Єдиний унікальний номер 722/1542/18
Номер провадження 2/722/37/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Римлянської Г.О.

при секретарі Сімак О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (надалі Страхова компанія) звернулось до суду з вказаним вище позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу в сумі 20366,71 грн.

Посилалось на те, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ-2108, д.н.з.839-41МО ОСОБА_1 була застрахована на підставі договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) №АІ/0578775.

31.05.2015 року о 18.00 год. ОСОБА_1, керуючи вищевказаним автомобілем, здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, за що був притягнутий до адміністративної відповільності за ст.124 КУпАП.

На виконання своїх зобовязань за договором страхування, позивач, як страховик, виплатив страхове відшкодування в сумі 20366,71 грн.

Проте, всупереч вимогам підпункту 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон), ОСОБА_1 не було належним чином у встановлений законом строк повідомлено страхову компанію про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, на момент вчинення вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, за що притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП.

Просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» виплачене страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 20366,71 грн. та судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак направив до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив судовий розгляд справи провести без присутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання також не зявилися, однак подали до суду заяву, якою позовні вимоги не визнали та просили суд розглянути справу без їх присутності.

Також, подали до суду письмову заяву про застосування позовної давності, мотивуючи її тим, що страхове відшкодування потерпілому виплачено позивачем 20.08.2015 року, а з даною позовною заявою до суду позивач звернувся 29.10.2018 року.

Передбачених ч.4 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст.247 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків:

19.06.2014 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) №АІ/0578775, строк дії якого з 24.06.2014 року по 23.06.2015 року, за яким було застраховано цивільно-правову відповідальність водія автомобіля ВАЗ-21083, д.н.з.839-41МО.

31.05.2015 року о 18.00 год. в с.Романківці Сокирянського району, по вул.Першотравневій, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ-2108, д.н.з.839-41МО, виїжджаючи на вул.Головну, перехрестя рівнозначних доріг, ОСОБА_1 не надав перевагу транспортному засобу марки ВАЗ-2104, д.н.з.НОМЕР_2, який рухався з правої сторони, внаслідок чого допустив з ним зіткнення, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.16.12 ПДР України, внаслідок чого вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Постановою судді Сокирянського районного суду від 19.06.2015 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні вказаного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Цією ж постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. за керування транспортним засобом під час вчинення вказаної вище дорожньо-трнанспортної пригоди у стані алкогольного спяніння. Постанова набрала законної сили 06.07.2015 року.

Звітом №12649 від 25.06.2015 року оцінювача ОСОБА_4 про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу ВАЗ-210430-20, д.н.з. НОМЕР_2 визначено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику даного автомобіля становить 25640,05 грн.

Складеними ТДВ СК «Альфа-Гарант» Страховим актом №ЦВ 15/0923 від 21.08.2015 року, а також Розрахунком страхового відшкодування подія ДТП кваліфікована як страховий випадок та визначено, що відшкодуванню потерпілому підлягає сума 22150,51 грн.

На підставі письмової заяви потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6, платіжним дорученням №1470 від 20.08.2015 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» перераховано страхове відшкодування за договором страхування №АІ- від 19.06.2014 року на о/р ОСОБА_5 в ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 20366,71 грн.

Відповідно до підпункту ґ пункту 38.1 ст.38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки у за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Відповідач не подав до суду заперечення щодо неповідомлення ним позивача про подію ДТП, яка є страховим випадком.

Крім того, відповідно до пункту 38.1 ст.38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

В той же час, подія керування відповідачем ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди підтверджена постановою Сокирянського районного суду від 19.06.2015 року, висновки якої в силу положень ч.6 ст.82 ЦПК України є обовязковими для суду.

Суд вважає, що наведені вище правовідносини між сторонами врегульовані ст.1191 ЦК України, а тому стягнення шкоди з відповідача повинно проводитися в порядку регресу.

Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позивач підставно звернувся з даним регресним позовом до відповідача.

Оцінюючи заяву відповідача та його представника про застосування позовної давності, суд встановив наступне:

Ст.257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Ч.ч.1,6 ст.261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом встановлено, що виконання позивачем основного зобовязання закінчилося в день перерахування страхового відшкодування потерпілому ОСОБА_5 20.08.2015 року (платіжне доручення №1470 від 20.08.2015 року).

Позовна заява датована 29.10.2018 року за вих.№03/2012 та надійшла до суду 02.11.2018 року.

Представником позивача не подано разом з позовною заявою та не зазначено в ній клопотання про поновлення строку позовної давності, з наведенням в ній мотивів та долученням доказів на підтвердження поважності причин пропуску даного строку.

Таким чином, позовну заяву подано до суду після спливу позовної давності, про застосування якої просив суд відповідач у поданій письмовій заяві від 10.12.2018 року, тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити у звязку зі спливом позовної давності.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати у виді судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.257,261 ч.ч.1,6,267 ч.ч.3,4,1191 ч.1 ЦК України, ст.ст.33 п.33.1. п.п.33.1.2, 38 п.38.1. п.п.ґ Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІУ від 01.07.2004 року, ст.13, ч.6 ст.82, ч.1 ст.141, ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст.258-259, 263, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сокирянського районного

суду Чернівецької області Г.О.Римлянська.