Справа № 626/272/19
Провадження № 2/626/174/2019
12.04.2019 року м. Красноград
Красноградський районний суд Харківської області
у складі: головуючого - судді Рибальченко І.Г.
за участі секретаря Скачко Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом , -
Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просили визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 16 в будинку № 17 на мікрорайоні № 3 в м.Красноград Харківської області.
В обгрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що відповідно до договору дарування від 25.09.2014 року вони є власниками квартири № 16 на мікрорайоні № 3, б.17 в м.Красноград Харківської області. ОСОБА_3 разом з позивачами зареєстрований у будинку, але з 2017 року за місцем реєстрації не проживає, добровільно знятися з реєстрації не бажає. Позивачі просять суд визнати ОСОБА_3 особою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою № 16 в будинку № 17 на мікрорайоні № 3 в м.Краснограді Харківської області.
ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове засідання не з"явилися, подали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просила розглянути справу за їх відсутності. Не заперечують проти винесення заочного рішення по справі. Про стягнення судових витрат не клопотали.
Відповідач ОСОБА_3 до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Заяв про відкладання розгляду справи від нього не надходило.
З письмової згоди позивачів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 є власниками квартири за адресою: м.Красноград, мікрорайон № 3АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 25.09.2014 року. Їх право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень 25.04.2014 року. Згідно довідки наданої депутатом Красноградської міської ради ОСОБА_4 24.01.2019 року, за адресою м.Красноград, мікрорайон № 3АДРЕСА_2 , зареєстровані: ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, але фактично ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вказаною адресою не проживає з 2017 року.
Відповідно до положень ч.1 ст.383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім"ї, інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член власника сім"ї втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
В правових позиціях, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від.12.04.1985 року з наступними змінами "Про деякі питання,що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або членів його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно зясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Таким чином, обовязковою умовою для визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є її відсутність в житловому приміщенні протягом року без поважних причин .
Із змісту позову вбачається, що ОСОБА_3 не проживає в спірному приміщенні з власної волі, його речі за місцем проживання відсутні, а позов пред'явлено до суду у січні 2019 року. Відповідач не проживає у квартирі позивачів тривалий час з 2017 року з власної волі, а своєю реєстрацією у житлі порушує права позивачів як власників на користування та розпорядження майном, захист, якого передбачений ст. 391 ЦК України.
Таким чином суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 в частині визнання ОСОБА_3 особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, є обгрунтованими та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 319,321,391 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 263, 265, 280-283 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 16, що розташована за адресою: Харківська область, м.Красноград, мікрорайон № 3, будинок № 17.
Заочне рішення може бути переглянуто Красноградським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд шляхом подачі в 30 денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.
Суддя