Справа № 573/332/19
Номер провадження 2/573/137/19
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2019 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.,

з участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

26 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 21 листопада 2015 року. Від подружнього життя мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однією сім'єю не проживають. Сімейні стосунки з відповідачем не склалися внаслідок втрати взаєморозуміння, любові та поваги один до одного. Посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем не можливе, суперечить її інтересам та інтересам дитини, ОСОБА_1 просить розірвати шлюб з ОСОБА_2

Ухвалою від 01 березня 2019 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом з призначенням її до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а. с. 15-16).

Ухвалою від 25 березня 2019 року закінчено підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті (а. с. 24).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує (а. с. 27).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов визнає (а. с. 26).

У зв'язку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв'язку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Судом встановлено, що 21 листопада 2015 року виконавчим комітетом Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, про що складено відповідний актовий запис №01. Після укладення шлюбу подружжю присвоєно спільне прізвище ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 (а. с. 6).

У шлюбі у подружжя народилася дитина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 7).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що внаслідок втрати взаєморозуміння, любові та поваги один до одного, сторони в справі припинили шлюбні стосунки та проживають окремо. Позивач не бажає продовжувати сімейні відносини з відповідачем.

Відповідно до вимог ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таким чином, враховуючи обставини, викладені позивачем в заяві до суду, та встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновку, що намір ОСОБА_1 розірвати шлюб з відповідачем є виваженим та свідомим. Причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими та подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе. Сторони у справі не мають наміру поновлювати сімейно-шлюбні відносини. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

На підставі ст. 113 СК України, якою визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище та відповідно до заяви позивача, суд вважає за можливе залишити останній шлюбне прізвище ОСОБА_2.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується положеннями ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, якими передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. (а. с. 1).

Відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, подавши суду відповідну письмову заяву (а. с. 26).

З огляду на викладене, враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 задовольняє у повному обсязі, стягненню з відповідача на користь останньої підлягає 384 грн. 20 коп. судового збору та така ж сума підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 24, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 5, 12, 81, 140, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий 15 січня 2019, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, мешканця АДРЕСА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, зареєстрований 21 листопада 2015 року виконавчим комітетом Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області, про що складено відповідний актовий запис №01 розірвати.

Залишити позивачу шлюбне прізвище ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору.

Зобов'язати Управління державної казначейської служби України у Білопільському районі Сумської області повернути ОСОБА_1 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору, який відповідно до квитанції №0.0..1 від 19 лютого 2019 сплачений у Білопільському відділенні Сумської філії ПАТ КБ «ПриватБанк» на рахунок №8037, код отримувача 38020201, банк отримувача: 899998 Казначейство України, отримувач: УК БІЛОПІЛЬСЬК. Р. /БІЛОПІЛЬСЬК. Р. /22030101, призначення платежу: *;101;;22030101; судовий збір (Державна Судова Адміністрація України, 050); ОСОБА_1 ЕЦП bp НОМЕР_3.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду безпосередньо.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя