Справа № 449/1080/18 Головуючий у 1 інстанції: Борняк Р.О.
Провадження № 22-ц/811/386/19 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Мікуш Ю.Р.

Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

З участю сторін та їх представників: адвокат ОСОБА_2 на стороні позивача ОСОБА_3;

адвокат ОСОБА_4 на стороні відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 23 листопада 2018 року ухваленого судом у складі судді Борняка Р.О. у справі № 449/1080/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в:

21.09.2018 року позивач по справі ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на повнолітнього сина ОСОБА_6, який продовжує навчання у Львівському коледжі будівництва, архітектури та дизайну у м.Львові.

Просить стягувати аліменти у розмірі 50% щомісячно на час навчання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 23 листопада 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Вирішено стягувати із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на час навчання, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення 23 років.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_3

В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням суду, оскільки судом неповно з»ясовано обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що звільнена з роботи у зв»язку із реорганізацією, іншої роботи немає, син навчається, однак стипендії не отримує. Єдиним засобом матеріального забезпечення сім»ї є аліменти, які відповідач може надавати, так як має постійну високооплачувану роботу, спільних дітей у новій сім»ї немає, здоровий, повноцінний. Посилається на Декларацію майнових доходів його нової сім»ї, де зазначені доходи кожного із членів сім»ї, а також транспортні засоби, земельні ділянки. Можливість відповідача надавати додаткові кошти, крім аліментів, які син отримував для поповнення телефону, на кишенькові витрати, свідчить про те, що останній має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж визначив суд. Просить змінити рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ст.360 Цивільного процесуального кодексу України відповідач ОСОБА_5 надав суду Відзив на апеляційну скаргу.

У Відзиві зазначає, що має можливість надати утримання дитині на час навчання, оскільки працює та має стабільний дохід, що було враховано судом першої інстанції. Вважає, що розмір аліментів, який хоче стягувати на свою користь позивач, є неспівмірним та недоцільним, оскільки стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги відповідача ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_4, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що сторони по справі є батьками повнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-СГ № 196561 (а.с.9)

Згідно з рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 05 жовтня 2010 року шлюб між сторонами розірвано та вирішено стягувати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі ј частини із всіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття.(а.с.7).

Відповідно до довідки №222 від 10.09.2018 року ОСОБА_6 навчається на денному відділенні групи Б-31 курсу ІІІ Львівського коледжу будівництва, архітектури та дизайну. Термін навчання до 01.07.2020 року.

За приписами ст.199 Сімейного кодексу України (далі СК) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У п.20 постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розясненно, що обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форм навчання) виникає за обов»язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв»язку із цим у матеріальній допомозі; спроможність батьків надавати таку допомогу.

За змістом ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Із пояснень відповідача ОСОБА_5 вбачається, що він хоче та може надавати допомогу на утримання сина на час навчання та надавав таку постійно, що не заперечується позивачем.

ОСОБА_7 від 22.10.2018 року про утримання аліментів із заробітної плати ОСОБА_5 вбачається, що за період із січня 2018 року по 11 вересня 2018 року сума аліментів становила 71 277, 81 грн., що не заперечується позивачем ОСОБА_3

Позивач також не заперечує, що крім аліментів, батько давав дитині додаткові кошти та зазначене частково підтверджено SMS повідомленнями ( а.с. 55-61).

Відповідно до ст.180 СК обов»язок утримувати дитину належить обом батькам.

Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 01 липня становить 1777 грн. (на час ухвалення рішення судом першої інстанції).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та визначаючи розмір аліментів в 1/6 частки від усіх видів заробітку відповідача, що згідно його пояснень буде становити не менше 7 400 грн., судом першої інстанції підставно зазначено, що зазначена сума достатня для утримання повнолітнього сина одним із батьків для нормальної життєдіяльності сина сторін ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідає вимогам розумності і справедливості.

Згідно ст.182 СК мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи апеляційної скарги в частині посилання позивача на Декларацію про майновий стан членів сім»ї відповідача ОСОБА_5 за їх безпідставністю.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, є законним і справедливим.

Відповідно до ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384, 389-391 ЦПК України,- суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 23 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 15 квітня 2019 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

ОСОБА_8