ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 658/4699/17 Головуючий в І інстанції Подіновська Г.В.
Номер провадження 22ц-819/656/2019 Доповідач Полікарпова О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючогоПолікарпової О.М.
суддівВоронцової Л.П.
Ігнатенко П.Я.
секретарПісоцька Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області у складі судді Подіновської Г.В. від 04 грудня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

У грудні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом з посиланням на те, що він з 16 листопада 1982 року по 30 вересня 1984 року, з 15 квітня 1985 року по 01 грудня 1985 року працював помічником машиніста тепловоза, з 02 грудня 1985 року по 11 травня 1992 року працював машиністом тепловоза, з 12 травня 1992 року по 02 червня 1997 року працював помічником машиніста тепловоза локомотивного депо Шубар-Кудук Західно-Казахстанської залізниці та займався перевезенням вантажів. Зазначає, що весь цей час з 1982 року по 1996 рік він працював на одному підприємстві та виконував роботи, пов'язані із організацією перевезень і забезпеченням безпеки руху на залізничному транспорті, однак з невідомих йому причин відомості про характер роботи та заробітну плату за весь період з 1991 року по 1993 рік було втрачено. У жовтні 2017 року позивач звернувся до відповідача з метою оформлення пенсії на пільгових умовах, однак за відсутності документів з кадрових питань та даних про заробітну плату йому було відмовлено. Отримати вказані документи безпосередньо на підприємстві неможливо, що підтверджується довідкою депо № 04/197 від 05 травня 2016 року. У зв'язку із цим просив встановити факт, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, працював з 16 листопада 1982 року по 30 вересня 1984 року, з 15 квітня 1985 року по 01 грудня 1985 року помічником машиніста тепловоза, з 02 грудня 1985 року по 11 травня 1992 року машиністом тепловоза, з 12 травня 1992 року по 02 червня 1997 року помічником машиніста тепловоза локомотивного депо Шубар-Кудук Західно-Казахстанської залізниці та безпосередньо здійснював в ці періоди організацію перевезень і забезпечення безпеки руху на залізничному транспорті.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 04 грудня 2018 року позовні вимоги задоволено.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі ГУ ПФУ в Херсонській області), посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просило його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування скарги зазначало про те, що судом першої інстанції не було враховано, що управління Фонду, не зараховуючи оспорюванні періоди роботи в пільговий стаж позивача, діяло в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України. Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади. Доказ, на який посилався суд на підтвердження своїх висновків, а саме запис у трудовій книжці щодо оспорюваних періодів роботи позивача, не може засвідчувати характер його роботи. В матеріалах пенсійної та судової справи відсутня уточнююча довідка підприємства. Крім того, спір між сторонами з приводу оскарження дій суб'єкта владних повноважень - Управління Пенсійного фонду України, при здійсненні ним владних управлінських функцій на підставі законодавства при призначенні пенсії, не може розглядатися у порядку цивільного судочинства, а підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

До суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції виходив з того, що встановлення факту перебування позивача у трудових відносинах та виконання робіт, пов'язаних із організацією перевезень і забезпечення безпеки руху на залізничному транспорті, необхідне йому для оформлення пенсії на пільгових умовах, а в матеріалах справи наявні докази на підтвердження роботи, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду, зокрема, відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637, якщо документи не збереглися, підтвердження трудового стажу провадиться районними (міськими) відділами соціального захисту населення на підставі показань свідків; у інших випадках наявність певного стажу роботи визначається у порядку, передбаченому законодавством, що регулює правовідносини, з якими пов'язана необхідність встановлення цього стажу.

Відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон) від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ, право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар'єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Статтею 62 Закону передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 встановлено, що у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі відсутності підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

У п.п. 2.1 п. 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження стажу).

Відповідно до пункту 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

За п. 3 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).

Відповідно до п. 6 вказаного Порядку основним завданням комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття рішень щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні в установленому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, записів у трудовій книжці у період з 16 листопада 1982 року по 30 вересня 1984 року, з 15 квітня 1985 року по 16 липня 1987 року, з 01 липня 1988 року по 02 червня 1997 року ОСОБА_5 працював на посаді помічника машиніста тепловоза локомотивного депо Шубар-Кудук Західно-Казахстанської залізної дороги. Відповідно до архівної довідки, уточнюючої особливий характер роботи або умови праці від 05 травня 2016 року № 04/197, у підприємства немає можливості підтвердити відомості про те, що ОСОБА_5 безпосередньо здійснював організацію перевезень і забезпечував безпеку руху на залізничному транспорті. Окрім того, в довідці про заробітну плату, видану філіалом Акціонерного товариства «Національна компанія «Казакстан темір жоли» від 30 червня 2016 року ОД АРХ № 04/301, дані про заробітну плату за 1991-1993 роки відсутні, хоча згідно опису зданих документів (карточки по заробітній платі за 1991-1993 роки) в справі № 66 та № 82 на літеру «С» нумерація справ дотримується, але дані на ОСОБА_5 відсутні.

Враховуючи наведене, відповідач позбавлений можливості зарахувати в пільговий стаж позивача період роботи з 1991 по 1993 роки, а тому його пільговий стаж становить 10 років 19 днів, при необхідному стажі 12 років 6 місяців. У зв'язку з чим, у призначені пенсії за вислугу років згідно п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ОСОБА_5 відмовлено та роз'яснено порядок оскарження рішення відповідно до ст. 105 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно Положення про Пенсійний фонд України, затверджений постановою КМУ № 280 від 23 липня 2014 року, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За таких обставин, враховуючи діючий порядок та отримавши відмову органу, який призначає пенсії, в разі незгоди з його рішенням на підставі ст. 105 даного Закону та ч. 2 ст. 124 Конституції України, ОСОБА_5 має право звернутися за захистом свого права в суд, але не із позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, а зі скаргою на рішення органу Пенсійного фонду України.

Суд першої інстанції, розглянувши позовну заяву по суті, прийшов до помилкового висновку про задоволення позову ОСОБА_5, оскільки даний позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. У разі, якщо позовна заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження на підставі п. 1), ч. 2 ст. 186 ЦПК України, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній на підставі ч. 1 ст. 255 ЦК.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду скасувати, провадження у справі закрити.

Керуючись ст. ст. 255, 367, 374, 377, 381 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області задовольнити частково.

Рішення Каховського міськрайонного судуХерсонської області від 04 грудня 2018 року скасувати. Провадження у справі закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови буде складено 09 квітня 2019 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.М. Полікарпова

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.П. Воронцова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ П.Я. Ігнатенко