Постанова

Іменем України

30 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 548/2296/18

провадження № 61-15533св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Кузнєцова В. О.,

суддів: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач -акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 31 липня 2019 року в складі судді Кривчун Т. О.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2018 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просило стягнути з відповідача на користь банку 15 752 грн 80 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 03 вересня 2008 року.

Позов мотивовано тим, що 03 вересня 2008 року ОСОБА_2 підписав заяву № б/н, відповідно до якої отримав від АТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 6 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір банківських послуг, що підтверджується підписом ОСОБА_2

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та у межах встановленого кредитного ліміту.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 допустив порушення взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 15 752 грн 80 коп., АТ КБ «ПриватБанк» просило задовольнити позовні вимоги.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 29 грудня 2018 року позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» повернуто позивачу з підстав, передбачених частиною третьою статті 185 ЦПК України.

Суд першої інстанції, визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк», виходив з того, що позивач не виконав у визначений судом строк вимоги ухвали Хорольського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2018 року.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 31 липня 2019 року в задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Хорольського районного суду Полтавської області від 29 грудня 2018 року відмовлено. Цією ж ухвалою відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 29 грудня 2018 року з підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що АТ КБ «ПриватБанк» на надано належних та допустимих доказів на підтвердження дати отримання банком копії оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У серпні 2019 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 31 липня 2019 року, у якій заявник, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційна скарга подана банком у межах визначеного статтею 354 ЦПК України строку на апеляційне оскарження, оскільки копія оскаржуваної ухвали суду першої інстанції отримана АТ КБ «ПриватБанк» електронною поштою 05 червня 2019 року. Крім того, матеріали справи не містять доказів направлення АТ КБ «ПриватБанк» копії ухвали Хорольського районного суду Полтавської області від 29 грудня 2018 року.

Відзив до суду касаційної інстанції не подано.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 22 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі і витребувано цивільну справу № 548/2296/18 з суду першої інстанції.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У вересні 2019 року вказана справа передана до Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року справу за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованостіпризначено до розгляду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У листопаді 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 29 грудня 2018 року позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» повернуто позивачу з підстав, передбачених частиною третьою статті 185 ЦПК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просило поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Хорольського районного суду Полтавської області від 29 грудня 2018 року, посилаючись на те, що її копія отримана банком на електронну адресу 05 червня 2019 року.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 08 липня 2019 року вищевказану апеляційну скаргу залишено без руху, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б беззаперечно вказували на дату отримання АТ КБ «ПриватБанк» копії оскаржуваної ухвали, зокрема повідомлення про вручення поштового відправлення. Посилання АТ КБ «ПриватБанк» на отримання копії ухвали Хорольського районного суду Полтавської області від 29 грудня 2018 року електронною поштою 05 червня 2019 року не підтверджено належними доказами.

На виконання вимог вищевказаної ухвали АТ КБ «ПриватБанк» надіслало заяву про усунення недоліків, у якій повторно вказувало про отримання банком копії оскаржуваної ухвали суду на електронну адресу 05 червня 2019 року і будь-яких інших відомостей про отримання зазначеної ухвали у іншу дату матеріали справи не містять.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 31 липня 2019 року в задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Хорольського районного суду Полтавської області від 29 грудня 2018 року відмовлено та відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 29 грудня с 2018 року з підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України.

Підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження стало те, що АТ КБ «ПриватБанк» на надано належних та допустимих доказів на підтвердження дати отримання через електронну адресу банку копії оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду не погоджується з вказаним висновком апеляційного суду, оскільки він зроблений з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до частини першої статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 358 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказує, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

У статтях 127, 357, 358 ЦПК України не визначено конкретного переліку причин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку. Однак, суд апеляційної інстанції, керуючись верховенством права та основними засадами судочинства, повинен надати оцінку наведеним особою, яка апеляційну скаргу, обставинам на предмет поважності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

Право на ефективний судовий захист передбачає, що сторони цивільного судочинства повинні мати змогу реалізувати право подати апеляцію з того моменту, коли вони фактично поінформовані про самі судові рішення, що можуть порушувати їх законні права чи інтереси (RYAZANTSEV v. RUSSIA, N 21774/06, § 53, від 10 березня 2011 року).

З матеріалів справи вбачається, що ухвала Хорольського районного суду Полтавської області 29 грудня 2018 року постановлена без повідомлення (виклику) учасників справи та копія ухвали 31 травня 2019 року надіслана на адресу АТ КБ «ПриватБанк» поштою.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що наявний у матеріалах справи супровідний лист від 31 травня 2019 року не підтверджує факт отримання АТ КБ «ПриватБанк» копії оскаржуваної ухвали, оскільки відповідні зворотні повідомлення про вручення ухвали місцевого суду в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виявив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, за відсутності у матеріалах справи даних про направлення ухвали суду першої інстанції позивачу та її отримання позивачем, дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до частин п`ятої, шостої та одинадцятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше

17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно підпункту 15.1 пункту 15 частини першої Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

З матеріалів справи вбачається про її розгляд судом в паперовій формі.

Станом на день постановлення Хорольським районним судом Полтавської області ухвали від 29 грудня 2018 року Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не розпочала свого функціонування в порядку визначеному Розділом XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Таким чином, посилання апеляційного суду на недоведеність АТ КБ «ПриватБанк» отримання копії ухвали Хорольського районного суду Полтавської області ухвали від 29 грудня 2018 року через електронну адресу банку саме 05 червня 2019 року є безпідставними, оскільки розгляд справи здійснювався у паперовій формі, а Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система станом на день постановлення місцевим судом ухвали від 29 грудня 2018 року не розпочала свого функціонування.

Апеляційний суд на наведене уваги не звернув, надав помилкову оцінку клопотанню про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження та дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження з підстав, визначених у пункті 4 частини першої статті 358 ЦПК України.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

За приписами частин третьої, четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

За змістом статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З метою забезпечення завдання цивільного судочинства, а саме щодо забезпечення справедливого розгляду справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвалене у справі судове рішення суду апеляційної інстанції - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Полтавського апеляційного суду від 31 липня 2019 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. О. Кузнєцов

Судді : В. С. Жданова

В. М. Ігнатенко

В. А. Стрільчук

М. Ю. Тітов