справа № 489/7675/18
провадження №8/489/2/19
УХВАЛА

Іменем України

02 квітня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Коденко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Ленінського районного суду міста Миколаєва від 24.01.2019 по справі № 489/7675/18 (провадження № 2-н/489/17/19) про стягнення аліментів на утримання дитини

встановив:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд нововиявленими обставинами судового наказу Ленінського районного суду міста Миколаєва від 24.01.2019 по справі № 489/7675/18 (провадження № 2-н/489/17/19), виданого за заявою ОСОБА_2, про стягнення з нього аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10.12.2018 і до досягнення дитиною повноліття, а також 176,20 грн. судового збору.

Як на підставу для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами вказав, що ОСОБА_4 дійсно є його дитиною. Проте, крім нього він також має іншу дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання якого він сплачує добровільно. При видачі судового наказу вказані обставини враховані не були, що на його думку є підставою для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами. Крім того, на момент прийняття судового наказу, суду не було відомо і не могло бути відомо, що він має статус учасника бойових дій, про свідчить копія посвідчення серії УДБ № 122333, виданого 25.08.2016, а тому стягнення з нього судового збору є помилковим та не відповідає пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.03.2019 відкрито провадження у справі за нововиявленими обставинами.

У судове засідання учасники справи не зявилися. Боржник подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинним задовольнити.

Стягувач до суду не зявилася, до суду надала заперечення в яких просила відмовити в задоволення заяви про перегляд судового наказу. Вказала, що ОСОБА_1 не підтвердив факту дотримання строку, передбаченого статтею 424 ЦПК України, на звернення до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, а також не надав доказів факту добровільної або примусової сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про судове засідання, суд вважає за можливе розгляд заяви здійснити за їх відсутності.

Дослідивши матеріали заяви та наказного провадження, суд дійшов наступного.

Встановлено, що 24.01.2019 по справі № 489/7675/18 (провадження № 2н/489/17/19) Ленінським районним судом міста Миколаєва за заявою ОСОБА_2 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10.12.2018 і до досягнення дитиною повноліття, а також 176,20 грн. судового збору.

Відповідно до частини 8 статті 170ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 423 ЦПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За змістом вказаних норм нововиявленими обставинами є правові факти, які мають наступні ознаки: вони мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи; вони не були і не могли бути відомі заявнику; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Не можуть бути визнані нововиявленими нові обставини, тобто, такі що виникли чи змінилися після постановлення рішення, а також обставини, які могли бути встановлені в ході розгляду справи.

Аналогічні роз'яснення містяться в пункті 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», згідно якого процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. Обставини, які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, не є нововиявленими обставинами. Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Враховуючи наведені положення процесуального закону та встановлені обставини, суд не вбачає підстав для скасування судового наказу в частині стягнення аліментів, так як обставини, на які посилається боржник ОСОБА_1, існували до народження дитини стягувача, на утримання якої стягнуто аліменти судовим наказом, та відповідно були відомі обом сторонам до його видачі.

Крім того, той факт, що згідно положень процесуального закону (частина 1 статті 167 ЦПК України) судовий наказ виданий без судового засідання і повідомлення сторін, і без урахування вказаних боржником обставин, що впливають на стягнення аліментів, не дає підстав вважати доводи останнього нововиявленими обставинами.

Суд також звертає увагу, що відповідно до частини 7 статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Тобто, ОСОБА_1 не позбавлений можливості для захисту своїх прав звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів із наведених ним в заяві підстав.

Крім того, суд враховує, що згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ, яка відповідно до статті 9 Конституції України діє як складова національного законодавства України, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчим органами, першочергова увага приділяються якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За таких обставин, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, суд на підставі частини 3 статті 429 ЦПК України приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами в частині стягнення аліментів.

Із заяви ОСОБА_1 та доданої до неї копії посвідчення серії УДБ № 122333, виданого 25.08.2016, вбачається, що він має статус учасника бойових дій.

Вказана обставина є істотною для справи, оскільки повинна враховуватися при вирішені питання розподілу судових витрат під час розгляду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи те, що на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, про що не було відомо суду при вирішенні питання про розподіл судового збору, суд вважає за необхідне скасувати судовий наказ в цій частині шляхом звільнення ОСОБА_1 від сплати в дохід держави судового збору в розмірі 176,20 грн.

Керуючись статтею 170, 423 - 429 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Судовий наказ Ленінського районного суду міста Миколаєва від 24.01.2019 по справі № 489/7675/18 (провадження № 2-н/489/17/19), виданий за заявою ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, скасувати частково.

Виключити зі змісту судового наказу Ленінського районного суду міста Миколаєва від 24.01.2019 по справі № 489/7675/18 (провадження № 2-н/489/17/19) пункту 2, яким з ОСОБА_1 на користь держави стягнуто судовий збір у розмірі 176,20 грн.

В іншій частині судовий наказ Ленінського районного суду міста Миколаєва від 24.01.2019 по справі № 489/7675/18 (провадження № 2-н/489/17/19), залишити без змін.

Відкликати судовий наказ Ленінського районного суду міста Миколаєва від 24.01.2019 по справі № 489/7675/18 (провадження № 2-н/489/17/19) в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору на користь держави з органу державної виконавчої служби.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя І.В.Коваленко