Єдиний унікальний номер 236/1897/13-ц Номер провадження 22-ц/804/653/19
Номер провадження 22-ц/804/653/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 квітня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Халаджи О. В.

суддів: Азевича В. Б.. Гапонова А. В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні в м. Бахмут цивільну справу № 236/1897/13-ц, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 27 серпня 2013 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом (суддя Ткачов О. М.)

В С Т А Н О В И В:

12.07.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору на загальну суму 62672,40 гривень, судові витрати у вигляді сплаченого ним судового збору в сумі 626,72 гривень.

Заочним рішенням Крамнолиманського міського суду Донецької області від 27 серпня 2013 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, на користь Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", заборгованість за кредитним договором в сумі 62672,40 грн., яка складається: 15069,88 грн. - заборгованість за кредитом, 18,06 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5603,79 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 38520,08 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 2960,59 грн. - штраф (процентна складова) та судовий збір в розмірі 626,72 гривень, а всього в загальній сумі 63299,12 гривень.

20 вересня 2018 року ОСОБА_2 подала заяву про перегляд заочного рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 27 серпня 2013 року.

Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 28 листопада 2018 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду, відповідач подала апеляційну скаргу. Зазначає, що рішення ухвалене без з'ясування ряду обставин, які мають суттєве значення для вирішення спору по суті. В обґрунтуванні скарги вказує на те, що за змістом позову, банк не обґрунтував розмір пені, запропонований ним до стягнення у сумі 38 520,08 грн., під сумнівом є власне сам розмір заборгованості, як за кредитом, так і за іншими платежами, які суд стягнув на користь позивача. Також відповідач посилається на те, що під час розгляду справи вона не була повідомлена належним чином, позовну заяву та судові повістки не отримувала та було порушено строк розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Відзив від позивача на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою «Апеляційне провадження».

Згідно частини 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В даній справі спір виникає із кредитних відносин та ціна позову становить 62 672,40 грн. тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму, а тому справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 3 п. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь - якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час та місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Так, знайшли підтвердження доводи апеляційної скарги, стосовно неналежного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, оскільки в матеріалах справи міститься конверт з відміткою, що судова повістка про виклик відповідача в судове засідання була повернута до суду за закінченням терміну зберігання (а.с. 27).

Оскільки відповідач у своїй апеляційній скарзі зазначає як довід апеляційної скарги, що справа була розглянута без його належного повідомлення, що є порушенням норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування судового рішення, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового по суті позовних вимог.

Вирішуючи справу по суті, апеляційний суд виходить з того, що відповідно до ст.ст. 1054, 1049 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610 ч.1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням законодавства є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до укладеного договору №AN3DCC9FSQ0008 від 07.02.2011 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 18700.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідачка ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка", Тарифами складає між нею Банком кредитно - заставний договір (а.с.7-14).

Відповідачка була ознайомлена і згодна з Умовами надання кредиту фізичиим особам "Розстрочка", Банком надана повна інформація про умови кредитування, що підтверджується підписом Відповідачки в заяві.

Згідно умов укладеного договору Договор складається з Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період оплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивильного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала.

Як зазначено позивачем, у зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідачка станом на 13/06/2013 р. має заборгованість - 62672.40 грн., яка складається з наступного: 15069,88 грн. - заборгованість за кредитом; 18,06 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5603,79 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 38520,08 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором (а.с. 5-6).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України).

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За правилами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК).

В силу частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.02.2011 року між ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачу строком на 36 місяців було надано кредит у розмірі 18700,00 грн. (а. с. 1-4).

Банк виконав свої зобов'язання виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит.

Згідно з розрахунком заборгованості, який на підтвердження позовних вимог надав позивач, станом на 13 червня 2013 року розмір заборгованості становить 62 672, 40 коп. і складається із: 15 069,88 грн. - заборгованості за кредитом; 18,06 грн. - заборгованості за процентами за користування кредитом; 5603,79 грн. - заборгованості за комісією за користування кредитом, 38 520,08 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором (штрафу) (а.с. 5).

Відтак, ОСОБА_2 належним чином не виконувала умови кредитного договору, чим порушила право позивача на повернення кредиту і процентів за користування кредитом, а тому ПАТ «Акцент-Банк» має право на захист порушеного права в судовому порядку.

Перевіривши наданий ПАТ «Акцент-Банк» розрахунок заборгованості, апеляційний суд погоджується із визначеним позивачем розміром заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитом, та пенею, сплата якої передбачена кредитним договором.

Водночас апеляційний суд вважає, що заборгованість по сплаті щомісячної комісії в розмірі 5603,79 гривень, не може бути стягнута, оскільки встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, позивач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. Так, плата за послуги, що супроводжують кредит, а саме компенсація сукупних послуг банку за рахунок позивача є незаконною. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі №6-174цс16.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як встановлено судом, позивач на підтвердження позовних вимог надав розрахунок заборгованості, який включає нараховані до сплати суми.

Проте відповідач, не погоджуючись із визначеним позивачем розміром заборгованості, в порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України не надала належних, допустимих і достатніх доказів на його спростування.

Отже, суд апеляційної інстанції відхиляє довід апеляційної скарги, що розмір пені запропонований банком не обґрунтований не доведений позивачем і не підтверджений належними та допустимими доказами.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню та стягненню на користь позивача з ОСОБА_2 заборгованості за кредитом на загальну суму 57068,61 гривень.

У задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 5603,79 грн. слід відмовити.

Керуючись ст. 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 27 серпня 2013 року скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Красний Лиман Донецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публячного акціонерного товариства «Акцент - Банк», , заборгованість за кредитом в сумі 57068 (п'ятдесят сім тисяч шістдесят вісім) гривень 61 копійку.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 388 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 4 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач О. В. Халаджи

Судді: В. Б. Азевич

А. В. Гапонов