Провадження № 2/761/2066/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Вольда М.А.

представників учасників: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна Максима Анатолійовича, треті особи: Акціонерне товариство «ВТБ Банк», ОСОБА_7 про скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна і рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна Максима Анатолійовича (далі - відповідач), треті особи: Акціонерне товариство «ВТБ Банк» (далі - третя особа 1), ОСОБА_7 (далі - третя особа 2), в якому просила суд скасувати свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія та номер: 662 від 16.08.2016, видане відповідачем та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30955117 від 16.08.2016, видане відповідачем.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.12.2007 між ВАТ «ВТБ БАНК» та ОСОБА_7 був укладений кредитний договір № 20И, за умовами якого останній були надані кредитні кошти строком користування до 27 грудня 2027 року. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ОСОБА_7 та Банком був укладений договір іпотеки № 20И від 27.12.2007, за умовами якого остання передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1. 14.12.2011 року Голосіївським районним судом м. Києва було винесене рішення про стягнення з ОСОБА_7 на користь банку заборгованості за кредитним договором. 18.01.2013 року Відділом примусового виконання рішень ГТУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного рішення. 04.11.2015 року державним виконавцем було проведено опис майна, що належи боржнику (ОСОБА_7.), а саме: квартири НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. В подальшому було призначено суб'єкта оціночної діяльності для визначення вартості квартири для її реалізації.

07.07.2015 року у ОСОБА_4 народилася донька ОСОБА_5. Оскільки позивач давно знайома з ОСОБА_7, обидві перебувають у хороших довірливих стосунках, зважаючи на скрутне матеріальне становище позивача, відсутність власного житла, ОСОБА_7 запропонувала своє житло для проживання позивача з донькою саме квартиру АДРЕСА_2. Так, 08.07.2016 у зазначеній квартирі й була зареєстрована позивач з малолітньою дитиною.

ОСОБА_7 повідомила позивача, що квартира АДРЕСА_3 виставлена на торги Відділом примусового виконання рішень ГТУЮ у м. Києві, які були призначені на 22.07.2016. При цьому, дозволу органу опіки та піклування державним виконавцем не було отримано, тому подальша реалізація квартири на торгах є порушенням прав дитини позивача, які має іншого постійного місця проживання окрім як у квартирі, в якій вона зареєстрована та проживає на законних підставах.

ДП «СЕТАМ» були проведені електронні торги, які не відбулися з підстави відсутності допущених учасників торгів. Банк на підставі ч. 1 ст. 49 Закону України «Про іпотеку» подав заяву до Відділу примусового виконання рішень ГТУЮ у м. Києві про придбання предмета іпотеки шляхом заліку забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У зв'язку з чим, 12.08.2016 державним виконавцем був складений Акт № 108/7 про реалізацію предмета іпотеки.

16.08.2016 року відповідачем було видано Банку свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія та номер: 662 (квартири АДРЕСА_4). Підставою внесення запису про право власності стало рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 30955117 від 16.08.2016, винесене відповідачем.

Так, у провадженні Апеляційного суду м. Києва перебуває апеляційна скарга ОСОБА_7 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року. Тобто, електронні торги від 22.07.2016, оформлені протоколом № 185570 та актом № 108/7 про реалізацію предмета іпотеки, які стали підставою для видачі відповідачем оскаржуваного свідоцтва та рішення про державну реєстрацію, оскаржуються у судому порядку.

Тобто, приймаючи оскаржувані свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів і рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідачем не були належним чином перевірені документи, подані банком для державної реєстрації права власності та не встановлено факт відсутності у банку обов'язкового попереднього дозволу органу опіки на реалізацію майна. Отже, вказані обставини мали бути підставою для відмови у державній реєстрації права власності на спірне майно. Натомість, наразі порушуються права неповнолітньої дитини, що змушує звернутись до суду із даним позовом.

У письмових поясненнях представник третьої особи 1 вказує, що неповнолітня ОСОБА_8 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 за 14 днів до проведення електронних торгів, які були проведені 22.07.2016 року. Тобто, на думку представника, це було зроблено навмисно, щоб перешкодити проведенню електронних торгів. Крім того, оскільки вказане приміщення є предметом іпотеки, за іпотечним договором без згоди банку ОСОБА_7 не мала права прописувати інших осіб у квартиру. Крім того, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 27 вересня 2018 року, позивач є власником земельної ділянки, яка знаходиться в Запорізькій обл., Гуляйпільського р-ну, яку надає в оренду, та житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_10, де може проживати разом із дитиною. На думку банку, позивач не довів, що малолітня ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_1 та користується зазначеним майном. Крім того, нотаріусом при видачі свідоцтва були дотримані всі норми закону, а подача апеляційної скарги на рішення про відмову у визнанні електронних торгів недійсними, на думку представника, є способом ухилення від виконання рішення суду щодо повернення коштів заборгованості банку. Отже, права дитини банком не порушені, а у задоволенні даного позову слід відмовити.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Представник третьої особи . у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач та третя особа 2 в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Ч. 1, 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).

Таким чином, беручи до уваги ту обставину, що відповідача та третю особу було повідомлено в установленому законом порядку належним чином, їх неявка має ознаки повторності, при цьому, будь-яких доказів поважності причин такої неявки суду не надано, а їх нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору, суд дійшов висновку по можливість розгляду справи за їх відсутності.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А. від 21.08.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 28.01.2019 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна Максима Анатолійовича копію рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 30955117 від 16.08.2016 року, що в подальшому було підставою для видачі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серії та номер 662 від 16.08.2016 року і реєстрації права власності квартири АДРЕСА_5 за ПАТ «ВТБ Банк».

Протокольною ухвалою суду від 28.03.2019 року до матеріалів справи долучено вказану копію рішення, які надішли від відповідача 13.03.2019 року.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За правилами ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що на виконанні у Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавчий лист №2-135/11 виданий 03.12.2012 року Голосіївським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_7 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 027 187,46 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 05.07.2011 року становить 8 188 200,92 грн., а також 1700,00 грн. судового збору та 30,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с. 7).

Квартира, розташована за адресою АДРЕСА_6 є предметом іпотеки за Іпотечним договором №20И між ВАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_7 27.12.2007 року, укладеним для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №20И від 27.12.2007 року (а.с. 6).

15.07.2016 року ОСОБА_7 зверталась до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві із заявою в якій просила зняти з реалізації квартиру на тій підставі, що в ній проживає неповнолітня дитина (а.с. 10).

Електронні торги по продажу квартири, яка належить на праві власності позивачу були призначені на 22.07.2016 року о 09.00 год., датою закінчення торгів визначено 24.07.2016 року 22.00 год.

Як вбачається з протоколу №185570 складеного 24.07.2016 року, торги, які відбувались з 22 по 24 липня 2016 року квартири АДРЕСА_7 (лот №156535) не відбулись в зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів (а.с. 14).

12.08.2016 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г. складений акт №108/7 про реалізацію предмета іпотеки. Акт 12.08.2016 року затверджено начальником Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві І.А. Подолянко (а.с. 15).

В акті зазначено, що відповідно до ст.49 Закону України «Про іпотеку», ст.62 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі заяви іпотекодержателя від 01.08.2016 року про придбання предмету іпотеки в порядку статті 49 Закону України «Про іпотеку» складено акт про реалізацію квартири АДРЕСА_8, що належить на праві власності ОСОБА_7 Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» за початковою ціною 5 705 794,00 грн. шляхом заліку забезпечених вимог в рахунок ціни майна.

На даний час Банк зареєстрував право власності на зазначену квартиру, про що міститься інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (а.с. 16-18).

Підставою виникнення права власності зазначено свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: 662, вданий 16.08.2016, видавник приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юдін М.А., підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 30955117 від 16.08.2016, видавник приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юдін М.А.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, яка діяла на момент видачі свідоцтва) нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів).

Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 72 вказаного Закону, придбання жилого будинку (квартири) з прилюдних торгів оформлюється нотаріусом за місцезнаходженням будинку (квартири) шляхом видачі набувачу свідоцтва про придбання жилого будинку (квартири). Якщо торги не відбулися, свідоцтво про придбання жилого будинку (квартири) видається стягувачеві. Свідоцтва про придбання жилого будинку (квартири) з прилюдних торгів видаються на підставі акта про продаж будинку (квартири) з прилюдних торгів чи акта про те, що будинок (квартира) залишено за стягувачем у зв'язку з тим, що торги не відбулися.

Згідно ч. 1 ст. 49 Закону України «Про іпотеку», протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися.

Слід зазначити, що питання видачі свідоцтв про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), регулювалось главою 12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року N 296/5 (в редакції, яка діяла на момент видачі свідоцтва) (далі по тексту - Порядок).

Відповідно до п. 3.7. та 3.8. глави 12 Порядку, свідоцтво про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки, видається нотаріусом на підставі копії складеного державним виконавцем акта про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого начальником (заступником начальника) органу державної виконавчої служби.

В акті про реалізацію предмета іпотеки має бути зазначено: що реалізація предмета іпотеки відбулась із дотриманням вимог Закону України „Про іпотеку"; назва організатора прилюдних торгів, дата і місце їх проведення; стисла характеристика та місцезнаходження предмета іпотеки; прізвище, ім'я, по батькові (назва юридичної особи), адреса покупця; початкова ціна предмета іпотеки та ціна продажу; сума коштів, внесена за придбане нерухоме майно; прізвище, ім'я та по батькові (назва юридичної особи) боржника, його адреса; відомості про документ, що посвідчував право власності іпотекодавця на предмет іпотеки, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку.

Так, спірне свідоцтво було видано нотаріусом на підставі акту № 108/7 про реалізацію предмета іпотеки від 12.08.2016 року, затвердженого 12.08.2016 року начальником Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві І.А. Подолянко.

У вказаному акті наявні були усі необхідні реквізити, що передбачені 3.8. глави 12 Порядку.

Подання нотаріусу будь-яких інших документів, окрім вказаного акту, а також вчинення додаткових дій нотаріусом з перевірки достовірності вказаних в ньому відомостей законодавством передбачено не було.

За результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації (п. 18 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553)).

Натомість позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги зазначала, що оскаржуваними свідоцтвом та рішенням порушуються права її неповнолітньої дитини ОСОБА_8, яка зареєстрована у встановленому законом порядку у квартирі АДРЕСА_9 і там проживає. При цьому, іншого житла для проживання у них з дитиною немає.

З копії довідки, яка 15.07.2016 року видана Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» та надана позивачем вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_10 (мати, ІНФОРМАЦІЯ_3) з 02.02.2010 року, ОСОБА_5 (без родинних відносин, ІНФОРМАЦІЯ_4) з 08.07.2016 року, ОСОБА_4 (без родинних відносин, ІНФОРМАЦІЯ_5) з 08.07.2016 року та ОСОБА_11 (без родинних відносин, ІНФОРМАЦІЯ_6) з 21.10.2015 року (а.с. 9).

П. 28 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802 визначено, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 37 Закону.

Так, 21.06.2016 року Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві підготувало заяву на реалізацію арештованого майна - з виконання виконавчого листа №2-135/11 виданого 03.12.2012 року Голосіївським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_7 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 027 187,46 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 05.07.2011 року становить 8 188 200,92 грн., а також 1700,00 грн. судового збору та 30,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с. 45).

Тобто, станом на 21.06.2016 року під час підготовки заявки на реалізацію арештованого майна, у квартирі АДРЕСА_9 не була зареєстрована малолітня дитини, що виключає необхідність в отримані попереднього дозволу органів опіки та піклування.

Крім того, за умовами Іпотечного договору від 27.12.2007 року, без згоди ВАТ «ВТБ Банк» ОСОБА_7 не мала права передавати у користування квартиру, яка була предметом іпотеки (п. 8.2 Іпотечного договору).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 27 вересня 2018 року, ОСОБА_12 є власником земельної ділянки, яка знаходиться в Запорізькій обл., Гуляйпільського р-ну, яку надає в оренду ФОП ОСОБА_13, та житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_10, де може проживати разом із дитиною (а.с. 42-43).

Вказані докази спростовують твердження позивача про відсутність іншого житлового приміщення для проживання з дитиною.

Крім того, як вбачається із ухвали суду від 06.02.2017 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_7 до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві, Державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, треті особи: Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», Служба у справах дітей Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 про визнання електронних торгів та акту про реалізацію предмету іпотеки недійсними, то з вказаним позовом ОСОБА_7 звернулася до суду уже після видачі свідоцтва про придбання нерухомого майна і рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №30955117 від 16.08.2016 року.

Таким чином, беручи до уваги ту обставину, що подання нотаріусу будь-яких інших документів, окрім акту про реалізацію предмета іпотеки, а також вчинення додаткових дій нотаріусом з перевірки достовірності вказаних в ньому відомостей законодавством не передбачено, а тому, дії відповідача по видачі свідоцтва про придбання нерухомого майна і рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №30955117 від 16.08.2016 року були законними.

Крім того, наведені позивачем обставини, на які вона посилалась як на підставу для задоволення позову не можуть слугувати такими підставами та свідчать про відсутність порушених прав позивача та її дитини.

Так, Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 13.05.1980 року в справі «Артіко проти Італії (пункт 35), рішення від 30.05. 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 32) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, а тому не підлягають задоволенню.

Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 628, 629, 651 ЦК України, ст. 189 СК України, ст.ст. 3-5,12-13, 19, 76-92, 95, 187, 211, 258-259, 264-265, 268, 272-273, 352, 354-355, п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, Законом України «Про нотаріат», Законом України «Про іпотеку», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року N 296/5, Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802, Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553), -

в и р і ш и в :

відмовити повному обсязі в задоволенні позову ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна Максима Анатолійовича, треті особи: Акціонерне товариство «ВТБ Банк», ОСОБА_7 про скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна і рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №30955117 від 16.08.2016 року.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників:

Позивач: ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5, адреса проживання АДРЕСА_1

Відповідач: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юдін Максима Анатолійовича, адреса знаходження АДРЕСА_11.

Суддя: Андрій Анатолійович Осаулов

Дата складання повного тексту судового рішення 02.04.2019 року.