Справа № 185/1952/19
Провадження № 2/185/2186/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 квітня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Мерцалової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у м. Павлограді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, третя особа ОСОБА_4, ОСОБА_5, законним представником якого є ОСОБА_1, про визнання правочину дійсним

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовною заявою до Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради, третя особа ОСОБА_4, ОСОБА_5, законним представником якого є ОСОБА_1, про визнання правочину дійсним, у якій просять суд визнати дійсним правочин: договір купівлі-продажу нерухомого майна від 29.10.1998 року за № 10/41ф-НД квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, укладений на ОСОБА_3 товарній біржі.

В обґрунтування позовних вимог, посилаються на те, що 29.10.1998 року на ОСОБА_3 товарній біржі між ВАТ «Будівельно-монтажна фірма «Домобудівник», від імені якого діяло ВАТ «Павлограджилстрой», на підставі договору доручення № 17029871 від 17.02.1998 року, в особі начальника ЖКО ВАТ «Павлограджилстрой» ОСОБА_6 з однієї сторони та ОСОБА_1, ОСОБА_1П, ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 10/41ф-НД, а саме однокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2. При укладенні договору всі вимоги, передбачені ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", між сторонами були виконані належним чином, однак договір не відповідає вимогам чинного законодавства, що позбавляє можливості в подальшому відчуження нерухомого майна, а тому вони вимушені звернутися з даним позовом до суду.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зявились надали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, поклався у вирішенні справи на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позовні вимоги.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Судом встановлено, що 29.10.1998 року на ОСОБА_3 товарній біржі між ВАТ «Будівельно-монтажна фірма «Домобудівник», від імені якого діяло ВАТ «Павлограджилстрой», на підставі договору-доручення № 17029871 від 17.02.1998 року, в особі начальника ЖКО ВАТ «Павлограджилстрой» ОСОБА_6 з однієї сторони та ОСОБА_1, ОСОБА_7 (який помер 27.08.2018р.) та ОСОБА_2, було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 10/41ф-НД, а саме квартири загальною площею 33,5 кв.м., житловою площею 17,0 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_3, та зареєстрований в ОСОБА_3 МБТІ 31.12.1998р. (а.с.8-10, 15).

Розпорядженням голови райдержадміністрації № Р-204/0/64-18 від 01.10.2018 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначено опікуном над неповнолітнім ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та його майном (а.с.16).

Відповідно до ст.153 ЦК УРСР в редакції 1963 року, договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Згідно вимог ст. 227 ЦК УРСР в редакції 1963 року, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР в редакції 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Аналогічні за змістом приписи містить і частина друга статті 220 ЦК України в редакції 2004 року, відповідно до якої, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", діючому на той час, договори купівлі-продажу, укладені на товарній біржі, обов'язковому нотаріальному посвідченню не підлягали, а державна реєстрація права власності була проведена відповідно до діючого на той час законодавства.

Відповідно до ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Сторонами за договором купівлі-продажу нерухомого майна було досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов договору, які ними виконані, однак не було забезпечено нотаріального посвідчення договору. Продавець за договором купівлі-продажу нерухомого майна на даний час припинив свою діяльність, правонаступників немає, а тому нотаріально посвідчити вказаний договір не має можливості.

Дійшовши переконання, що між сторонами договору купівлі-продажу квартири відбулася домовленість щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, за умови, що одна сторона не забезпечила його нотаріального посвідчення, суд приходить до висновку, що маються всі законні підстави для визнання такого договору дійсним.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що наявні законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, третя особа ОСОБА_4, ОСОБА_5, законним представником якого є ОСОБА_1, про визнання правочину дійсним - задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 10/41ф-НД, укладений 29.10.1998 року на ОСОБА_3 товарній біржі між Відкритим акціонерним товариством «Будівельно-монтажна фірма «Домобудівник», від імені якого діяло Відкрите акціонерне товариство «Павлограджилстрой», на підставі договору доручення № 17029871 від 17.02.1998 року, в особі начальника ЖКО ВАТ «Павлограджилстрой» ОСОБА_6, та ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_2, а саме квартири загальною площею 33,5 кв.м., житловою площею 17,0 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 квітня 2019 р.

Суддя: ОСОБА_8