Справа № 715/2714/18
Провадження № 2/715/156/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Маковійчук Ю.В.

секретар судового засідання Затолошна Р.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що 20 січня 2014 року помер її батько ОСОБА_13 в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області. Після його смерті відкрилася спадщина за законом. Проте, в установлений законодавством термін з заявою про прийняття спадщини вона не звернулася, у зв'язку з тим, що у період з 2013 року по 2017 рік перебувала за межами України на непостійних сезонних роботах без офіційного працевлаштування. Тому просила суд визначити їй додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини.

В судове засідання позивачка ОСОБА_4 не зявилася.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив обставини викладені в позовній заяві, просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те що, позивачці було відомо про смерть батька та про відкриття спадщини, вона мала можливість приїхати для її оформлення, та не скористалася нею. Також вказували, що ОСОБА_4 повернулася на територію України в 2017 році і з того часу до грудня 2018 року не вчиняла жодних дій для прийняття спадщини.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_7 в судове засідання не зявилися, проте направили до суду заяви в яких не заперечують проти задоволення позову, просили розглянути справу без їх участі.

Відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, жодних клопотань до суду не направляли.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи із наступного.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно зі статтею 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Главою 10 розділу ІІ «Видача свідоцтв про право на спадщину» Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Мін'юсту України від 22 лютого 2012 року № 296/5, визначено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини, у тому числі на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першої заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини (пункт 2.1); якщо заява, в якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини (пункт 3.5).

Відповідно до частини шостої статті 1 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій за кордоном покладається на консульські установи України, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на дипломатичні представництва України. Загальні правила вчинення консулами України нотаріальних дій визначено розділом III Консульського Статуту України, затвердженим Указом Президента України від 02 квітня 1994 року.

Згідно із ч.2 ст. 43 Консульської конвенції між Україною та Італійською Республікою що вступила в силу 01 листопада 2006 року консульська посадова особа може засвідчувати вірність копій документів і виписок з них, справжність підписів на документах та вірність перекладу документів або їх перекладати.

Судом встановлено, що ОСОБА_13 помер 20 січня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 13 грудня 2018 року серії І-МИ № 194196.

Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке належало спадкодавцю. Спадкодавець заповіту на випадок своєї смерті не залишив.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 114/2014 щодо майна померлого ОСОБА_13, справу було відкрито за заявою спадкоємців 18 липня 2014 року.

24 липня 2014 року ОСОБА_4 звернулася до Генерального консульства в Неаполі Італійська Республіка для посвідчення підпису у заяві про прийняття спадщини, однак не скористалася своїм правом та не направила дану заяву нотаріусу.

13 грудня 2018 року ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Глибоцького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_14 було подано заяву про прийняття спадщини.

Отже, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_4 подала заяву про прийняття спадщини поза межами шестимісячного строку.

Суд відхиляє доводи позивачки, що її перебування за кордоном на час відкриття спадщини є поважною причиною пропуску строку прийняття спадщини. Зокрема, суд виходить з того, що поважними є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_4 звернулася до нотаріальної контори з питання подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_13, який помер 20 січня 2014 року лише у грудні 2018 року, тобто через чотири роки після того, як закінчився передбачений статтею 1270 ЦК України строк для подання заяви про прийняття спадщини.

На думку суду позивачка не надала безспірних доказів поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини. Факт перебування позивачки в Італійській Республіці сам по собі не свідчить про наявність об'єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини. Перебування позивачки поза межами України не позбавляло її можливості подати заяву про прийняття спадщини поштою (повідомленням, телеграмою) - у порядку, передбаченому п. 2.1, п. 3.5 глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Мін'юсту України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачка пропустила строк прийняття спадщини без поважних причин, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, ст. 1272 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 3-13,19,76-81,89,206,259,263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р I Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_4 про визначення додатково строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя