Постанова

Іменем України

30 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 460/1543/16-ц

провадження № 61-15259св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - кооперативно-садівниче товариство «Променистий-2»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_8 , на постанову апеляційного суду Львівської області від 16 січня 2018 року у складі колегії суддів: Шандри М. М., Струс Л. Б., Шеремети Н. О.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до кооперативно-садівничого товариства «Променистий-2» про зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є членом КСТ «Променистий-2» і є користувачем земельної ділянки НОМЕР_1 .

Для проведення подальшої приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, йому потрібно подати до Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області документи, відповідно до вимог ЗК України, серед яких довідку про те, що земельна ділянка НОМЕР_1 закріплена за ним і з якого часу він є членом КСТ «Променистий-2» та користувачем зазначеної земельної ділянки.

08 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до КСТ «Променистий-2» з проханням видати йому, як члену цього товариства з 1988 року довідку про користування земельною ділянкою НОМЕР_1 у названому товаристві для подальшого подання документів на приватизацію земельної ділянки. У його зверненні було зазначено прохання не вказувати про користування та належність земельної ділянки за АДРЕСА_2 ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ № 095667, з огляду на те, що такий державний акт скасовано рішенням Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області за № 08 від 20 січня 2000 року та інформація, яка вказана у зазначеному державному акті не відповідає дійсності. Цей акт було видано нібито на підставі рішення Рясне-Руської сільської ради народних депутатів Яворівського району Львівської області за № 66 від 20 червня 1994 року. Згідно копії рішення Рясне-Руської сільської ради народних депутатів Яворівського району Львівської області за № 66 від 20 червня 1994 року, виданої державним архівом Яворівського району така земельна ділянка ОСОБА_4 ніколи не виділялася. Довідку він просив надіслати на адресу: АДРЕСА_1 на його ім`я, у визначені чинним законодавством терміни.

Листа ОСОБА_1 не було отримано у зв`язку із закінченням терміну зберігання. У приватній телефонній розмові з головою кооперативу Гіндою С. П. , його повідомили, що на пошті їй не видали листа, оскільки вона не мала, належним чином, оформленого доручення. До часу закінчення зберігання листа Гінда С. П. так і не оформила належного доручення для отримання листа. Позивач вказував, що голова кооперативу порушує його права та неправомірно не видає йому довідки, необхідної для подальшої приватизації земельної ділянки.

ОСОБА_1 просив зобов`язати КСТ «Променистий-2» в особі голови Гінди С. П . вчинити дії, а саме - видати довідку на ім`я ОСОБА_1 про те, що земельна ділянка НОМЕР_1 закріплена за ним і що він є користувачем цієї ділянки та, що він є членом КСТ «Променистий-2» з часу заснування цього товариства з 1988 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 23 вересня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано голову кооперативно-садівничого товариства «Променистий-2» Гінду С. П . видати на ім`я ОСОБА_1 довідку про те, що земельна ділянка НОМЕР_1 дійсно закріплена за ОСОБА_1 і, що він є користувачем цієї земельної ділянки та що ОСОБА_1 є членом кооперативно-садівничого товариства «Променистий-2» з часу заснування цього товариства з 1988 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 з 1988 року, є членом СГТ «Променистий-2» і користується земельною ділянкою площею 0,48 га. Тому вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання голови КСТ «Променистий-2» Гінди С. П. про видачу йому відповідної довідки є обґрунтованими.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Львівської області від 16 січня 2018 року апеляційну скаргу представника голови КСТ «Променистий-2» Гінди С. П. - Гривняка В. М. задоволено. Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 23 вересня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до КСТ «Променистий-2» про зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що у наданих списках членів КСТ «Променистий-2» та списках на сплату земельного податку прізвище ОСОБА_1 відсутнє. Згідно списків членів КСТ «Променистий-2» земельна ділянка НОМЕР_1 виділена ОСОБА_4 . Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, виданого 06 липня 1995 року спірна земельна ділянка передана у приватну власність ОСОБА_4 , що визнали представники сторін в судовому засіданні. Будь-якими належними та допустимими доказами позивач не довів те, що він є членом товариства та факт виділення йому земельної ділянки НОМЕР_1 . Крім того представник позивача підтвердив відсутність у ОСОБА_1 членської книжки та доказів сплати ним вступного, членського та цільового внесків.

Аргументи учасників справи

У лютому 2018 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_8 , у якій просив скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що згідно списку членів кооперативу від 01 лютого 2012 року ОСОБА_1 є членом КСТ «Променистий-2» (а. с. 64), що також підтверджується поясненнями агронома колгоспу ОСОБА_9 (а. с. 109). Актом обстеження земельної ділянки від 03 серпня 2013 року підтверджується, що член КСТ «Променистий-2» ОСОБА_1 користувався земельною ділянкою НОМЕР_1 (а. с. 86).

У травні 2018 року КСТ «Променистий-2» подало відзив на касаційну скаргу, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене рішення залишити без змін. Відзив мотивований безпідставністю та необґрунтованістю доводів касаційної скарги. Зазначає, що у списках членів КСТ «Променистий-2» та списках на сплату земельного податку прізвище ОСОБА_1 відсутнє. Згідно списків членів КСТ «Променистий-2» земельна ділянка НОМЕР_1 виділена ОСОБА_4 .

Короткий зміст ухвали суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 04 травня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів частково приймає аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

При скасуванні рішення суду першої інстанції та відмові у задоволенні позову суд апеляційної інстанції зробив висновок, що у наданих списках членів КСТ «Променистий-2» та списках на сплату земельного податку прізвище ОСОБА_1 відсутнє. Згідно списків членів КСТ «Променистий-2» земельна ділянка НОМЕР_1 виділена ОСОБА_4 . Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, виданого 06 липня 1995 року спірна земельна ділянка передана у приватну власність ОСОБА_4 Будь-якими належними та допустимими доказами позивач не довів те, що він є членом товариства та факт виділення йому земельної ділянки НОМЕР_1 . Крім того представник позивача підтвердив відсутність у ОСОБА_1 членської книжки та доказів сплати ним вступного, членського та цільового внесків.

Колегія суддів не погоджується із цим висновком апеляційного суду з таких підстав.

У статті 89 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи апеляційним судом) передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У пункті 6 частини другої статті 356 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи апеляційним судом) встановлено, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 367 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи апеляційним судом) докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Тлумачення пункту 6 частини другої статті 356, частин першої-третьої статті 367 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи апеляційним судом) свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи апеляційним судом) щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи. Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічні за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 145/474/17 (провадження № 61-35488св18), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року у справі № №346/5603/17 (провадження №61-41031св18) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17 (провадження № 61-13405св18).

Аналіз матеріалів справи свідчить, що ОСОБА_1 зазначений у списку членів СГТ «Проментистий-2», які не приватизували земельні ділянки (а. с. 27); згідно акту обстеження земельної ділянки від 03 серпня 2013 року (а. с. 86) ОСОБА_1 зазначений як член КСТ «Проментистий-2».

Пославшись на те, що у наданих списках членів КСТ «Променистий-2» та списках на сплату земельного податку прізвище ОСОБА_1 відсутнє і згідно списків членів КСТ «Променистий-2» земельна ділянка НОМЕР_1 виділена ОСОБА_4 , суд апеляційної інстанції не надав оцінки іншим доказам, які містяться у матеріалах справи, а саме: списку членів СГТ «Проментистий-2», які не приватизували земельні ділянки (а. с. 27), та у згідно якого ОСОБА_1 є членом СГТ «Проментистий-2», повідомленню КСТ «Променистий-2», адресоване ОСОБА_1 , про загальні збори городнього товариства (а. с. 28), списку членів КСТ «Променистий-2» станом на 01 лютого 2012 року (а. с. 64-73), у якому за земельною ділянкою НОМЕР_2 зазначено « ОСОБА_1 .?» (а. с. 70), акту обстеження земельної ділянки від 03 серпня 2013 року (а. с. 86), не навів мотивів прийняття або відхилення зазначених доказів. Крім того апеляційний суд не врахував, що ОСОБА_1 заявив по суті дві вимоги щодо видання довідки, а саме: про те, що земельна ділянка НОМЕР_1 закріплена за ним і що він є користувачем цієї ділянки (1); що він є членом КСТ «Променистий-2» з часу заснування цього товариства з 1988 року (2), та зробив передчасний висновок про відмову у задоволенні позову.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена постанова ухвалена без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково, оскаржену постанову скасувати і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Постанову апеляційного суду Львівської області від 16 січня 2018 року скасувати.

Передати справу № 460/1543/16-ц на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова апеляційного суду Львівської області від 16 січня 2018 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук