ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙ СУД
«04» квітня 2019 року м. Херсон
Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя доповідач)ОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні питання про ухвалення додаткової постанови у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Прохоренко В. В. від 21 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання недостовірної інформації та зобовязання її спростування, відшкодування моральної шкоди,
Постановою Херсонського апеляційного суду від 28 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 січня 2019 року скасовано, ухвалено нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання недостовірної інформації та зобовязання її спростування, відшкодування моральної шкоди відмовлено.

02 квітня 2019 року ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про постановлення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_6 на його користь судового збору в розмірі 3 450 грн, сплаченого за подання апеляційної скарги та витрат на правничу допомогу в сумі 3 000 грн, посилаючись на те, що задовольняючи його апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції не вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_5, який підтримав заяву про ухвалення додаткового судового рішення, дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

З постанови Херсонського апеляційного суду від 28 березня 2019 року вбачається, що апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволена, рішення суду скасовано, ухвалено постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання недостовірної інформації, зобовязання її спростування, відшкодування моральної шкоди відмовлено, питання про стягнення судових витрат, понесених ОСОБА_5 при ухваленні вище зазначеної постанови не було вирішено.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи ч. 1, пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4, ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», при подачі апеляційної скарги ОСОБА_5 необхідно було сплатити судовий збір виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленому законом на 1 січня 2016 року (року подачі позовної заяви), тому з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 480,40 = 1 378 х 0,4 х 3 х 150 %.

Надлишково сплачений ОСОБА_5 судовий збір в сумі 969,60 грн, відповідно до ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» підлягає поверненню з Управління Державної казначейської служби України у м. Херсоні.

Разом із тим, не підлягає задоволенню вимога ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_6 понесених ним витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн, оскільки на підтвердження таких витрат заявником надано лише квитанцію до ордера № 93316 про сплату 3 000 грн за правову допомогу.

Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою їх розподілу, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Склад та розмір витрат на правову допомогу входить до предмета доказування у справі. Відповідно до судової практики у питанні стягнення витрат на правову допомогу, заявник має довести, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим. (п.95 рішення Європейського суду з прав людини від 26.02.2015р. у справі «Баришевський проти України» справа № 71660/11).

Відсутність розрахунку витрат на правничу допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування, що узгоджується із висновком ОСОБА_7 Верховного Суду, викладеним у постанові від 27 червня 2018 р. у справі № 826/1216/16.

Відтак, заява ОСОБА_5 про стягнення судових витрат підлягає задоволенню частково, з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 480,40 грн, надлишково сплачений судовий збір в сумі 969,60 грн підлягає поверненню Управлінням Державної казначейської служби України у м. Херсоні, в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 витрат на правничу допомогу в сумі 3 000 грн слід відмовити /а. с. 54/.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2 480,40 грн.

Зобов'язати фінансовий орган - Управління Державної казначейської служби України у м. Херсоні повернути ОСОБА_5 сплачений у надлишковому розмірі судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 969 грн 60 коп. за платіжним дорученням № 0.0..1 від 18 лютого 2019 року.

В задоволенні заяви в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 витрат на правничу допомогу відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий підписОСОБА_1
Судді: підпис підписОСОБА_2 ОСОБА_3

Дата складання повного судового рішення 05 квітня 2019 року.

З оригіналом згідно: Копія постанови оформлена 05 квітня 2019 року Постанова набрала законної сили 04 квітня 2019 року

Суддя Секретар судового засідання ОСОБА_1 ОСОБА_4