Справа № 487/113/16-ц
Провадження № 6/487/85/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючої: судді Гаврасієнко В.О., за участі секретаря Гречаної А.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві подання заступника начальника Заводського відділу ДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

04.04.2019 року заступник начальника Заводського відділу ДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

В обґрунтування подання зазначив, що на виконанні Заводського відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області перебуває виконавче провадження № 54872069 з примусового виконання виконавчого листа № 487/113/16-ц виданого 09.09.2016 року Заводським районним судом м.Миколаєва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа Банк» заборгованості за кредитним договором № 500928664 від 30.01.2014 року у розмірі 40935,74 грн.

Виконавче провадження відкрито 11.10.2017 року.

Станом на теперішній час рішення суду боржником не виконано.

Посилаючись на викладені обставини, заступник начальника Заводського відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_1 просив суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2.

В судове засідання заступник начальника Заводського відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_1 не зявився.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що на виконанні Заводського відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області перебуває виконавче провадження № 54872069 з примусового виконання виконавчого листа № 487/113/16-ц виданого 09.09.2016 року Заводським районним судом м.Миколаєва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа Банк» заборгованості за кредитним договором № 500928664 від 30.01.2014 року у розмірі 40935,74 грн.

Постановою від 11.10.2017 року відкрито виконавче провадження по даній справі.

12.10.2017 державним виконавцем направлено вимогу в установи банків з метою отримання інформації про наявність відкритих рахунків в установах банків на імя боржника ОСОБА_2

Згідно відповіді з ПАТ «СБЕРБАНК», відкриті рахунки на імя боржника, відсутні.

Згідно відповіді з ПАТ КБ «ПриватБанк», наявні відкриті рахунки на імя боржника.

Згідно відповіді з АТ «Альфа-Банк», відкриті рахунки на імя боржника, закриті. 15.11.2017 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено для виконання в ПАТ КБ «ПриватБанк».

17.06.2018 виконавче провадження на підставі доручення начальника відділу передано до виконання заступнику начальника відділу ОСОБА_1, про що винесено постанову про прийняття виконавчого провадження до виконання, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією.

17.06.2018 державним виконавцем направлено виклик боржнику про обовязкову явку до відділу ДВС 22.06.2018 для ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та вирішення питання щодо негайної сплати боргу.

17.06.2018 державним виконавцем направлено запит до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області щодо надання інформації про наявність земельних ділянок зареєстрованих за боржником, на який отримано відповідь про відсутність земельних ділянок зареєстрованих за боржником.

17.06.2018 державним виконавцем направлено запит до Головного управління Держпродспоживслужби України в Миколаївській області щодо надання інформації про наявність зареєстрованої за боржником сільськогосподарської техніки, на який отримано відповідь про те, що сільськогосподарська техніка за боржником не зареєстрована та на обліку не стоїть.

17.06.2018 державним виконавцем направлено запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області.

Згідно відповіді з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області в якій зазначено, що боржник ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

26.06.2018 повторно державним виконавцем направлено вимогу в установи банків з метою отримання інформації про наявність відкритих рахунків в установах банків на імя боржника ОСОБА_2

Згідно відповіді з АТ «ОСОБА_3 Аваль», відкриті рахунки на імя боржника, відсутні.

Згідно відповіді з АТ «УкрСиббанк», відкриті рахунки на імя боржника, відсутні.

Згідно відповіді з ПАТ «ПУМБ», відкриті рахунки на імя боржника, відсутні.

Згідно відповіді з АТ «Ощадбанк», відкриті рахунки на імя боржника, відсутні.

Згідно відповіді з АТ КБ «ПриватБанк», відкриті рахунки на імя боржника, відсутні.

Згідно відповіді з ПАТ «А-Банк», відкриті рахунки на імя боржника, відсутні.

19.07.2018 та 02.08.2018 державним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника та направлено для виконання в установи банків.

31.08.2018 державним виконавцем повторно направлено виклик боржнику про обовязкову явку до відділу ДВС 10.09.2018 для ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та надання пояснень з приводу невиконання рішення суду.

11.09.2018 державним виконавцем направлено запит до Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області про надання інформації щодо видачі документа, що дає право на виїзд з України та вїзд в Україну та посвідчує особу громадянина України під час перебування за її межами (паспорт громадянина України для виїзду за кордон).

Згідно відповіді з Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області боржник ОСОБА_2 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон: серія ЕЯ №476058 від 11.04.2014 (4812), що свідчить про те, що останній має безперешкодну можливість виїзду за межі України при наявному, невиконаному зобовязані, покладеного на нього судовим рішенням.

Згідно відповідей Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб - інформація щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

Згідно відповідей Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями встановлено, що інформація про номери рахунків, відкриті у банках та інших фінансових установах України боржниками-юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями до ДПС України від відповідних фінансових установ не надходила.

Згідно відповідей Пенсійного фонду України про осіб - боржників, які отримують пенсію та про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - інформацію не знайдено.

Згідно відомостей отриманих з баз даних, транспортні засоби та будь яке інше рухоме майно за боржником не зареєстровано.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек за боржником нерухоме майно не зареєстровано.

Згідно актів державного виконавця від 19.07.2019 та 20.09.2018 перевірити майновий стан боржника унеможливилось, оскільки при виході державного виконавця за адресою зазначеною у виконавчому документі (АДРЕСА_1), боржником не надано доступу для проведення опису та арешту майна боржника.

Також, 28.03.2019 рекомендованою кореспонденцією на адресу боржника ОСОБА_2, направлено повідомлення про те, що 02.04.2019 державним виконавцем до суду буде внесено подання про обмеження останнього у праві виїзду за межі України до повного фактичного виконання рішення.

Відповідно до ст. 3 Конституції України - людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, що здійснюється нею через систему відповідних державних органів, а також судів.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права (далі - Пакт), кожна людина є вільною у виборі місця перебування і вправі покидати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, або які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення, прав і свобод інших осіб.

Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України і може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (з наступними змінами та доповненнями).

Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в'їхати в Україну.

Так, положеннями ст. 6 цього Закону України встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно ст. 18 ч. 3 п. 19 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, державний виконавець вправі звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання останнім зобов'язань за рішенням про стягнення заборгованості.

Зі змісту ст. 441 ЦПК України вбачається, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника - фізичної особи від виконання зобов'язань за рішенням суду.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням вищенаведених вимог законодавства, саме державний виконавець зобов'язаний довести навмисне або інше свідоме невиконання боржником рішення суду, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Проте, належних та допустимих доказів того, що боржник ОСОБА_2 має намір ухилятись або ухиляється від виконання судових рішень шляхом вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання судових рішень, або безпідставно не з'являється на виклики приватного виконавця та умисно ухиляється від виконання покладених на нього обов'язків, суду не надано.

З урахуванням викладеного та вимог чинного законодавства, суд вважає, що підстави для задоволення подання відсутні, що не перешкоджає державному виконавцю у разі надання необхідних доказів та зміни обставин звернутися з відповідним поданням до суду.

На підставі викладеного, у відповідності до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», суд вважає за необхідне у задоволенні подання відмовити.

Керуючись ст. 5,6 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 260,431, 441 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання заступника начальника Заводського відділу ДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: В.О. Гаврсієнко