Справа № 308/2649/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Деметрадзе Т.Р., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно.

Заяву мотивує тим, що вона звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, що перебуває в спільній сімейній власності.

Підставами позову є те, що позивач бажає поділити в натурі частку майна, що є спільною власністю подружжя, однак відповідач не має наміру здійснити поділ майна у добровільному порядку, ставить під сумнів право позивача на спірне майно, що свідчить про загрозу відчуження майна, яке є предметом спору.

Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити та навіть унеможливити виконання рішення суду про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, оскільки відповідач, з метою ухилення від реального виконання можливого рішення суду про задоволення позову, за час судового розгляду може здійснити відчуження належного йому майна до прийняття судом рішення по справі. Це в свою чергу зробить також неможливим або істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушеного права позивача на поділ майна, за захистом якого він звернувся до суду.

Позивач вважає, що у даному випадку слід вжити заходи забезпечення позову у вигляді арешту нерухомого майна, яке є предметом позову, а саме житловий будинок в м. Ужгород, вул. Кленова, 15, земельну за адресою м. Ужгород, вул. Кленова, 13, земельну ділянку площею 0,0467 га, що розташована за адресою м. Ужгород, вул. Кленова, 13, незавершений будівництвом житловий будинок, що розташований за адресою м. Ужгород, вул. Кленова, 13, незавершений будівництвом будинок, що розташований за адресою с.Часлівці, вул. Петефі б/н Ужгородського р-ну, земельну ділянку площею 0,25 га., що розташована за адресою с.Часлівці, вул. Петефі б/н Ужгородського р-ну, а також автомобіль марки Ssang Yong 2008 р. випуску.

Відповідно роз'яснень Верховного суду України, викладених у п. 1 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006р., єдиною підставою для забезпечення позову є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Виходячи з аналізу даної норми закону, під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити, і такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Дослідивши матеріали справи суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

У відповідності до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із розясненнями, що містяться у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Відповідно до частин 5-7 статті 153 Цивільного процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, про що постановити ухвалу, в якій зазначити вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішити питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідності вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Таким чином, з метою виключення потенційної можливості невиконання рішення суду за результатами судового розгляду справи про поділ майна, що перебуває в спільній сумісній власності подружжя , у контексті з положеннями ст. 2 ЦПК України, заяву про накладення арешту на майно, яке є предметом спору по даній справі слід задоволити.

При цьому суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову за результатами розгляду зазначеного клопотання не є вирішенням спору по суті без фактичного його розгляду судом. Вжиття заходів забезпечення позову, у даному випадку, суд вважає вимушеним заходом, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити виконання рішення суду через відчуження майна відповідачами.

Судом не встановлено підстав, визначених частиною третьою статті 154 ЦПК України для обов'язкового застосування зустрічного забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 151-153, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволити.

Накласти арешт на майно, а саме:

-житловий будинок загальною площею 198,0 кв.м. за адресою: м. Ужгород, вул. Кленова, 15.

-земельну ділянку площею 0,045 га., що розташована за адресою м. Ужгород, вул. Кленова, 13.

-земельну ділянку площею 0,0467 га., що розташована за адресою м. Ужгород, вул. Кленова, 13.

-незавершений будівництвом житловий будинок, 11% готовності, що розташований за адресою м. Ужгород, вул. Кленова, 13 .

-незавершений будівництвом будинок, 30.4 % готовності, що розташований за адресою с. Часлівці, вул. Петефі б/н Ужгородського р-ну .

-земельну ділянку площею 0,25 га., що розташована за адресою с. Часлівці, вул. Петефі б/н Ужгородського р-ну (державний акт на право власності на земельну ділянку серія IV- ЗК № 004781 від 21.10.1997 р.).

-автомобіль марки Ssang Yong 2008 р. випуску, № кузова KPTC0B16S8P052022.

Ухвалу для виконання надіслати до відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Виконавчого комітету Ужгородської міської ради та Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та підлягає негайному виконанню.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Розяснити відповідачам та іншим особам, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, їх право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися, у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у частині першій статті 155 ЦПК України підстав або у випадку ухвалення рішення суду (третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу) щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який постановив ухвалу про їх застосування, за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Суддя Т.Р. Деметрадзе