Справа № 720/251/19
Провадження № 2/720/316/19
08 квітня 2019 року Новоселицький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді Ляху Г.О.
з участю секретаря Шова В.Д.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, -
У лютому 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, посилаючись на те, що він є власником домоволодіння, яке розташоване по вул. Буковинська, № 03 в с. Берестя Новоселицького району Чернівецької області. У домоволодінні зареєстровані ОСОБА_4 та ОСОБА_3. Проте, починаючи з 1999 року ОСОБА_4 та з 2012 року ОСОБА_3 виїхали з господарства та проживають окремо, однак з обліку реєстрації його домоволодіння не знялися та в добровільному порядку не бажають робити цього. Вказана обставина створює йому перешкоду у вільному розпорядженні своєю власністю, тому просив суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов.
Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявилися без поважних для суду причин. Суд, зі згоди представника позивача, ухвалив продовжити розгляд справи у відсутності відповідачів та провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач є власником домоволодіння, яке розташоване по вул. Буковинська, № 03 в с. Берестя Новоселицького району Чернівецької області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 150256309 від 19 грудня 2018 року.
Відповідачі зареєстровані в даному домоволодінні, однак не проживають у вказаному домоволодінні з 2012 року, що підтверджується наявним у справі актом опитування сусідів від 28 лютого 2018 року затвердженим сільським головою ОСОБА_5 та довідкою виданою Берестянською сільською радою № 01 від 02 січня 2019 року.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У відповідності до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Обєктом власності особи може бути зокрема житло - жилий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права (ст. 391 ЦК України).
За змістом ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником житлового будинку, квартири не позбавляє його права користування житловим приміщенням.
В той же час, згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, які перебувають на території України, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання, зареєструвати своє місця проживання.
Оцінюючи у сукупності досліджені докази та враховуючи, що відповідачі більше одного року без поважних причин не користуються житлом позивача, оскільки фактично постійно проживають у іншому місці, суд вважає, що відповідачі порушують право позивача вільно розпоряджатися своєю власністю, у звязку із чим позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а відповідачі повинні бути визнаними такими, що втратили право користування житловим будинком позивача.
Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору за подання позовної заяви до суду.
На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 29, 319, 321, 328, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, -
Визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням у домоволодінні, яке належить ОСОБА_2 та розташовано по вул. Буковинська, № 03 в с. Берестя Новоселицького району Чернівецької області.
Стягнути пропорційно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору за подання позову до суду, з кожного по 384 гривень 20 копійок.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач може подати до Новоселицького райсуду заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Ляху Г.О.