Справа № 439/323/18 Головуючий у 1 інстанції: Бунда А.О.
Провадження № 22-ц/811/440/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Крайник Н.П.

суддів Шеремети Н.О., Цяцяка Р.П.

при секретарі Цап П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 30 травня 2018 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_2 про відшкодування завданої майнової шкоди в порядку регресу, -

в с т а н о в и в:

13.03.2018 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулося з позовом до ОСОБА_2, в якому, покликаючись на п.п.33.1.4 п.33.1 ст.33; абз. «г» п.п. 38.1.1 п.38.1 ст.38 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ч.1 ст.1191 ЦК України, просило стягнути з ОСОБА_2 в користь ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в порядку регресу 4 381 грн. 60 коп. виплаченого страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних покликалося на те, що 26.10.2016 року між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/4955254, за яким страховик зобовязувався відшкодувати шкоду, заподіяну страхувальником життю, здоровю та майну третіх осіб при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля ВМW 525, д.н.з. SZA 09707. 13.07.2017 р. у м. Львові мала місце дорожньо-транспортна пригода, за участю забезпеченого автомобіля BMW 525, д.н.з. SZА 09707 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Аudі А4, д.н.з. JUK 825, під керуванням ОСОБА_3. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль Аudі А4, д.н.з. JUK 825. Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, складеного водіями, особою винною в настанні ДТП, є водій ОСОБА_2. Відповідно до ремонтної калькуляції Аudаtех № 183443 від 01.08.2017 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Аudі А4, д.н.з. ДЖ 825, становить 4 381 грн. 60 коп. На підставі заяви потерпілої особи ОСОБА_3 про настання страхового випадку від 14.07.2017р. ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виплатило йому страхове відшкодування в сумі 4 381 грн. 60 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 24309 від 04.08.2017р. Оскільки відповідач не дотримався вимог ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо строків та умов повідомлення страховика про ДТП протягом трьох робочих днів, після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у страховика відповідно до п.п. «г» п. 38.1.1. цього Закону виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу).

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" виплачене страхове відшкодування в сумі 4 381 грн. 60 коп. та 1762 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду оскаржив відповідач - ОСОБА_2.

Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим, а висновки суду такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Зазначив, що суд невірно розтлумачив зміст ст. 38 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив про таку страховика у строки і за умов, визначених у пп. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього Закону. Судом не врахував, що після ДТП ним було подано у відділення «Страхова компанія «ПЗУ Україна» повний пакет документів, які від нього витребовувала страхова компанія, а також посадочні документи, які підтверджують можливість подання документів у страхову компанію тільки після повернення з поїздки.

Просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна».

У засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 скаргу підтримав з підстав, наведеній у ній, просив скаргу задоволити, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог "Страхова компанія "ПЗУ Україна".

Представник "Страхової компанії "ПЗУ Україна" в судове засідання не з»явився, хоча неодноразово належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Встановлено, що 13.07.2017р. в місті Львові сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю забезпеченого автомобіля BMW 525, д.н.з. SZА 09707 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Аudі А4, д.н.з. JUK 825 під керуванням ОСОБА_3.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль Аudі А4, д.н.з. JUK 825.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, володільця транспортного засобу BMW 525, д.н.з. SZА 09707, на час ДТП була застрахована ПрАТ «АСК «Страхування» згідно полісу № АК/4955254 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26 жовтня 2017 року.

За заявою потерпілої особи ОСОБА_3 про виплату страхового відшкодування від 14.07.2017 року, ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" виплатила йому страхове відшкодування у розмірі 4381 грн.60 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 24309 від 04.08.2017 року (а.с.19).

Сума страхового відшкодування підтверджена страховим актом та розрахунком до страхового акту № UA033/L01/01 від 03.08.2017 р.(а.с.8;17).

Задовольняючи позовні вимоги ПрАТ "СК "ПЗУ Україна", районний суд виходив з того, що оскільки відповідач не виконав вимоги пункту 33.1.4, пункту 33.1 статті 33 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", не повідомив протягом трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди страховика, з яким укладено договір обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності про дорожньо-транспортну пригоду, про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, страховик, відповідно до п.п. «г» п. 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після виплати страхового відшкодування вправі подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися з наступних мотивів.

Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобовязанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобовязаним субєктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобовязання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) за кожним страховим випадком суперечило б меті страхування цивільно-правової відповідальності, обєктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди, а тому стаття 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає виключні випадки, за яких страховик може подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Так, відповідно до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у редакції на дату виникнення спірних правовідносин, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Наведеними правовими нормами встановлено обов'язок учасників дорожньо-транспортної пригоди вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, Моторне транспортне страхове бюро України про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини дорожньо-транспортної пригоди власними силами і запобігти необгрунтованим виплатам.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року № 61-34970 ск 18, від 18 липня 2018 року справа № 759/19724/15-ц, від 16 травня 2018 року справа № 369/5335/15-ц , від16 вересня 2015 року № 6-284цс15, від 30 березня 2016 року № 6-186цс16.

Матеріалами справи встановлено, що про настання ДТП, яка мала місце 13.07.2017р., учасники ДТП повідомили ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" «Повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду» від 13.07.2017 р., яке підписане обома учасниками - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та яке було долучено до заяви про настання страхового випадку потерпілим ОСОБА_3 від 14.07.2017 року.

Таке повідомлення (європротокол) страховик отримав на наступний день після ДТП разом із заявою потерпілого про настання страхового випадку, що в наступному дало змогу страховику оглянути пошкоджений транспортний засіб та на підставі страхового акту, розрахунку до страхового акту № UA033/L01/01 від 03.08.2017 р. та ремонтної калькуляції № 183443 від 01.08.2017 року, зробити розрахунок та виплатити потерпілій стороні страхове відшкодування.

Згідно встановлених судом обставин, ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" було повідомлено про ДТП потерпілою особою, що дозволило страховику переконатися в тому, що подія є страховим випадком, здійснити перевірку обставин ДТП та визначити розмір заподіяної потерпілій особі шкоди, що не свідчить про здійснення ним необґрунтованих виплат, а відтак заподіяної страховику шкоди.

Тому, посилання суду на норми статей 33,38 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як підставу для стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, без урахування зазначених обставин, є помилковим, оскільки сам по собі факт неповідомлення відповідачем (страхувальником) страховика про настання страхового випадку не призвів до необґрунтованих виплат потерпілій особі, що можна було б вважати заподіяною йому шкодою.

З наведених мотивів, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПрАТ "СК "ПЗУ Україна".

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 30 травня 2018 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_2 про відшкодування завданої майнової шкоди в порядку регресу відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 23.04.2019 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

ОСОБА_5