Номер справи 623/2036/19
Номер провадження 2/623/602/2019
РІШЕННЯ

іменем України

06 листопада 2019 року Ізюмський міськрайонний суд Харковської області у складі:

головуючого судді Герцова О.М.,

секретаря судових засідань Рзаєвої І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізюмі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що 14 лютого 2018 року Ізюмським міськрайонним реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області сторонами зареєстровано шлюб. Від подружнього життя мають малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сини мешкають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Батько дитини разом з позивачем та сином не проживає. Матеріальної допомоги на утримання спільної дитини відповідач в добровільному порядку не надає. Позивач не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти, так як має працездатний вік. Просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, щомісяця, до досягнення сином ОСОБА_4 трьох років.

Ухвалою суду від 12 червня 2019 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження.

Відповідач у справі ОСОБА_2 надав до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , де зазначив, що вже сплачує аліменти на утримання дитини, на його утриманні знаходиться мати пенсіонерка, через що стягнення аліментів на утримання дружини позбавить його права на нормальне існування, просив задовольнити позовні вимоги частково, стягнувши з його аліменти на користь непрацюючої дружини у розмірі 600 гривень щомісячно.

У відповіді на відзив ОСОБА_2 позивач просила ухвалити рішення та задовольнити її позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити.

Відповідач до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зіст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який 14 лютого 2018 зареєстрований Ізюмським МРВ ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 14.02.2018 року, актовий запис №26.

Згідно копії свідоцтва про народження сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.10, 15).

Сини мешкають з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що вбачається з наданої копії довідки про реєстрацію місця проживання особи.(а.с.19)

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно ізстатті 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка не має змоги працювати і утримувати себе.

В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили.

Відповідно до ч.1ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині.

Згідно зіст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Посилання відповідача про те, що він не має змоги сплачувати аліменти на дружину, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки відповідач у справі ОСОБА_2 офіційно працевлаштований та має постійний дохід.

Тому є всі підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дружини до досягнення їх дитиною трирічного віку.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивач при пред`явленні позову був звільнений від сплати судового збору, то на підставіст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись, ст.12,13,200,206,141,247,258,259,263-265,273 ЦПК України, ст.191,199,200 СК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку.

Допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення,має правона поновленняпропущеногострокуна апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.М.Герцов