ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/774/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/21632/18 за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства «Хмельницький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2019 року в складі судді Мазурок О.В. по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Дочірнього підприємства «Хмельницький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», третя особа ОСОБА_5 про стягнення моральної та майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_4, звертаючись в суд із вказаним позовом до відповідача, зазначав, що він та його дружина ОСОБА_6 є власниками транспортного засобу ВАЗ 21043, д.н. НОМЕР_1, 1994 року випуску, номер кузова НОМЕР_6. Даний факт підтверджується свідоцтвом про одруження та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7. Автомобіль перебував у його постійному керуванні, оскільки дружина не має відповідних навиків на керування транспортним засобом та не набула прав на таке керування.

Вказував, що 30 червня 2018 року о 11 год. 35 хв. у с. Каскада Новоушицького району по вул. Літвінецька, 26 ОСОБА_5, який є працівником філії «Новоушицький райавтодор» Дочірнього підприємства «Хмельницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», керуючи екскаватором ЄО-2621, держзнак НОМЕР_2, що належить вищевказаному підприємству, рухаючись заднім ходом, не впевнившись у безпеці, скоїв наїзд на його транспортний засіб. Обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями, ОСОБА_5 допустив порушення вимог пункту 10.9 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Дунаєвецького районного суду у справі № 680/571/18 від 06 серпня 2018 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. Позивач, зазначав, що оскільки ОСОБА_5 є працівником філії «Новоушицький райавтодор» Дочірнього підприємства Хмельницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», транспортний засіб екскаватор ЄО 2621, д.н. НОМЕР_2, належить роботодавцю, а тому дана юридична особа має нести цивільну відповідальність. Також вказував, що 21 серпня 2018 року судовим експертом ОСОБА_7 складено акт огляду транспортного засобу №246/18. Висновком №246/18 від 06 вересня 2018 року визначено розмір матеріального збитку, що заподіяно власнику автомобіля НОМЕР_3 внаслідок його пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді, станом на 21серпня 2018 року і він складає 8994 грн. 64 коп.

Окрім того, під час скоєння ОСОБА_5 адміністративного правопорушення він знаходився в салоні автомобіля, існувала загроза його життю та здоров'ю, внаслідок чого він переніс душевне хвилювання, а належний йому транспортний засіб втратив свій товарний вигляд, в зв'язку з чим він був позбавлений можливості його використовувати у цілях сім'ї тривалий час. Внаслідок скоєного, погіршився його психічний стан, він став відірваним від свого повсякденного ритму життя.

З врахуванням вищенаведеного, позивач просив стягнути з ДП «Хмельницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на свою користь 8994 грн. 64 коп. матеріальної та 3000 грн. моральної шкоди, всього 11994 грн. 64 коп.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2019 року позов задоволено, стягнуто з Дочірнього підприємства «Хмельницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_4 8994 грн. 64 коп. матеріальної шкоди, 3000 грн. моральної шкоди, 2000 грн. витрат, пов'язаних з правовою допомогою, 1850 грн. витрат, пов'язаних з проведенням експертного дослідження та 704 грн. 80 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ДП «Хмельницький облавтодор» просить скасувати рішення суду повністю та постановити нове про відмову в задоволенні позову.

Вказує при цьому на те, що начальник філії «Новоушицький райавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» неодноразово зверталося до ОСОБА_4 з пропозицією відремонтувати пошкоджений автомобіль, проте позивач повністю відмовився від проведення ремонту транспортного засобу, відшкодування вартості ремонту пошкодженого транспортного засобу, вартості запасних частин.

Крім того, судом першої інстанції, було взято до уваги висновок судової товарознавчої експертизи про розмір матеріального збитку, проте поза увагою суду залишились накладні про вартість запчастин, яка є нижчою.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просить рішення суду залишити без зміни, апеляційну скаргу - без задоволення. При цьому посилається на те, що суд першої інстанції повно дослідив всі обставини справи, визначаючи розмір та спосіб відшкодування шкоди правильно застосував норми ст.ст. 22, 1192 ЦК України та врахував роз'яснення, викладені Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у його постановах. Посилання апелянта, що ціни деталей є дешевшими вважає такими, що не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом правильно встановлено, що 30 червня 2018 року біля 11 годин 30 хвилин ОСОБА_5, перебуваючи у трудових відносинах з ДП «Хмельницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» та керуючи належним на відповідній правовій основі ДП «Хмельницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» транспортним засобом, екскаватор ЄО-26212, н. з. НОМЕР_2, рухаючись заднім ходом по вул. Літнівецькій. 26 в с. Каскада Новоушицького району порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху, не впевнився в безпечному русі та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_4, що стояв позаду.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль НОМЕР_5, який належить ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності подружжя, отримав механічні пошкодження,

Постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 06 серпня 2018 року ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні вищевказаного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та даною постановою встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_5

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль НОМЕР_4, отримав механічні пошкодження та його власникам було спричинено матеріальний збиток.

Згідно висновку авто товарознавчого дослідження автомобіля № 246/18 від 06 вересня 2018 року, складеного експертом автотоварознавцем розмір матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженням внаслідок ДТП автомобіля НОМЕР_5 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу його складових, складає 8994 грн. 64 коп.

На даний час матеріальний збиток, заподіяний внаслідок ДТП власнику автомобіля не відшкодовано.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 1166 Цивільного кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

У відповідності до ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків

За загальним правилом та з огляду на положення ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З врахуванням обставин справи та норм цивільного законодавства суд першої інстанції, задовольнивши позовні вимог позивача щодо відшкодування майнової та моральної шкоди ДП «Хмельницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», з яким винна особа перебувала в трудових правовідносинах і завдала шкоду під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків, правильно застосував норми матеріального права та принцип повного відшкодування шкоди потерпілому.

Доводи апеляційної скарги, що судом не взято до уваги вартість деталей, комплектуючих до пошкодженого транспортного засобу, а якби позивач погодився на ремонт автомобіля філією «Новоушицький райавтодор» ДП «Хмельницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», то такий ремонт коштував би дешевше, і позивачем також не доведено заподіяння йому моральної шкоди слід відхилити.

Як доказ визначення розміру заподіяння майнової шкоди позивач надав суду відповідний належний та допустимий доказ - висновок авто товарознавчого дослідження автомобіля № 246/18 від 06 вересня 2018 року, складений експертом автотоварознавцем, який має відповідне свідоцтво експерта.

У відповідності до ст.ст. 76, 77, 79, 80 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак в свою чергу, ДП «Хмельницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», не погоджуючись з розміром матеріального збитку, належними та допустимими доказами, у порядку ст. ст. 12, 81 ЦПК України не спростовував вказаний письмовий доказ, наданий позивачем, клопотань про призначення експертизи не заявляв, іншого висновку експерта суду не надав.

Посилання апелянта лише на пропозицію начальника філії «Новоушицький райавтодор» ДП «Хмельницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» здійснити ремонт автомобіля за усною домовленістю з невідомим майстром за 3000 грн. з вартістю запасних частин 2170 грн. не заслуговують на увагу, адже жодних доказів можливості проведення ремонтних робіт саме на таку суму суду, надано не було, а за висновком експерта вартість складових, що підлягають заміні складає 1637 грн., що навіть менше, ніж вказав апелянт.

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не взято до уваги вартість деталей, комплектуючих до пошкодженого транспортного засобу, оскільки така вартість була визначено висновком експерта.

Слід відхилити також твердження апелянта, що позивачем не надано суду доказів, які підтверджують факт заподіяння йому моральних страждань та моральної шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи з вини відповідача, належний позивачу автомобіль був пошкоджений та підлягав ремонту, отже зі всією очевидністю вбачається, що внаслідок пошкодження майна позивача, останньому було завдано душевні страждання та переживання, пов'язані з необхідністю проведення ремонту автомобіля, неможливості його експлуатувати та користуватись ним, а тому суд першої інстанції з урахуванням вимог ст. ст. 23, 1167 Цивільного кодексу України з огляду на обставини справи, доведеності вини працівника відповідача в пошкодженні майна, належного позивачу, характеру та обсягу фізичних та моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок пошкодження належного йому майна, їх тривалості, тяжкість вимушених змін у його життєвих обставинах, викликаних неможливістю користування транспортним засобом для особистих потреб, суд першої інстанції, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості правомірно задовольнив позовні вимоги і визначив розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 3000 грн.

При цьому, у відповідності до вимог ЦПК України суд правильно визначив розмір судових витрат, що підлягають стягненню з відповідача.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Крім того у відповідності до вимог 133, 137, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають у вигляді витрат на професійну правничу допомогу адвоката в зв'язку з апеляційним розглядом справи.

При визначенні розміру таких витрат суд виходить з наступного.

До відзиву на апеляційну скаргу представник позивача адвокат ОСОБА_8 подав розрахунок розміру гонорару адвоката за професійну правничу допомогу адвоката в зв'язку з апеляційним розглядом справи, в якому вказав що вартість його послуг складає: 350 грн. за вивчення матеріалів справи, витрачено 0,5 години, 700 грн. за підготовку відзиву на апеляційну скаргу, витрачено 1 годину, 350 грн. за участь в судовому засіданні, витрачено 0,5 години, що підтверджується квитанцію про оплату цих послуг.

Однак в матеріалах справи відсутні будь-які дані, що адвокат після ухвалення судом першої інстанції рішення знайомився з матеріалами справи в суді першої чи апеляційної інстанції, фактично всі письмові докази по справі були надані позивачем до суду разом з позовною заявою, нових доказів до суду не подавалось, зі всіма матеріалами справи адвокат був ознайомлений на стадії розгляду справи в суді першої інстанції, до апеляційної скарги нових доказів не долучалось.

Також адвокат не приймав участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин суд вважає, що на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу адвоката в зв'язку з апеляційним розглядом справи в сумі 700 грн., як гонорар за підготовку відзиву на апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Хмельницький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2019 року залишити без змін.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Хмельницький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_4 судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу адвоката в зв'язку з апеляційним розглядом справи в сумі 700 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 квітня 2019 року.

Судді А.М.Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова