П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2019 року м. Київ

Справа №369/9270/18-ц

Резолютивна частина постанови оголошена 03 квітня 2019 року

Повний текст постанови складено 04 квітня 2019 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Довгополої А.В.

учасники справи позивач ОСОБА_2

відповідач Приватне акціонерне товариство «Київобленерго»

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_4, який діє на підставі ордеру в інтересах Приватного акціонерного товариства «Київобленерго», на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 жовтня 2018 року, ухвалене суддею Пінкевич С.Н., повний текст виготовлено 08 листопада 2018 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до інтересах Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Справа №369/9270/18-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-824/4331/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Пінкевич Н.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПрАТ «Київобленерго» про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що відповідно до договору про постачання електричної енергії № 200222198 чоловік позивача ОСОБА_6 є споживачем послуг електропостачання.

10 серпня 2016 року працівниками Богуславського РП ПрАТ «Київобленерго» при обстеженні лічильника було виявлено порушення підключення лічильника, після чого було складено акт про порушення № 033372.

16 січня 2017 року працівниками Богуславського РП ПАТ «Київобленерго» припинено енергопостачання до квартири, мотивуючи тим, що по квартирі існує заборгованість.

Позивач зазначає, що в результаті неправомірних дій працівників Богуславського РП ПрАТ «Київобленерго» вона та її чоловік перенесли душевні страждання. Чоловік був госпіталізований до лікарні.

Не погоджуючись з діями та рішеннями працівників Богуславського РП ПрАТ «Київобленерго» чоловіком позивача було подано позовну заяву, в якій він просив суд визнати дії працівників Богуславського РП ПрАТ «Київобленерго» незаконними та зобов'язати їх здійснити підключення квартири.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 358/496/17 було прийнято рішення, яким позовні вимоги задоволено.

Позивач вважає, що в результаті неправомірних дій працівників Богуславського РП ПрАТ «Київобленерго» їй завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що протягом року, де позивач мешкає з чоловіком, була відключена від постачання електричної енергії. В результаті чого позивач була позбавлена можливості користуватися всіма благами, а саме користуватися побутовою технікою, готувати їжу для родини, прати, тощо. Розмір заподіяної моральної шкоди позивач оцінює в сумі 50000,00 грн.

Крім того позивач вказує, що нею було понесено витрати на правову допомогу в розмірі 10000, 00 грн., витрати по сплаті судового збору 704, 80 грн. та майбутні витрати на проїзд до суду 1000,00 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 жовтня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2, задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Київобленерго» на користь ОСОБА_2 5000 грн. відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ПрАТ «Київобленерго» на користь ОСОБА_7 судовий збір в розмірі 70 грн. 40 коп.

Стягнуто з ПрАТ «Київобленерго» на користь ОСОБА_2 1000 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником ПрАТ «Київобленерго» - ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухваленого рішення, яке ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що судом не враховано той факт, що законодавством чітко встановлено, що відносини з постачання електричної елегії можливі лише при наявності договірних відносин. Відповідно і відповідальність електропостачальник може нести лише перед обмеженим колом осіб та за настання певних умов. Відповідальність перед всіма жителями України електропостачальник з приводу постачання електроенергії нести не може, оскільки законом чітко визначено, що правовий зв'язок - відносини з постачання електричної енергії виникають після виникнення (укладання) договірних відносин.

Споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_6, з яким ПрАТ «Київобленерго» має договірні відносини щодо постачання електричної енергії. Договірні відносини за адресою АДРЕСА_1 з позивачем ОСОБА_2 відсутні.

У відповідача з позивачем відсутні правовідносини з будь-якого приводу взагалі, будь-яких зобов'язань сторін з правових підстав не виникало і не існує на даний час.

Вважає, що позивач не має правових підстав звертатися до суду з позовом щодо відшкодування моральної шкоди у зв'язку з відсутністю будь-яких правовідносин між сторонами цього спору.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, які наявні в справі, що ПрАТ «Київобленерго» яким-небудь чином порушило її права. Позовні вимоги стосуються факту припинення електропостачання квартири, власником якої є інша особа ніж позивач, а саме ОСОБА_8 , який є споживачем по відношенню до відповідача.

Крім того, судом не досліджено, що у цій справі відсутні будь-як докази, що позивач ОСОБА_2 має правовий зв'язок з квартирою за адресою АДРЕСА_2, не надано доказів, що вона є дружиною споживача електричної енергії ОСОБА_6 , що вона має право власності на цю квартиру, що позивач на момент відключення від електричної енергії проживала у вищевказаній квартира, що позивач зареєстрована в цій квартирі.

Наголошує на тому, що ні чинним законодавством, ні наявна судова практика не передбачають відповідальності покладення відповідальності електропостачальної компанії перед іншими особами, ніж споживач електричної енергії, з яким існують договірні відносини.

Крім того, договір про користування електроенергії не передбачає відшкодування моральної шкоди у разі відключення споживач від мережі електропостачання.

Також позивачем не надано доказів того, що нею понесено витрати на правову допомогу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суд без змін, посилаючись на законність та обгрнутованість оскаржуваного рішення.

Вказувала про те, що суд першої інстанції вірно застосував положення ст. 23 ЦК України, яка передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

В судовому засіданні представник ПрАТ «Київобленерго» ОСОБА_9 підтримала доводи апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_2 проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, між ОСОБА_6 та ПрАТ «Київобленерго» було укладено договір № 200222198 на користування електричною енергією.

10 серпня 2016 року у присутності позивача за адресою: АДРЕСА_3 було виконано роботи по заміні лічильника.

10 серпня 2016 року було складено акт про порушення № 033372 про те, що перевіркою встановлено, що споживач при користуванні електричною енергією за адресою: АДРЕСА_3 порушив п. 10.2.26, п. 3.31, а саме: порушена пломба і змінена схема підключення, фазний провід приєднано на 3 клему лічильника.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 жовтня 2017 року визнано дії Богуславського РП ПрАТ «Київобленерго» щодо відключення 16 січня 2017 року від мережі електропостачання квартири АДРЕСА_4 неправомірними та зобов'язано ПрАТ «Київобленрего» в особі Богуславського РП поновити електропостачання квартири АДРЕСА_4.

Постановою апеляційного суду Київської області від 16 січня 2018 року вищевказане рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 17 травня 2018 року, у квартирі АДРЕСА_4 на час перевірки проживають: ОСОБА_6 та ОСОБА_10

04 квітня 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулася до начальника Богуславського РП ПАТ «Київобленерго» з заявою-вимогою про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50000, 00 грн. На вказану вимогу ПрАТ «Київобленерго» повідомлено, що між позивачем та товариством жодних договірних відносин за адресою: АДРЕСА_5 не існує, а тому будь-які зобов'язання в частині електропостачання по відношенню один до одного відсутні.

Судом встановлено та матеріалами справи доведено, що відключення 16 січня 2017 року від мережі електропостачання квартири АДРЕСА_6 РП ПрАТ «Київобленерго» відбулося неправомірно.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 17 травня 2018 року, в квартирі АДРЕСА_4,проживають ОСОБА_11, та позивач ОСОБА_2

Посилання ОСОБА_2 на те, що у зв'язку з незаконними діями працівників Богуславського РП ПрАТ «Київобленерго» щодо відключення квартир, в якій проживає позивач від мережі електропостачання, чим порушено звичний спосіб життя позивача є обґрунтованими, а отже існує причинно-наслідковий зв'язок між неправомірними діями відповідача та завданою моральною шкодою позивачу.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 частково, суд першої інстанції виходив з того, що незаконними діями працівників Богуславського РП ПрАТ «Київобленерго» їй було завдано моральну шкоду, оскільки рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 жовтня 2017 року визнано дії Богуславського РП ПрАТ «Київобленерго» щодо відключення квартир, в якій проживає позивач від мережі електропостачання неправомірними, чим порушено звичний спосіб життя позивача та дійшов обґрунтованого висновку про наявність причинно-наслідкового зв'язку між неправомірними діями відповідача та завданою моральною шкодою позивачу та про необхідність відшкодування ОСОБА_2 спричиненої їй моральної шкоди.

Крім того, суд дійшов обґрунтованого висновку, про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в частині відшкодування завданої їй моральної шкоди у розмірі 50000 гривень, оскільки такі вимог є завищеними.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності вини в завданні шкоди.

Отже, доводи апеляційної скарги відповідача, стосовно того, що у позивача ОСОБА_2 не має правових підстав звертатися до суду з позовом щодо відшкодування моральної шкоди у зв'язку з відсутністю будь-яких правовідносин між сторонами цього спору, відхиляються судом, як безпідставні та такі, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно ч.4 ст.с137 ЦПК України, розмір на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням зазначених норм Закону колегія суддів погоджується з висновком суду про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 що стягнення витрат на правову допомогу.

Доводи апеляційної скарги відповідача, про те що позивачем не надано підтвердження понесених ним витрат на правову допомогу, відхиляються судом як безпідставні, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме: договором про надання правової допомоги, розрахунком витрат на правничу допомогу відповідно до договору про надання правової допомоги, а також квитанції про сплату наданих послуг (квитанція вшита між а.с.75 та а.с.76), (а.с.76, 77-79).

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення про часткове задоволення позовних вимог, та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє на підставі ордеру в інтересах Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» - залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І.Шкоріна