Справа № 196/972/19
№ провадження 2/196/460/2019
05 листопада 2019 року смт Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої - судді Гудим О.М.
за участю секретаря - Шевченко Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.
В обґрунтування позовних вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 27.10.2015 року), який на день смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить:
- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
За життя 20.10.2009 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким належні йому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та земельну ділянку, площею 5,8862 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Бабайківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, заповів йому. Заповіт посвідчений секретарем Бабайківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за №26.
19 липня 2017 року він звернувся до приватного нотаріуса із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте постановою нотаріуса йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки маються розбіжності в заповіті з правовстановлюючим документом на спадкове майно.
Виявлені нотаріусом розбіжності, виникли внаслідок допущення секретарем Бабайківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області помилки в зазначенні реквізитів Державного акту на право власності на земельну ділянку при складанні заповіту.
Оскільки свідоцтво про право на спадщину за заповітом він не має можливості отримати, а тому був вимушений звернутися до суду.
Враховуючи вищевикладене та посилаючись на норми ст.ст.1216, 1233, 1268 ЦК України, прохає суд визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю.
Представник відповідача Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають повністю та не заперечують проти їх задоволення.
Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в підготовче засідання не з`явилися, надіславши до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність та не заперечують проти задоволення позовних вимог.
Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав.
Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).
Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За правилами ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Нормами ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
В даному випадку у відкритому судовому засіданні відповідно до норм ч.1 ст.81 ЦПК України встановлено наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 27.10.2015 року), який на день смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18).
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить:
- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
За життя 20.10.2009 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким належні йому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та земельну ділянку, площею 5,8862 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Бабайківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, заповів позивачу. Заповіт посвідчений секретарем Бабайківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за №26 (а.с.14).
Позивач спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , приняв, подавши до нотаріуса у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини заяву про прийняття спадщини (а.с.9). Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4
19 липня 2017 року позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте постановою нотаріуса йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки маються розбіжності в заповіті з правовстановлюючим документом на спадкове майно.
В підготовчому засіданні встановлено, що виявлені нотаріусом розбіжності в заповіті та правовстановлюючому документі на спадкове майно, виникли внаслідок допущення секретарем Бабайківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області помилки в зазначенні серії, номеру та дати видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку при складанні заповіту.
Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
При цьому, згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
З огляду на вищевикладене вбачається, що положення ч.1 ст.1268 ЦК України стосовно захисту права власності повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що у відповідності до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.
Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Веллі Девелопментс ЛТД» та інші проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.
Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).
Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог.
Отже, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності та підстав відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК визначено, що у разі … визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд … в рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, сплаченого при поданні позову, чи про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, не заявляв, тому судовий збір слід залишити за позивачем.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1216, 1223, 1258, 1268 ЦК України, ст.ст.141, 142, 206, 258, 259, 263-265, 268, 354, п.п.15 п.15 ч.1 Перехідних положень Розділ ХІІІ ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, задовольнити в повному обсязі.
Судовий збір залишити за позивачем.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Головуюча: О.М.ГУДИМ