КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

31 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Заришняк Г.М., перевіривши виконання вимог ст.ст. 356-357,359 ЦПК України за апеляційною скаргою Панасюк Наталії Костянтинівни, діючої в інтересах Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року в справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів, -

Встановив:

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року в задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, 24 жовтня 2019 року Панасюк Н.К., діюча в інтересах Головного управління Пенсійного фонду України, подала апеляційну скаргу, в якій ставила питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду. При цьому зазначила, що повний текст рішення Управління отримало лише 02 жовтня 2019 року. Посилаючись на те, що вказані обставини зумовили причину пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, просила поновити такий строк.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З матеріалів справи слідує, що 16 вересня 2019 року судом було постановлено рішення у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, копію повного тексту рішення Управління отримало лише 02 жовтня 2019 року, апеляційна скарга подана 24 жовтня 2019 року.

З огляду на викладене, вважаю, що клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, оскільки строк на апеляційне оскарження пропущено з поважної причини.

Також, представник апелянта ставить питання про звільнення від сплати судового збору, посилаючись при цьому на те, що кошти Пенсійного фонду формуються переважно за рахунок страхових внесків та використовуються на цілі, передбачені Законом «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно з частиною 1 статті 73 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом. Оскільки Управління не має можливості сплатити судовий збір за подання скарги, у зв`язку з відсутністю коштів, просило

звільнити від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 вересня 2019року.

Перевіривши клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору, суд вважає, що воно підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до статті 6 Європейської конвенції з прав людини право на апеляційне скарження є складовою частини права на справедливий суд. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним,і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Так, відповідно до статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Отже, порядок відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення або звільнення від сплати судового збору встановлюється Законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 8 Закону, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення або звільнення від сплати судового збору є врахування одночасно як майнового стану сторони, так і наявність однієї із умов, визначеної цією статтею, перелік яких є вичерпним.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести підстави (умови) для застосування положень статті 8 Закону, а також подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв`язку із цим обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Крім того, у разі скасування встановлених раніше пільг щодо державних органів, Кабінет Міністрів України забезпечує відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Таким чином, клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві в частині звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, у зв»язку з недоведеністю:незадовільного матеріального стану установи, що перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, а також наявністюоднієї із умов,визначених статтею 8 Закону № 3674-VI.

Виходячи з наведеного, та з урахуванням вимог ч. 1 ст.136 ЦПК України, вважаю необхідним відстрочити позивачу сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 вересня 2019 року до ухвалення судового рішення у справі.

За змістом та формою апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Перешкод для відкриття апеляційного провадження не встановлено.

Відповідно до ч. ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З матеріалів справи слідує, що ціна позову становить 4 196 грн. 64 коп., тобто менше, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Керуючись ст.ст. 354-356, 359-361,369 ЦПК України, суд, -

У х в а л и в :

Клопотання про поновлення строку - задовольнити.

Поновити Панасюк Наталії Костянтинівні, яка діє в інтересах Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, строк на апеляційне оскарження рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року.

Клопотання про звільнення від сплати судового збору - задовольнити частково.

Відстрочити Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Голосіївського районного суду м Києва від 16 вересня 2019 року до ухвалення судового рішення у справі.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Панасюк Наталії Костянтинівни , діючої в інтересах Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року.

В порядку виконання вимог ст.ст. 359-361 ЦПК України копію ухвали про відкриття апеляційного провадження з копією апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів надіслати учасникам справи для подання відзиву на апеляційну скаргу, встановивши строк в п`ять днів з дня отримання апеляційної скарги.

Суддя Заришняк Г.М.