У Х В А Л А

01 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 569/4677/19

провадження № 61-18609ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Рівненської міської ради на рішення Рівненського міського суду від 09 липня 2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Рівненської міської ради про відшкодування майнової шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Рівненської міської ради (далі - УПСЗН ВК Рівненської міської ради) про відшкодування майнової шкоди в розмірі 47 650,00 грн, посилаючись на те, що через бездіяльність відповідача пенсія йому призначена лише з 08 листопада 2018 року, проте, право на пенсію у нього виникло у жовтні 2017 року, у зв`язку з чим він не мав можливості отримувати пенсію протягом десяти місяців. Також, з вини відповідача, ним додатково сплачено 13 133,68 грн за купівлю стажу, необхідного для призначення пенсії, у більшому розмірі. Через неможливість призначити йому пенсію у 2017 році він втратив право на отримання субсидії в опалювальний сезон з грудня 2017 року до квітня 2018 року та змушений був заплатити повну суму за комунальні послуги. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30 березня 2018 року визнано протиправною бездіяльність УПСЗН ВК Рівненської міської ради та зобов`язано нарахувати та сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до Пенсійного фонду України за ОСОБА_1 за період з 16 лютого 2011 року до 11 травня 2016 року.

Рішенням Рівненського міського суду від 09 липня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з УПСЗН ВК Рівненської міської ради на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 13 133,68 грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, а рішення суду першої інстанції скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з УПСЗН ВК Рівненської міської ради на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 27 516,20 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

17 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Рівненського міського суду від 09 липня 2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено що з 1 січня 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 921,00 грн.

З огляду на положення статті 19 у системному зв`язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України, суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Предметом спору у зазначеній справі є відшкодування 47 650,00 грнмайнової шкоди. Ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховним Судом також ураховано, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, судом не встановлено і заявник на такі не посилається.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником рішення Рівненського міського суду від 09 липня 2019 року та постанова Рівненського апеляційного суду від 12 вересня 2019 рокуприйняті у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Рівненської міської ради на рішення Рівненського міського суду від 09 липня 2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Рівненської міської ради про відшкодування майнової шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник