Доповідач Папоян В.В. Номер провадження 22-ц/804/943/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 року Донецький апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Папоян В.В.

суддів Будулуци М.С., Новікової Г.В.,

за участю секретаря Сергєєвої К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 січня 2019 року цивільну справу № 234/13027/18 за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, Краматорський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про оголошення фізичної особи померлою (головуючий в 1 інстанції суддя Михальченко А.О., повний текст рішення складено 14 січня 2019 року),

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про оголошення померлим ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, якій є його сином. В обґрунтування заяви зазначив, що в жовтні 2013 року його син виїхав до Російської Федерації на заробітки та з того часу його місцезнаходження невідомо, на зв'язок він не виходив. Його пошуки виявилися безрезультатними. У ОСОБА_6 є рідна донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з її матір'ю ОСОБА_6 він розлучився. Оголошення ОСОБА_6 померлим необхідно для вирішення питання щодо спадкування майна, яке належить йому.

Рішенням Краматорського міського суду від 11 січня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про оголошення фізичної особи померлою відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням, заявник подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити заяву. В обґрунтування зазначив, що суд безпідставно дійшов до висновку, що відсутні підстави для визнання особи померлою оскільки понад три роки за місцем його постійного проживання відсутні будь-які відомості щодо його сина, якій виїхав до Російської Федерації на заробітки і з того часу зв'язок з ним перервався. Вважає, що зібрані у справі докази вказують на наявність підстав визнання фізичної особи померлою.

В судовому засіданні апеляційного суду заявник ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги підтримав, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_6 в судовому засіданні апеляційного суду проти доводів апеляційної скарги заперечувала наполягала на том, що ОСОБА_6 мав намір виїхати на постійне проживання до Російської Федерації, тривалий час там мешкає та має іншу родину.

Інші особи, які приймають участь у справі у судове засідання апеляційного суду не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами і надав їм належну оцінку.

Відповідно до ст.46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

Стаття 47 ЦК України передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Згідно із п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 306 ЦПК України, для оголошенні фізичної особи померлою, заявникові необхідно вказати. зокрема, на обставини, які загрожували смертю фізичній особі або обставини, що дають підставу допускати її загибель від певного нещасного випадку.

Під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З акту про непроживання Красноторської селищної ради від 01.08.2018 року вбачається, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 з листопада 2013 року не мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

На запит суду Управлінням інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Донецькій області було повідомлено, що ОСОБА_6 до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, у розшуку не перебував та не перебуває. Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України повідомлено, що відомостей про перетинання державного кордону України ОСОБА_6 в базі даних не виявлено. СВ ГУСБУ в Донецькій та Луганській областях 2 управління (з дислокацією у м.Маріуполь Донецької області) повідомлено, що інформація щодо участі ОСОБА_6 у діяльності незаконних збройних формуваннях терористичної організації «ДНР» в період з квітня 2014 року по жовтень 2018 року відсутня. Краматорським ВП ГУНП в Донецькій області повідомлено, що за обліками відомості щодо притягнення до адміністративної або кримінальної відповідальності, перебування у місцях позбавлення волі відсутні, факт смерті або нещасного випадку не реєструвався. Факти перетину кордону не встановлені. ГУПФУ в Донецькій області повідомлено, що інформація в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування на ОСОБА_6 за період з 2012 року по 2018 рік відсутня. ГУ ДФС у Донецькій області повідомлено, що відомості про отримані доходи та утримані податки ОСОБА_6 за період з 01.01.2012 року по 30.09.2018 року відсутні.

За таких обставин відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 про оголошення ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 померлим, оскільки суд не може зробити вірогідне припущення про смерть ОСОБА_6 при відсутності доказів про факт його смерті.

Апеляційний суд не приймає доводи апеляційної скарги оскільки відповідно до роз'яснень викладених у пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справ необхідно відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Таким чином, оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідомо. Підставою для оголошення особи померлою є не факти, які підтверджують загибель особи, а обставини, що дають підстави припускати смерть особи.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 12 та ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Обов'язок щодо доказування обставин, що підтверджують відсутність відомостей про місце перебування особи, яку заявник просить оголосити померлим у місці його постійного проживання протягом трьох років, покладається чинним законодавством України саме на заявника.

Проте матеріали справи не містять відомостей щодо останнього місця проживання ОСОБА_6, з яким заявник пов'язує його зникнення. Також заявником не вказано на наявність будь-яких інших обставин, що дають суду підстави вважати особу безвісно відсутньою, померлою чи такою, що загинула від певного нещасного випадку. Разом з тим, особами які приймають участь у справи не заперечується той факт, що ОСОБА_6 тривалий час фактично постійно мешкав та працював поза межами України. Вказуючи на вірогідність його смерті, як на підставу для оголошення його померлим, заявник не підтверджує свої доводи жодними належними доказами, які б вказували на здійснення заходів щодо офіційного розшуку ОСОБА_6, у тому числі його звернення до компетентних органів можливої країни перебування сина та вирішення питання про з'ясування можливих причин його зникнення.

Враховуючи обставини даної справи про відсутність інформації лише щодо місця проживання ОСОБА_6, які не вказують безпосередньо на наявність підстав вважати його померлим чи таким, що пропав безвісти за обставин, що загрожували йому смертю або дають підставу припускати його загибель від певного нещасного випадку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви про оголошення фізичної особи померлою.

Крім того, визнання особи померлою є крайньою мірою, передчасно обраним заявником способом захисту своїх прав, та потребує встановлення всіх об'єктивних обставин, що стали передумовою для такого звернення, з метою уникнення в подальшому негативних наслідків щодо переходу майнових прав особи, оголошеної померлою, у разі її появи.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують правильність правових висновків суду, є фактично тотожними доводам заяви, та були предметом розгляд у суді першої інстанції.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами, повно, всебічно і об'єктивно перевірив доводи і заперечення сторін, встановленим фактам і доказам дав правильну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви. Рішення суду першої інстанції винесено з додержання вимог матеріального та процесуального права і відсутні підстави для його скасування.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: В.В. Папоян

М.С. Будулуца

Г.В. Новікова

Повний текст постанови складено 17 квітня 2019 року

Суддя-доповідач В.В. Папоян