Постанова

Іменем України

10 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 454/1053/16-ц

провадження № 61-38323св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Фермерське господарство БуркиВіталія Володимировича,

відповідач - держава Україна в особі Державної казначейської служби України,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 29 червня 2017 року у складі головуючого-судді Адамовича М. Я. та постанову Апеляційного суду Львівської області від 14 травня 2018 року у складі колегії суддів: Мельничук О. Я., Крайник Н. П., Савуляк Р. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2016 року Фермерське господарство Бурки Віталія Володимировича (далі - ФГ Бурки В. В.) звернулося до суду з позовом до держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 23 червня 2015 року апеляційну скаргу ФГ Бурки В. В. відхилено, рішення Сокальського районного суду Львівської області від 20 січня 2015 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 грудня 2015 року вищевказані судові рішення були скасовані та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Позивач вважає ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 23 червня 2015 року незаконною, оскільки вона не ґрунтується на законності, верховенстві права та була прийнята без дотримання Конституції та Законів України.

З урахуванням викладеного, ФГ Бурки В. В. просило стягнути із держави Україна в особі Державної казначейської служби України на його користь 1 млн. грн у відшкодування моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 29 червня 2017 року у задоволенні позову ФГ Бурки В.В. відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не вказано в чому полягає завдана йому шкода, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір моральної шкоди, та не доведено належними і допустимими доказамиспричинення йому моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 14 травня 2018 року апеляційну скаргу ФГ Бурки В. В. залишено без задоволення, рішення Сокальського районного суду Львівської області від 29 червня 2017 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що судом першої інстанції не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. При цьому апеляційним судом зазначено, що Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органу дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» передбачено, що для відшкодування державою шкоди, завданої судом, необхідно, щоб рішення, дії або бездіяльність суду були визнані незаконними, а у конкретному випадку ухвала Апеляційного суду Львівської області від 23 червня 2015 року не визнана завідомо неправосудною.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У касаційній скарзі, поданій у червні 2018 року до Верховного Суду, ФГ Бурки В. В. просило скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не було захищено права позивача, гарантовані статтями 55, 56 Конституції України та порушено положення статті 40 Конституції України, частини першої статті 1166 ЦК України та статті 1176 ЦК України. Не виконано постанови Верховного Суду України № 6-48цс13 від 11 вересня 2013 року, № 6-3139цс16 від 01 березня 2017 року та ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-19535св14 від 16 липня 2014 року, № 6-25499св14 від 25 лютого 2015 року, № 454/3304/14-ц від 16 грудня 2015 року, що призвело до порушення вимог статті 82 ЦПК України. Крім того, відповідно до частини першої статті 26 ЦПК України, Апеляційний суд Львівської області не мав права розглядати вказану справу, оскільки предметом спору є відшкодування моральної шкоди, яка завдана неправомірними діями Апеляційного суду Львівської області.

Ухвалою Верховного Суду від 06 липня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

Сторони не скористалися своїм правом та не подавали відзивів на касаційну скаргу

Ухвалою Верховного Суду від 01 квітня 2019 року справу № 454/1053/16-ц за позовом ФГ Бурки В. В. до держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди призначено до судового розгляду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 23 червня 2015 року апеляційну скаргу ФГ Бурки В. В. відхилено, рішення Сокальського районного суду Львівської області від 20 січня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою колегії судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 грудня 2015 року касаційну скаргу Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича задоволено частково, рішення Сокальського районного суду Львівської області від 20 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 23 червня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

ФГ Бурки В. В., звертаючись до суду з указаним позовом посилалося на те, що ухвала Апеляційного суду Львівської області від 23 червня 2015 року є незаконною, оскільки була прийнята без дотримання Конституції та Законів України, його позов був вирішений відповідно до внутрішнього переконання суду, але без всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи.

Мотиви з яких виходить Верховний Суд та застосовані норми права

Відповідно до статті 15 ЦПК України 2004 року, якій кореспондує стаття 19 ЦПК України в чинній редакції, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється в порядку іншого судочинства. У порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізична особа, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Статтями 1, 12 Господарського процесуального кодексу України (далі -

ГПК України) у редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції, передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно зі встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, якщо склад учасників спору відповідає приписам статті 4 ГПК України, а правовідносини, з яких виник цей спір, мають господарський характер.

Стаття 4 ГПК України встановлює право юридичної особи на звернення до господарського суду.

При вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини і спір господарськими, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за наступних умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Статтею 2 ГК України передбачено, що учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи (частина перша статті 1 Закону України «Про фермерське господарство»).

Спори, що виникають між юридичними особами та державою Україна в особі Державної казначейської служби України при реалізації ними своїх повноважень, за своїм суб'єктним складом підвідомчі господарським судам.

Отже, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані, зокрема, з вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктом публічно-правових відносин, - за умови, що такі вимоги не об'єднуються з вимогою вирішити публічно-правовий спір і за своїм суб'єктним складом підпадають під дію статті 4 ГПК України.

Майнові відносини (у розумінні статті 4 ГК України) суб'єктів господарювання з юридичними особами, у тому числі тими, що не є суб'єктами господарювання (органами державної влади), регулюються ГК України та ГПК України.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 461/1930/16-ц (провадження № 14-60цс18).

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).

Відмовляючи у задоволенні позову ФГ Бурки В. В., суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, не надав оцінки тому, що ФГ Бурки В. В. заявило вимогу до держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, заподіяної діями суб'єкта владних повноважень, яка за своїм суб'єктним складом підпадає під дію статті 4 ГПК України, а тому зазначений спір підвідомчий господарському суду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи наведене, суди дійшли помилкового висновку про відмову у задоволенні позову ФГ Бурки В. В., оскільки зазначений спір не підлягає розгляду в порядку цивільного, а має розглядатися у порядку господарського судочинства, у зв'язку з чим провадження у справі необхідно закрити.

За змістом частини першої статті 414 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі з підстав, передбачених статтею 255 цього Кодексу.

Ураховуючи наведене, оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з закриттям провадження у справі, з повідомленням заявника про те, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Керуючись статтями 255, 256, 400, 409, 414, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича задовольнити частково.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 29 червня 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 14 травня 2018 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди закрити.

Повідомити Фермерське господарство БуркиВіталія Володимировича, що вказана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук
Судді:В. О. Кузнєцов А. С. Олійник
С. О. Погрібний Г. І. Усик