Ухвала

04 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 760/13915/18

провадження № 61-42960св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «ЗЕНМЕХ»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 31 травня 2018 року у складі судді: Усатова І. А. та постанову Апеляційного суду міста Києва від 26 липня 2018 року у складі колегії суддів: Поліщук Н. В., Білич І. М., Соколової В. В.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_4 звернулась з позовом до ТОВ «ЗЕНМЕХ» про стягнення заборгованості за договором поставки, штрафних санкцій, інфляційних збитків та трьох відсотків річних.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 31 травня 2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 26 липня 2018 року, у відкритті провадження відмовлено.

У серпні 2018 року ОСОБА_4 подала касаційну скаргою на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 31 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 26 липня 2018 року, в якій просить скасувати оскаржені рішення та передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі. При цьому посилається на те, що суди порушили норми процесуального права. ОСОБА_4, на підставі частини шостої статті 403 ЦПК України, просить передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 03 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 заявила клопотання про розгляд скарги з повідомленням сторін.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

У частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень. Верховним Судом не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень, і така необхідність відсутня, а тому у задоволенні клопотання потрібно відмовити.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо особі не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Керуючись статтями 7, 33, 34, 260, 400, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про розгляд скарги з повідомленням сторін відмовити.

Справу № 760/13915/18 за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕНМЕХ» про стягнення заборгованості за договором поставки, штрафних санкцій, інфляційних збитків та трьох відсотків річних призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель