_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/8063/19
Провадження № 2/520/3724/19
УХВАЛА

16.04.2019 року

Київський районний суд міста Одеси в складі головуючого - судді Калініченко Л.В., розглянувши в судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

15 квітня 2019 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_2 , в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на капітальну споруду незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1, та встановлення заборону проводити будь-які будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до автоматизованої системи документообігу справу за вказаною завою було розподілено судді Калініченко Л.В. та передано останній 16.04.2019 року.

Статтею 152 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається зокрема до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Одночасно суд зазначає, що статтею 153 ЦПК України, якою регламентовано розгляд заяви про забезпечення позову, в частині 9 ЦПК України, передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, судом першочергово розглядається питання відповідності поданої заявником заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви вимогам ст. 151 ЦПК України, в судовому засіданні без виклику і повідомлення сторін по справі.

Статтею 151 ч.1 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Розглядаючи вимогу до заяви про забезпечення позову викладену в п.3,4 ч.1 ст.151 ЦПК України, а саме щодо необхідності зазначення у заяві відомостей про необхідність забезпечення позову у заявленому заходу забезпечення позову, судом одночасно враховуються положення ч. 2 ст. 149 ЦПК України, якою регламентовано, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже з аналізу вказаних норм закону вбачається, що заявник зазначаючи у заяві обґрунтування необхідності вжиття заявленого заходу забезпечення позову, повинен одночасно зазначити яким чином:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

- або невжиття таких заходів може істотно ускладнити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Оглядаючи заяву про забезпечення позову подану ОСОБА_1 вбачається, що в обґрунтування заявлених вимог про вжиття заходів забезпечення майбутнього позову заявником жодним чином не зазначено в чому саме полягає ускладнення чи неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття таких заходів, або яким чином ускладнить ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, з урахуванням того, що у заяві заявником не зазначено, з якими саме вимогами він має намір звернутись до ОСОБА_2 в майбутньому позові.

Також суд зазначає, що статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд вважає за необхідне звернути увагу позивача, що ним всупереч вимогам п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову не зазначено пропозицію щодо зустрічного забезпечення.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову (ч.4 ст. 154 ЦПК України).

Статтею 154 ЦПК України передбачено право та обов`язок суду щодо застосування зустрічного забезпечення під час розгляду заяви про забезпечення позову, тобто відповідно до вимог ст.151 ЦПК України позивач повинен внести пропозиції щодо зустрічного забезпечення, а суд відповідно до положень ст.154 ЦПК України буде вирішувати обов`язковість його застосування.

Частиною 9 статті 153 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі наведеного, заява позивача про забезпечення позову підлягає поверненню.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 149, 151, 153, 154 ЦПК України, п. 15.5 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_2 - повернути ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали суду складено - 16.04.2019 року.

Головуючий Калініченко Л. В.