Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 року

Лисичанський міський суд в особі головуючого судді Фастовця В.М., розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, що складає 144103,32 грн. за період з 26.01.2017 по 19.02.2019, обґрунтовуючи тим, що при звільненні розрахунок проведений не був.

Відзиву на заяву відповідачем не надано.

Відповідно до ст.7 ч.13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Судом встановлено, що позивач на підставі наказу № 163к від 10.04.2009 прийнятий учнем підземного горноробочого 1 р. з повним робочим днем під землею.

Наказом № 939к від 18.10.2016 позивач був звільнений за п. 3 ст. 38 КЗпП України, у зв'язку з невиконанням адміністрацією шахти законодавства про працю та умов колективного договору.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 26 січня 2017 року з відповідача на користь позивача стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 19548,90 грн. за період з 19.10.2016 по 26.01.2017.

З довідки ПАТ «Лисичанськвугілля» № 360 від 14.02.2019 вбачається, що станом на 14.02.2019 заборгованість із заробітної плати ОСОБА_1 становить 4110,48 грн., яка не виплачена.

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, вказані в ст. 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір підприємство, заклад організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до абз.2 п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку).

Рішенням Лисичанського міського суду від 26 січня 2017 р. по справі між тими самими сторонами був встановлений розмір середньоденної заробітної плати позивача 279,27 грн. з урахуванням суми податків, зборів та інших обов'язкових платежів та середньомісячне число робочих днів за серпень - вересень 21 день, тому ця обставина згідно ст.85 ч.2 ЦПК України не потребує доказування.

Час затримки розрахунку обраховується з 26 січня 2017 р. по 19 лютого 2019 р. включно.

Середній заробіток за час затримки розрахунку розраховується наступним чином:

за 3 повних місяці (лютий 2017 р. - січень 2019 р.) - 23Х21Х 279,27 грн. = 134887, 41 грн. з урахуванням суми податків, зборів та інших обов'язкових платежів;

пропорційно кількості за 5 календарних днів у січні місяці 2017 р./31 календарних днів у січні місяці Х 21 середньомісячна кількість робочих днів Х 279,27 грн. = 945,91 грн.;

19 календарних днів у лютому 2019 р./28 календарних днів у лютому місяці Х 21 середньомісячна кількість робочих днів Х 279,27 грн. = 3979,6 грн.

Загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку складає 139812, 92 грн.

Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для часткового задоволення позову щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, надані докази є достатніми та переконливими.

Судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 1398,13 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 7, 10, 12, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 до публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля», , яке знаходиться за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. Малиновського, буд. 1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 139812 (сто тридцять девять тисяч вісімсот дванадцять) грн. 92 коп.з урахуванням суми податків, зборів та інших обов'язкових платежів та судовий збір в розмірі 1398 (тисячу триста девяносто вісім) грн. 13 коп.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: