"08" квітня 2019 р. Справа № 363/1412/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з позовом у якому просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь 80 000 грн. сплачених відповідно до договору про надання юридичних послуг від 18.12.2009 року укладеного між ними.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, крім іншого, суддя перевіряє додержання усіх передумов відкриття провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Вказані положення спрямовані на запобігання випадкам розгляду і вирішення тотожних цивільних справ. Дана норма є заходом на шляху недопущення винесення судами суперечливих та взаємовиключних судових рішень.

Разом з тим, Верховний Суд України в постанові від 21.10.2015 року № 6-1133цс15 розяснив, що з урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами й обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Нетотожність хоча б одного зі згаданих вище чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду зантересаовних осбі за вирішенням спору.

З матеріалів справи вбачається, що Вишгородським районним судом Київської області розглядалась справа № 363/2041/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів посилаючись на порушення відповідачем договірних зобовязань по наданню юридичних послуг, у звязку з чим договір від 18.12.2009 року позивачем розірвано в односторонньому порядку, а тому наполягав на стягненні з ОСОБА_2 1 120 000 грн. сплачених ним по виконанню договору, як відшкодування збитків завданих розірванням договору, також судові витрати.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 в свою чергу звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів, посилаюсь на те, що він будучи адвокатом, в повному обсязі виконав договірні зобовязання і надав ОСОБА_1 всі обумовлені договором юридичні послуги. При цьому ОСОБА_1 повністю за отримані послуги не розрахувався, у звязку з чим ОСОБА_2 просив стягнути з ОСОБА_1 253 440 грн. та судові витрати.

Так, рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 08.12.2014 року у справі № 363/2041/14-ц, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 1120000 гривень відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості за надані юридичні послуги в розмірі 253 440 грн. та 2 534 грн. 40 коп., а також витрат по сплаті судового збору. Рішення набрало законної сили 02.06.2015 року.

Позивач звернувся до суду з позовом, незважаючи на ті обставини, що є таке, що набрало законної сили, рішення суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Так, в новому позові, у цій справі, позивач посилався на ті самі обставини спірних правовідносин й докази про них, як і в справі № 363/2041/14-ц та просив фактично дати нову (протилежну) юридичну оцінку, всупереч висновків суду, які набрали законної сили, і таким чином домогтися перегляду справи на свою користь.

Згідно змісту позовної заяви позивач дійшов висновку про те, що роботи (юридичні послуги) на суму 80 000 грн., окремо не прийняті та не враховані судом при постановленні судових рішень при оцінці стану розрахунків.

Зазначена правова позиція на думку суду не відповідає принципу правової визначеності і праву на справедливий судовий розгляд.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що «одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточного характеру судового рішення. Цей принцип наголошує, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обовязкового судового рішення лише через те, що вона переслідує мету домогтися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру» (рішення у справі «Пономарьов проти України» - заява № 3236/03, п. 40).

Принцип правової визначеності вимагає, що при розгляді будь-яких справ суди не повинні ставити під сумнів законність ухвалення судових рішень, які набрали законної сили.

Відтак, зважаючи, що рішення Вишгородського районного суду Київської області від 08.12.2014 року у справі № 363/2041/14-2 набрало законної сили 02.06.2015 року, сторонами у цій справі та справі № 363/2041/14-2 виступають одні й ті ж самі особи, предмет і підстави спору тотожні, а тому вказані обставини свідчать про неможливість відкриття провадження в справі за заявленим позовом та є підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 186 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі надіслати заявникові разом з позовною заявою та позовними матеріалами. Копія позовної заяви залишається в суді.

З текстом ухвали можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя