УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Литвиненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Херсонського міського суду Херсонської області від 03.10.2018 у справі №766/14447/18 за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу виданого Херсонським міським судом Херсонської області від 03.10.2018 р., про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи стягувати від дня пред`явлення заяви до суду (27.07.2018) і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що нововиявленими обставинами є те, що ОСОБА_2 , при зверненні до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини не повідомила суд про те, що за усною домовленістю між ними з серпня 2013 року він самостійно перераховує на картковий рахунок заявниці на утримання сина грошові кошти, на підтвердження чого надає до суду дублікати банківських квитанцій з зазначенням відповідних сум сплачених кожного місяця. Крім того, зазначив суду про те, що заявник своїми діями самоусунула його від виконання батьківських обов`язків, не дозволяє спілкуватися з дитиною, піклуватися про нього та матеріально утримувати. Лише після судових тяганин та відповідного рішення він почав спілкуватися з сином та матеріально його утримувати. Вважає, що вищевикладені обставини заявлені ОСОБА_2 повинні були розглядатися судом у порядку позовного провадження з додержанням всіх правил пред`явлення позову, а тому враховуючи положення ч.1,2 ст.423ЦПК України зазначає, що наявні підстави для перегляду наказу №766/14447/18 за нововиявленими обставинами, оскільки зазначені у його заяві обставини не були відомі суду на момент видачі судового наказу і могли вплинути на юридичну оцінку обставин судом при видачі судового наказу.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час слухання справи повідомлені належними чином, клопотань від сторін до суду не надходило.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виходячи з вищенаведеного, суд розглянув справу в межах заявлених вимог та за наявними в ній доказами.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому Главою 3 розділу V цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, а саме: за наявності істотних для справи обставин, що не були встановлені судом тане були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Стосовно перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до судового наказу виданого Херсонським міським судом Херсонської області від 03.10.2018 р., з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи стягувати від дня пред`явлення заяви до суду (27.07.2018) і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до супровідного листа наявного в матеріалах справи вищевказаний судовий наказ разом з додатками було направлено на адресу боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до поштового повідомлення наявного в матеріалах справи ОСОБА_1 отримав вищезазначений судовий наказ з додатками 18.10.2018 року, про що не заперечується боржником у його заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно із ч. 2 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, у тому числі, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина 4 статті 423 ЦПК України).

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» визначено, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Відповідно до пункту 4 вказаної постанови, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухвалені судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Пунктом 7 вищевказаної постанови передбачено, що обставини, які є підставою для перегляду судового рішення це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Тобто за змістом положень ч.4,5ст.423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:1)переоцінка доказів, оцінених судому процесі розгляду справи;2)докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Обґрунтовуючи підстави для скасування судового наказу за нововиявленими обставинами, боржник посилається на наявність доказів, які не були предметом дослідження судом при видачі судового наказу та стосуються певного стану платника аліментів, певних відносин які склалися між стягувачем та боржником, що вплинуло на визначення розміру аліментів, який платник аліментів не мав можливості сплачувати на утримання дитини в силу певних обставин, матеріального становища тощо.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинам, оскільки боржником не доведено наявність новоявлених обставин у розумінні п. 1 ч. 2ст.423 ЦПК України, при цьому в даному випадку переоцінка доказів по справі може бути здійснена судом в порядку позовного провадження, а відтак вбачаються підстави для звернення боржника до суду з позовом про зменшення розміру аліментів з урахуванням вимог ч. 7ст. 170 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Європейський суд з прав людини у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04) рішення від 19 лютого 2009 року вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску протиРумунії»(Brumarescu v. Romania) [GC], N 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що на час розгляду даної заяви, відсутні визначені ст. 423 ЦПК України підстави для перегляду судового наказу виданого Херсонським міським судом Херсонської області від 03.10.2018 р. за нововиявленими обставинами, тому, згідно п.1 ч. 3ст. 429 ЦПК України, суд відмовляє в задоволенні заяви про перегляд судового рішення та залишає вищевказаний судовий наказ в силі.

Враховуючи вищенаведене, Згідно з частиною 3 статті 429ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

Керуючись ст.ст.161,170 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Херсонського міського суду Херсонської області від 03.10.2018 у справі №766/14447/18 за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини відмовити .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: В.В.Прохоренко