Справа № 369/1818/19
Провадження №2/369/2059/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

секретаря Головатюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа ОСОБА_3, про скасування свідоцтв, визнання незаконним та скасування рішення, внесення змін до записів у Державному земельному кадастрі, визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом та визнання права користування частинами земельних ділянок,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа ОСОБА_3, про скасування свідоцтв, визнання незаконним та скасування рішення, внесення змін до записів у Державному земельному кадастрі, визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом та визнання права користування частинами земельних ділянок.

Разом з позовною заявою до суду позивачем було подано заяву про забезпечення позову з проханням забезпечити її позов шляхом накладення арешту на: 5/8 частин житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, вул. Центральна, 51, належних на праві власності померлій 02.01.2019 ОСОБА_4; 1/8 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, вул. Центральна, 51, належну на праві власності ОСОБА_2; земельну ділянку площею 0,2273 га, кадастровий номер :01:012:0018, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, вул. Центральна, 51; земельну ділянку площею 0,1855 га, кадастровий номер :01:012:0019, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, вул. Центральна, 51.

Заява про забезпечення позову обґрунтована, тим, що для забезпечення даного позову слід накласти арешт на частки спірного житлового будинку за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, вул. Центральна, 51, зареєстровані на праві власності за померлою 02.01.2019 ОСОБА_4 та за відповідачем ОСОБА_2, а також на спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :01:012:0018 та :01:012:0019, що знаходяться за цією ж адресою, оскільки відповідно до вимог ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття, і це вказує на те, що відповідач ОСОБА_2 може оформити після смерті своєї матері право власності на спадкові 5/8 частин спірного житлового будинку та права на відповідні частини спірних земельних ділянок на своє імя та відчужити їх стороннім особам разом із належною йому на праві власності 1/8 частиною спірного житлового будинку без відома позивача та суду, а це може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулась до суду.

При цьому таке забезпечення позову буде співмірним із заявленими позивачем вимогами, не порушуватиме прав інших осіб та буде гарантувати у майбутньому забезпечення прав позивача на спірне майно у разі задоволення її позову.

Частиною 1ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, а тому вирішення питання забезпечення позову здійснюється без присутності осіб, які беруть участь у справі.

У зв'язку з відсутністю сторін та третьої особи в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву, всебічно та повно дослідивши доводи позивача, матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З огляду на ч. 3ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предметом спору є право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, вул. Центральна, 51 та право користування на 1/3 частину земельних ділянок з кадастровими номерами :01:012:0018 та :01:012:0019 за цією з адресою, і права відповідача на ці частки житлового будинку та земельних ділянок накладаються із правами на частки цього ж будинку та земельних ділянок, тобто заявлені позивачем заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на частки житлового будинку, право влсності на які зареєстровано за відповідачем та його покійною матірю, а а також на спірні земельні ділянки є взаємопов'язаними з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за чим вона звернулася до суду.

Позивачем обґрунтовано наявність зв'язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист її порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача. Невжиття заходу до забезпечення позову може призвести до того, що, ухиляючись від майбутнього виконання рішення суду у даній справі, відповідач зможе оформити в порядку спадкування права після смерті його покійної матері та здійснити відчуження спірного майна на користь інших осіб, що призведе до затягування розгляду справи та обмеження прав позивача на судовий ефективний судовий захист.

При цьому, накладення арешту на спірне майно до вирішення спору, по суті, не призведе до обмеження прав, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача, тому такий спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Враховуючи предмет даного позову, наведені позивачем докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, їх обґрунтованість, наявність зв'язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за можливе заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення слід зазначити наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема, вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у звязку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладений арешт може завдати збитків відповідачу, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов'язкового застосування зустрічного забезпечення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-159, 260, 353, 354 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа ОСОБА_3, про скасування свідоцтв, визнання незаконним та скасування рішення, внесення змін до записів у Державному земельному кадастрі, визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом та визнання права користування частинами земельних ділянок задовольнити.

Накласти арешт на:

- 5/8 частин житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, вул. Центральна, 51, належних на праві власності померлій 02.01.2019 ОСОБА_4;

- 1/8 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, вул. Центральна, 51, належну на праві власності ОСОБА_2;

- земельну ділянку площею 0,2273 га, кадастровий номер :01:012:0018, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, вул. Центральна, 51;

- земельну ділянку площею 0,1855 га, кадастровий номер :01:012:0019, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, вул. Центральна, 51.

Стягувач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: 08127, АДРЕСА_1.

Боржник: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: 08122, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Шпитьки, вул. Центральна, 51.

Копію даної ухвали надіслати сторонам та третій особі для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Дана ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути предявлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, або через Києво-Святошинський районний суд Київської області, проте її оскарження не зупиняє її виконання.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки:http://ks.ko.court.gov.ua.

Суддя Н.С. Пінкевич