Провадження №2/428/1088/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019р. Сєвєродонецький міський суд

Луганської області у складі:

головуючого судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом, недоотриманої суми пенсії у розмірі 12781,07грн.,

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом, недоотриманої суми пенсії у розмірі 12781,07грн., мотивуючи вимоги тим, що 03.10.2017р. померла мати позивача ОСОБА_3. 16.04.2018р. позивачу ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, за яким вказано, що спадщина складається з недоотриманої пенсії за період з 01.08.2014р. по 31.10.2017р. у сумі 62991,71грн.. 18.04.2018р. позивач ОСОБА_2 звернувся до відповідача з заявою про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_3 в установленому законом порядку, однак відповідачем було виплачено недоотриману пенсію за період з 17.04.2015р. по 31.10.2017р. у розмірі 50210,64грн.. У виплаті суми в розмірі 12781,07грн. було відмовлено з посиланням на те, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Фактично, відповідач проігнорував період з 01.08.2014р. по 16.04.2015р. щодо заборгованості у виплаті пенсії померлому, керуючись ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та застосував трирічний строк до дня звернення. Тому, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом і просить суд стягнути з УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області на користь ОСОБА_2 грошові кошти, набуті ним в порядку спадкування за законом, недоотриманої суми пенсії у звязку зі смертю 03.10.2017р. ОСОБА_3 з 01.08.2014р. по 16.04.2015р. у розмірі 12781,07грн.; судові витрати покласти на УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області.

16.01.2019р. до суду надійшов відзив УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області на позовну заяву, який мотивований тим, що Управлінням була виплачена ОСОБА_2 недоотримана пенсія його матері за період з 17.04.2015р. по 31.10.2017р., тому як згідно ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. ОСОБА_3 померла 03.10.2017р.. Пенсія ОСОБА_3 не була затребувана протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини членами її сімї та увійшла до складу спадщини. З даною заявою позивач звернувся 18.04.2018р.. Враховуючи, що ОСОБА_3 не перебувала на обліку в УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області, а тому виплата пенсії їй була припинена не з вини відповідача та пенсія за життя з 01.08.2014р. ОСОБА_3 відповідачем нарахована не була, то з 01.08.2014р. пенсія була не отримана з вини пенсіонера. Враховуючи викладене, розрахунок розміру недоотриманої пенсії для виплати позивачу проведено відповідно до вказаних норм Закону №1058, які є спеціальними по відношенню до порядку нарахування та виплати пенсії, відтак вони мають застосовуватись при визначенні розміру пенсії, яка має бути виплачена спадкоємцю. Дана правова позиція узгоджується із позицією ПФУ, викладеною у листі від 11.12.2017р. №39481/02-22, яким була надана відповідь на лист ГУ ПФУ в Луганській області від 20.11.2017р. № 13476/02-02. Отже, УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області вважає позовні вимоги ОСОБА_2 необґрунтованими та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача ОСОБА_1 у судове засідання не зявився , про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серія І-АВ №372321, виданого 27.09.1968р. Свердловським міськ. Бюро ЗАГС Луганської області, актовий запис №721, ОСОБА_2 народився 16.08.1968р.н., батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_3. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія І-ЖД №518607, виданого 10.01.2018р. Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №343, ОСОБА_3, 14.11.1945р.н., померла 03.10.2017р. у м. Донецьк Донецької області. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 16.04.2018р. приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_5, реєстр №293, спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_3, яка померла 03.10.2017р. є її син ОСОБА_2, 16.08.1968р.н.. Спадщина складається з недоотриманої ОСОБА_3 пенсії у розмірі 62991,71грн. за період з 01.08.2014р. по 31.10.2017р.. Відповідно до копії повідомлення УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 08.05.2018р. №234/Д-4, УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області виплачено недоотриману пенсію в розмірі 50210,64грн. за період з 17.04.2015р. по 31.10.2017р. згідно ст. 46 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог суд враховує наступне.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ст. 52 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім'ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім'ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім'ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями ЗУ «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв'язку з його смертю, передаються членам його сім'ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім'ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв'язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім'ї за умови, якщо саме ці суб'єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім'ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна.

За таких підстав, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області на користь ОСОБА_2 грошові кошти, набуті ним в порядку спадкування за законом недоотриманої пенсії, яка належала за життя ОСОБА_3, в розмірі 12781,07грн. (62991,71грн. належних до виплаті спадкоємцю 50210,64грн. фактично виплачених спадкоємцю = 12781,07грн.)

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору у сумі 704,80грн.. Враховуючи викладене, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 704,80грн..

Керуючись ст.ст. 12, 13, 15, 43-44, 47-49, 247, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України , суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом, недоотриманої суми пенсії у розмірі 12781,07грн., задовольнити.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд. 9) на користь ОСОБА_2 (16.08.1968р.н., і.н. НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце перебування: АДРЕСА_1, паспорт громадянина України серія НЕ №216684) грошові кошти, набуті в порядку спадкування за законом недоотриманої суми пенсії у звязку із смертю 03.10.2017р. ОСОБА_3, за період з 01.08.2014р. по 16.04.2015р. у розмірі 12781,07грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 704,80грн..

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя І. О. Юзефович