради, кадастровий номер :01:003:0137 строком на 10 років, починаючи з дати його реєстрації (до 31.12.2018 року). Вказаний договір був зареєстрований у книзі реєстрації договорів оренди в Синельниківському відділі ДРФ Центру ДЗК за № 35 10.03.2009 року. Вказана земельна ділянка на момент укладення договору належала на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю № ІІІ-ДП № 003600 від 03.02.2001 року. 06.04.2010 року ОСОБА_2 померла. Пунктом 3.4 вищевказаного договору оренди земельної ділянки передбачено, що при переході права власності на земельну ділянку або її частину, від орендодавця до іншої особи або осіб, цей договір зберігає чинність для нового власника або власників. Спадщину у вигляді вказаної земельної ділянки прийняв син померлої ОСОБА_1, який 28.01.2011 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 28.01.2011 року № 2-124, а 04.05.2012 року отримав державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯК № 329019.

На виконання умов договору оренди земельної ділянки з 2010 року по 2018 рік ОСОБА_1 отримував від С(Ф)Г «Надія» орендну плату згідно з умовами договору, що підтверджується: довідкою С(Ф)Г «Надія» №18 від 21.08.2018 року та платіжними відомостями за 2010-2018 роки.

В серпні 2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно С(Ф)Г «Надія» стало відомо, що 16.09.2013 року ПП «Марівське» зареєструвало у Державного реєстратора у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Синельниківського міськрайонного управління юстиції (на даний час-відділ державної реєстрації Синельниківської райдержадміністрації) договір оренди земельної ділянки 6,63 га, розташованої на території Гірківської сільської ради, кадастровий номер :01:003:0137, яка належить ОСОБА_1 від 01.08.2012 року. Номер запису про інше право: 2523537, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 5944922 від 17.09.2013 року. Строк дії вказаного договору оренди земельної ділянки визначено 10 років, тобто до 16.09.2023 року.

Укладаючи договір оренди спірної земельної ділянки з ПП «Марівське» відповідач ОСОБА_1 порушив умови чинного договору оренди земельної ділянки від 01.01.2009 року, укладеного між ОСОБА_2 та С(Ф)Г «Надія» та вимоги діючого законодавства, а саме:

-пунктом 1.6 передбачено, що орендодавець гарантує орендарю, що земельна ділянка не обтяжена ніякими правами третіх осіб:

-пунктом 6 передбачено, що обовязковим для орендодавця є наступні обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки: заборони на продаж або дарування третім особам орендовану земельну ділянку протягом дії договору, перехід права власності на земельну ділянку від орендодавця до іншої особи не припиняє встановлених обмеження чи обтяження.

-п 7.1.2 передбачено, що жодна із умов та жодне із положень цього договору не порушує чинного законодавства України

-п. 7.1.7 передбачено, що орендодавець зобовязаний забезпечувати відповідно до закону права третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки

Жоден з вказаних пунктів договору ОСОБА_1 не виконаний.

ОСОБА_1 при укладені договору оренди земельної ділянки з ПП «Марівське» не повідомив останнє про наявність діючого договору оренди земельної ділянки з С(Ф)Г «Надія» і відповідно, що належна йому земельна ділянка має обтяження, тому позивач вважає, що договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_1 та ПП «Марівське» є недійсним.

Позивач зазначає про нерозуміння щодо реєстрації спірного договору оренди земельної ділянки між ПП «Марівське» та ОСОБА_1, а саме яким чином відбулася реєстрація Договору при наявності діючого договору оренди земельної ділянки з С(Ф)Г «Надія».

Укладення договору оренди земельної ділянки між ПП «Марівське» та ОСОБА_1 не призвело до будь-яких наслідків так як С(Ф)Г «Надія» продовжує користуватися земельною ділянкою за договором оренди від 01.01.2009 року, а орендодавець ОСОБА_1 отримує орендну плату.

В звязку із викладеними вище обставинами, позивач просить суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 01.08.2012 року, загальною площею 6.630 га, що розташована на території Гірківської сільської ради Синельниківського району, Дніпропетровської області, кадастровий номер №:01:003:0137, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений між ОСОБА_1 і Приватним підприємством «Марівське», скасувавши державну реєстрацію, права оренди, номер запису про інше право: 2523537, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 5944922 від 17.09.2013 року.

Представник позивача С(Ф)Г «Надія» ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що належна йому земельна ділянка перебуває в оренді ПП «Марівське», від якого він не отримує орендної плати. Дану земельну ділянку обробляє С(Ф)Г «Надія», і саме від нього він отримує орендну плату. Дану орендну плату у першій рік, він отримав в грошовому виразі, а потім, кожного року отримував зерном. Плата, отримувана ним не відрізняється ні в грошовому, ні в натуральному виразі від розміру отримуваної плати іншими орендодавцями С(Ф)Г «Надія». Вважає, що позивач незаконно спонукає його до розірвання договору оренди земельної ділянки (паю), укладеного між ним та ПП «Марівське» у 2013 році.

Представник відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала поти позову С(Ф)Г «Надія».

Представник відповідача ПП «Марівське» ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог С(Ф)Г «Надія», вважали, що договір від 01.01.2009 року, укладений між ОСОБА_2 та С(Ф)Г «Надія» належним чином не зареєстрований.

Окрім того, відповідач ОСОБА_6 та представник відповідача ПП «Марівське» ОСОБА_5 у письмовій заяві, поданій ними до початку судового засідання, просили суд застосувати до вимог позивача позовну давність, посилаючись на те, що С(Ф)Г «Надія» дізналося про своє порушене право, ще у 2013 році, коли відбулася реєстрація ПП «Марівське» договору оренди земельної ділянки, успадкованої ОСОБА_1

У судовому засіданні спеціаліст ОСОБА_7 пояснила суду, що договір від 01.01.2009 року є укладеним між СФГ «Надія» та ОСОБА_2 згідно вимог діючого законодавства, строком на 10 років. На даний час дійсно існує два зареєстрованих договори оренди земельної ділянки, належної відповідачу ОСОБА_1, що не може мати місце, адже на момент реєстрації другого договору не припинив дію перший договір оренди землі. Чому відбулось порушення під час реєстрації у 2013 році пояснити не змогла.

В матеріалах справи знаходиться відзив на позов відповідачів - директора ПП «Марівське» ОСОБА_8 та ОСОБА_1, в якому зазначено, що договір оренди землі набирає чинності з дня державної реєстрації цього права (ст. 18 ЗУ «Про оренду землі»). Право оренди земельної ділянки виникає також з дня державної реєстрації цього права (ст. 20 ЗУ «Про оренду землі»). Зазначають, що позивачем відносно ОСОБА_1 не дотримані вимоги стосовно реєстрації правочину, у тих випадках, коли така реєстрація визнана законом обовязковою, тому вважають, що такий правочин є неукладеним, а отже, не має юридичної сили.

Представник третьої особи - відділу державної реєстрації Синельниківської райдержадміністрації ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердила реєстрацію договору між ОСОБА_1 та ПП «Марівське» від 01.01.2013 року.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив суду, що з 1999 року працює в С(Ф)Г «Надія», на даний час займає посаду тракториста-машиніста. Весною 2013 року обробляв земельну ділянку, але належний ОСОБА_1 пай не обробляв і він засіяний не був.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив суду, що з 2012 року працює в С(Ф)Г «Надія», і йому відомо місце розташування земельної ділянки (паю), належної ОСОБА_1 Про наявність даного спору не знав.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснила суду, що через рік після смерті матері відповідача ОСОБА_1, він хотів змінити орендатора на ПП «Марівське». Як їй відомо, заяву про розірвання договору оренди земельної ділянки ОСОБА_1 не писав. Починаючи з 2010 року по 2018 рік С(Ф)Г «Надія» користується земельною ділянкою кушнір С.П. та сплачує йому орендну плату та податки.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснив суду, що є працівником ПП «Марівське». В 2013 році, отримавши наряд, обробив земельну ділянку, належну ОСОБА_1, яка перебувала в оренді ПП «Марівське», а потім дізнався, що вона вдруге засіяна конкурентами, тобто С(Ф)Г «Надія». З 2008 року по 2010 рік він працював в ПП «Марівське».

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснила суду, що вона є двоюрідною сестрою представника відповідачів у даній справі ОСОБА_4 У 2013 році нею, як працівником С(Ф)Г «Надія», здійснено замір земельної частки (паю), належної ОСОБА_1, яка цього ж року була оброблена ПП «Марівське» та потім засіяна С(Ф)Г «Надія». В осінній період 2018 року вказана земельна ділянка оброблена орендарем ПП «Марівське».

Суд, заслухавши сторони, їх представників, свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, встановив наступне.

ОСОБА_2 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 6,630 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гірківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю ОСОБА_6 ІІI-ДП № 003600 від 21 лютого 2001 року (кадастровий номер -01-003-0137) (а.с.18).

01 січня 2009 року між ОСОБА_2 та С(Ф)Г «Надія» в письмовій формі укладено договір оренди земельної ділянки, згідно якого орендодавець-власник ОСОБА_2 передала орендарю С(Ф)Г «Надія» в строкове платне володіння і користування вищевказану земельну ділянку строком на 10 років (а.с.14-15).

Пунктом 3.4 договору оренди земельної ділянки від 01.01.2009 року визначено, що при переході права власності на земельну ділянку або її частину, від орендодавця до іншої особи або осіб, цей договір зберігає свою чинність до нового власника або власників (а.с. 14).

Даний договір пройшов відповідну державну реєстрацію та є зареєстрованим у Синельниківському відділі ДРФ Центру ДЗК 10 березня 2009 року за № 35, про що зроблено відповідний запис в договорі (а.с.15).

Передачу земельної частки (паю), якою користується позивач С(Ф)Г «Надія» здійснено на підставі акту передачі та прийому від 01 січня 2009 року, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.16).

06 квітня 2010 року ОСОБА_2 померла.

Відповідач ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 успадкував, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.01.2011 року №2-124, належну їй земельну ділянку площею 6.6300 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гірківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку від 04 травня 2012 року (а.с. 19).

Довідкою С(Ф)Г «Надія» від 21 серпня 2018 року №18 підтверджено здійснення виплати ОСОБА_1 орендної плати за земельний пай в розмірі 6.63 га (кадастровий номер :01:003:0137) в період з 2010 року по 2018 рік (а.с.20), в підтвердження чого суду також надано копії платіжних відомостей та видаткових касових ордерів (а.с.21-26).

Ч. 4 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. Сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно - правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму земельної ділянки регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, ЗУ «Про оренду землі».

Згідно з ст. 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Пунктом 6.1 договору оренди земельної ділянки від 01.01.2009 року, укладеного між ОСОБА_2 та С(Ф)Г «Надія», обовязковим для орендодавця є наступні обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки: заборони на продаж або дарування третім особам орендовану земельну ділянку протягом дії договору, перехід права власності на земельну ділянку від орендодавця до іншої особи не припиняє встановлених обмеження чи обтяження.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 651 ЦК України, визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Відповідно до п. 3.1. договору оренди земельної ділянки від 01.01.2009 року, договір не може бути розірваний в односторонньому порядку до закінчення строку оренди, при умові виконання сторонами умов цього договору (а.с14).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_1, 01 серпня 2012 року уклав з Приватним підприємством «Марівське» договір оренди успадкованої ним земельної ділянки, згідно п.1 якого визначено, що орендодавець ОСОБА_1 надає, а орендар ПП «Марівське» приймає в строкове, платне володіння і користування строком на десять років, починаючи з дати реєстрації договору, земельну ділянку з метою сільськогосподарського використання, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Гірківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, площею 6,63 га., в тому числі ріллі 6,63 га (кадастровий номер :01:003:0137).

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваних правочин).

Відповідно до положень ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно… від 16.08.2018 року, сформованої С(Ф)Г «Надія» цієї дати, встановлено здійснення державної реєстрації, на підставі рішення Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 5944922 від 17.09.2013 року, договору оренди земельної ділянки від 01.08.2012 року, строком дії до 16.09.2023 року з правом пролонгації, площею 6,63 га (кадастровий номер :01:003:0137), укладеного між орендодавцем ОСОБА_1 та Приватним підприємством «Марівське» (а.с.27).

Тобто, з викладеного вбачається, що 16.08.2018 року позивач С(Ф)Г «Надія» дізнався про порушене право, як орендаря на земельну ділянку, яку у право власності набув відповідач ОСОБА_1 в порядку спадкування. Дані фактичні обставини відповідачем ОСОБА_1 та представником відповідача ПП «Марівське» ОСОБА_5 належними доказами не спростовується, тому, суд не вбачає обґрунтованих підстав для задоволення заяви про застосування трирічного строку позовної давності до позовних вимог С(Ф)Г «Надія», згідно ст. 257 ЦК України.

ПП «Марівське» в осінній період 2018 року провело комплекс робіт по підготовці земельної ділянки 6,63 га, кадастровий номер :01:003:0137, яка використовується згідно договору оренди, проведено посів озимої пшениці, внаслідок чого ПП «Марівське» понесено витрати на підготовку та проведення робіт по посіву у сумі 28454 грн. 00 коп., що встановлено із наданої суду довідки ПП «Марівське» від 14.10.2018 року (а.с.87).

17.10.2018 року ПП «Марівське» складено акт №1, яким засвідчено проведення передпосівної підготовки і посів озимої пшениці на ділянці 6.63 га (кадастровий номер :01:003:0137), яка знаходиться в оренді вказаного приватного підприємства (а.с.88).

Таким чином, оцінюючи вищевикладене, а також враховуючи п. 3.4 договору оренди земельної ділянки від 01 січня 2009 року, який набрав чинності з дня його державної реєстрації, а саме 10 березня 2009 року, положення статті 32 Закону України «Про оренду землі», суд дійшов до висновку про обґрунтованість заявлених вимог позивачем-орендарем С(Ф)Г «Надія» щодо порушення відповідачем-орендодавцем ОСОБА_1, до якого перейшло право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, умов вищевказаного договору, тому оскаржуваний договір оренди землі, укладений між ОСОБА_1 та ПП «Марівське» 01.08.2012 року підлягає визнанню недійсним, зі скасуванням його державної реєстрації.

На підставі викладеного, ст. 32 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 628, 629, 651 ЦК України, ст.ст.11, 12, 13, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Селянського (фермерського) господарства «Надія» до ОСОБА_1, Приватного підприємства «Марівське», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державний реєстратор у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відділу державної реєстрації Синельниківської райдержадміністрації, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації, задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 01.08.2012 року, загальною площею 6.630 га, розташованої на території Гірківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області (кадастровий номер №:01:003:0137), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений між власникоморендодавцем ОСОБА_1 і орендарем Приватним підприємством «Марівським», скасувавши державну реєстрацію права оренди - номер запису про інше право: 2523537, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 5944922 від 17.09.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_1, який народився 26 жовтня 1965 року у с. Михайлівка Синельниківського району Дніпропетровської області, паспорт Серія АЕ №630042, виданий у червні 1997 року Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області, ІПН НОМЕР_1, на користь Селянського (фермерського) господарства «Надія», ЄРПОУ 30897355, судовий збір у сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Стягнути з Приватного підприємства «Марівське», , на користь Селянського (фермерського) господарства «Надія», ЄРПОУ 30897355, судовий збір у сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 18 квітня 2019 року.

Суддя:ОСОБА_15