РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2019 Провадження №2-о/425/3/19

Справа № 192/162/18

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді - Романовського Є.О.,

за участю секретаря - Чикунової Ю.С.,

за відсутністю учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рубіжному Луганської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Солонянська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Сурсько - Михайлівська селищна рада Солонянського району Дніпропетровської області, про встановлення факту постійного проживання,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із зазначено заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що він з

2005 року проживав разом зі своїм батьком - ОСОБА_2, та його дружиною -

ОСОБА_3, вів спільне господарство та доглядав за ними, за адресою: АДРЕСА_2, однак зареєстрованим за вказаною адресою не був. ІНФОРМАЦІЯ_8 батько заявника помер, у зв'язку з чим ОСОБА_3 прийняла спадщину після його смерті, однак ОСОБА_1 продовжував мешкати разом з останньою та піклуватися про неї. ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_3 померла, у зв'язку з чим заявник звернувся до Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини для оформлення своїх спадкових справ, однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутні докази родинних відносин між заявником та спадкодавцем. У зв'язку з необхідність оформити спадкові права на майно, заявник, з урахуванням уточнених вимог, просив суд встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцями ОСОБА_2 в період з 2005 року по час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_3 в період з 2005 року по час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_9 у будинку АДРЕСА_2.

Заявник та його представник в судове засідання не з'явилися, представник заявника надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень

ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якого є: ОСОБА_2 та ОСОБА_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією паспорту та свідоцтвом про народження від 21.07.1953 року, Серія НОМЕР_2, відповідний запис № 114 (а.с. 6-7,8 36-37, 38, 120, 121).

З 19.05.1971 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебуваютьу зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 19.05.1971 року, Серія НОМЕР_3, відповідний запис № 11 (а.с. 9, 39, 115).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою № 533, виданою 08.05.2008 року Сурсько - Михайлівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області (а.с.17).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_2, ОСОБА_3 оформила спадщину на спадкове майно, а саме будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 24.12.2007 року Сурсько - Михайлівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис № 67, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 30.09.2008 року, зареєстрованим в реєстрі під № 5096, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.12.2008 року № 21112243 (а.с. 10-12, 40- 42, 114).

Відповідно до довідки, наданої 09.01.2018 року за № 21 Сурсько - Михайлівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області, село Ленінське вул. Дзержинського, 27 в Дніпропетровській області Солонянського району перейменовано на село Богданівка вул. Берегова, 27 (а.с.19, 47).

Згідно довідки, наданої 15.05.2018 року за № 427 Сурсько - Михайлівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, в період з 2005 року по квітень 2010 року без реєстрації фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вів з ними спільне господарство та здійснював за ними постійний догляд і піклування (а.с.44).

ІНФОРМАЦІЯ_9 померла ОСОБА_3, у зв'язку з чим ОСОБА_1 15.06.2010 року звернувся до Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини, спадкова справа № 256/2010, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.12.2010 року за № 02-31/2078, йому було відмовлено, оскільки відсутні докази родинних відносин між заявником та спадкодавцем, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим ІНФОРМАЦІЯ_9 Відділом реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 221, заявою про прийняття спадщини від 15.06.2010 року № 490, витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 15.06.2010 року № 23951158 та постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.12.2010 року № 02-31/2078 (а.с. 13, 15, 16, 43, 45, 46, 112, 113, 119,122).

Згідно довідки, наданої Сурсько - Михайлівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області від 28.03.2019 року № 278, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, в період з 2005 року по квітень 2010 року без реєстрації фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_2 до дня його смерті та ОСОБА_3 по квітень 2010 року, вів з ними спільне господарство та здійснював за ними постійний догляд і піклування (а.с.147).

Згідно ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року

№ 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 04.07.2018 року по справі

№ 404/2163/16-ц, з якої вбачається, що сама по собі відсутність реєстрації місця проживання особи за останнім місцем проживання спадкодавця не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені ч. 3

ст. 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки він зможе реалізувати своє право оформлення спадщини після смерті його батька та мачухи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що доводи заявника є законними, обґрунтованими і підтверджені наявними у справі доказами, а тому заява про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3, на час відкриття спадщини, та його батьком - ОСОБА_2 на час смерті останнього, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3-10, 76-81, 258, 263-265, 273, 294, 315, 319, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Солонянська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Сурсько - Михайлівська селищна рада Солонянського району Дніпропетровської області, про встановлення факту постійного проживання- задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1

(ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) разом із батьком - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, починаючи з січня 2005 року та по час його смерті -

ІНФОРМАЦІЯ_8.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) разом із спадкодавцем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, починаючи з січня 2005 року та по час відкриття спадщини - 27 квітня 2010 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду складено 08 квітня 2019 року.

Суддя Є.О. Романовський