Справа № 2-1473/11
Провадження № 6/209/111/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбари Г.А.,

за участі секретаря Погрібної О.В.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду у м. Кам'янське Дніпропетровської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Глобал Спліт» звернулося до суду із заявою, в якій просить замінити сторону у виконавчому провадженні щодо примусового виконання виконавчого листа у справі № 2-1473/11 відносно ОСОБА_1 про стягнення на користь кредитора заборгованості за кредитним договором, а саме: на стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» (01033 м. Київ, вул. Жилянська, буд. 5-Б, оф.5, .

На обґрунтування заяви зазначено, що 23 листопада 2011 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області було ухвалене рішення, яким задоволено позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким з відповідача на користь кредитора стягнуто заборгованість в сумі 12111,24 грн. 16 листопада 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір купівлі-продажу № 997/К майнових прав вимоги. Виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на виконанні у відділах ДВС не перебуває. Згідно вказаного договору від 16 листопада 2018 року, до ТОВ «Глобал Спліт» перейшли права вимоги за кредитним договором, а також інші, повязані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення. Таким чином відбулася заміна кредитора у зобовязані, зокрема ТОВ «Глобал Спліт» є новим кредитором у фінансових правовідносинах з боржником, а також новим стягувачем у виконавчих провадженнях. Посилаючись на ч.1, 5 ст. 512 ЦК України, ч.2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», статі 442, 446 ЦПК України, правову позицію, висловлену Верховним судом України в постанові від 20.11.2013 року у справі № 6-122цс13, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року, 30 вересня 2015 року, заявник вважає, що відбулося вибуття особи з виконавчого провадження, в звязку з чим припинився її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна повинна бути проведена за заявою заінтересованої сторони в зобовязанні, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки у зобовязанні, в тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Представник заявника та боржник в судове засідання не зявилися.

Від представника ТОВ «Глобал Спліт» на електронну пошту суду надійшло клопотання про розгляд заяви за його відсутності.

Суд ухвалив розглядати заяву за відсутності сторін, оскільки відповідно ч.3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Вивчивши заяву ТОВ «Глобал Спліт», додані до неї документи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 листопада 2011 року, що ухвалено у цивільній справі № 2-1473/11, з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» стягнута заборгованість за кредитним договором № 0 від 24 жовтня 2006 року в розмірі 11872,52 грн., а також 120,00 грн. сплачених за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 118,72 грн. сплаченого судового збору.

17 жовтня 2014 року рішення суду набрало законної сили.

В поданій заяві про заміну стягувача у виконавчому провадженні ТОВ «Глобал Спліт» посилається на те, що воно набуло право вимоги за кредитним договором, на підставі договору купівлі-продажу майнових прав вимоги № 997/К від 16 листопада 2018 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Глобал Спліт», та просить замінити сторону у виконавчому провадженні.

На підтвердження зазначених у заяві обставин ТОВ «Глобал Спліт» долучило до заяви ксерокопії наступних документів: договору купівлі-продажу майнових прав № 997/К від 16 листопада 2018 року, платіжне доручення від 15 листопада 2018 року про перерахування на рахунок АТ «Дельта Банк» 3076975,86 грн., витяг з Додатку № 1 до договору купівлі-продажу майнових прав № 997/К від 16 листопада 2018 року, Статуту ТОВ «Глобал Спліт», Положення про дирекцію ТОВ «Глобал Спліт», Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Наказу від 31 жовтня 2018 року № 11К про прийняття ОСОБА_2 до складу дирекції ТОВ «Глобал Спліт», заочного рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 листопада 2011 року у справі № 2-1473/11.

Вказані копії документів не посвідчені належним чином, як це передбачено ч.2 ст. 95 ЦПК України, згідно якої письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Крім того, що надані документи не посвідчені належним чином, серед них також відсутні докази на підтвердження переходу прав вимоги за кредитним договором № 0 від 24 жовтня 2006 року, що був укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, від ПАТ «УкрСиббанк» до АТ « Дельта Банк», яке в подальшому 16 листопада 2018 року уклало договір купівлі продажу майнових прав вимоги з ТОВ «Глобал Спліт».

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що заявником не надані належні та допустимі докази, які б свідчили про набуття ТОВ «Глобал Спліт» права майнової вимоги саме за кредитним договором № 0 від 24 жовтня 2006 року, що був укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1

Крім того, у поданій заяві ТОВ «Глобал Спліт» посилається на висновки Верховного Суду України, судову практику з приводу застосування статті 378 ЦПК України (в редакції чинній на час ухвалення постанов) щодо заміни сторони виконавчого провадження, коли до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Проте, суд не може прийняти до уваги посилання заявника на вказану ним судову практику щодо застосування ст. 378 ЦПК України (в раніше чинній редакції), бо Законом України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року прийнято нову редакцію Цивільного процесуального кодексу України, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, в частині 1 статті 442 якого зазначено, що, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Частиною 5 ст. 442 ЦПК України передбачено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» про заміну стягувача у виконавчому провадженні здійснюється судом відповідно до статті 442 ЦПК України в нині діючій редакції, як це передбачено ч.3 ст. 3 ЦПК України.

Аналізуючи положення статті 442 ЦПК України, суд вважає, що відповідно ч.1 вказаної статті суд замінює одну із сторін виконавчого провадження її правонаступником у разі її вибуття у виконавчих провадженнях, що знаходяться на виконанні у виконавця.

До відкриття виконавчого провадження (поза межами виконавчого провадження), не може бути замінено сторону виконавчого провадження, а може бути замінено боржника або стягувача у виконавчому листі, як це передбачено ч. 5 ст. 442 ЦПК України.

У заяві ТОВ «Глобал Спліт» вказує, що виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на виконанні у відділах ДВС не перебуває, але при цьому просить замінити стягувача саме у виконавчому проваджені, а не у виконавчому листі, як це передбачено у ч. 5 ст. 442 ЦПК України.

При цьому, ТОВ «Глобал Спліт» не зазначає, чи видавався виконавчий лист для примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача АТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором, чи предявлявся він до примусового виконання, чи відбувалася заміна стягувача (або кредитора) з АТ «УкрСиббанк» на АТ «Дельта Банк», і взагалі, який банк («АТ «УкрСиббанк або АТ «Дельта Банк»), є стягувачем у виконавчому провадженні, якого заявник просить замінити на ТОВ «Глобал Спліт».

З урахуванням викладеного вище, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви ТОВ «Глобал Спліт» про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні.

Відмова суду в задоволенні заяви ТОВ «Глобал Спліт» про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні не позбавляє заявника права на повторне звернення до суду з аналогічною заявою, з наданням суду всіх необхідних доказів для її позитивного вирішення.

Керуючись статтями 260, 442 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні щодо примусового виконання виконавчого листа у справі 2 -1473/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь кредитора заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її підписання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Г.А. Байбара.