Справа №295/4846/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі головуючого судді Лєдньова Д.М.

при секретарі - Зубрицькій Т.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника без вилучення паспортного документа,-

встановив:

Державний виконавець звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа. Державний виконавець зазначає, що на виконанні у Житомирському районному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебуває виконавче провадження з виконання постанови № 97-Ф, виданої 05.09.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 8500,00 грн.

Посилаючись на ту обставину, що за відомостями, які надійшли до державної виконавчої служби, боржник на обліку в органах пенсійного фонду не перебуває, кошти на рахунках, відкритих у фінансових установах, відсутні, джерел доходу не має, є відсутнім рухоме майно, на яке можливо звернути стягнення, виконавець просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон до виконання зобов»язань, покладених за судовим рішенням.

Державний виконавець в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні у Житомирському районному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебуває виконавче провадження з виконання постанови № 97-Ф, виданої 05.09.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 8500,00 грн.

Відповідно до п.19 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

У відповідності до ч.3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобовязань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На думку суду, в обгрунтування необхідності задоволення подання державний виконавець в порядку пріоритету покладає відсутність можливостей виконати рішення, та не здійснює, як потребують вимоги ст. 441 ЦПК України, висвітлення та оцінку обставин, які можуть виявляти фактичне навмисне ухилення боржника від виконання рішення. Таке мотивування державного виконавця є суперечливим, адже відсутність майна може впливати на нездатність виконати рішення. Категорія «ухилення» не є сумісною з наведеною конструкцією.

Оскільки законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобовязань, а умисного ухилення від їх виконання, тому зясуванню судом підлягає чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобовязання у повному обсязі або частково.

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події).

Матеріалами справи підтверджено, що майно, на яке можливо звернути стягнення, у боржника відсутнє.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд,

постановив:

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон боржника без вилучення паспортного документа.

На ухвалу суду до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира може бути подано апеляційну скаргу протягом п»ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Д.М.Лєдньов