Житомирський апеляційний суд
Справа №295/6170/13-ц Головуючий у 1-й інст. Перекупка І. Г.
Категорія 61 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №295/6170/13 за скаргою ОСОБА_2 на неправомірні дії старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Корнєєвої Дарї Григорівни у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на своє утримання

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 31 січня 2019 року, яка постановлена суддею Перекупкою І.Г. в м.Житомирі

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року скаржник ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Богунського ВДВС м. Житомира Корнєєвої Д.Г., які полягають у неправильному здійсненні розрахунку заборгованості боржника ОСОБА_5 по виконавчому листу про стягнення аліментів на утримання дитини за період з квітня 2013 року по день здійснення розрахунку. Вважає, що розрахунок заборгованості з аліментів проведений без врахування всіх доходів отриманих боржником.

Протокольною ухвалою від 05.11.2018 р. до участі в розгляді справи залучено Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 31 січня 2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 на неправомірні дії старшого державного виконавця Корнєєвої Д.Г. відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити скаргу. В обґрунтування вимог зазначила, що суд не надав оцінку доводам її скарги, не послався на доводи суб'єкта оскарження, не дослідив наявні у справі докази та не надав їх правову оцінку. Вважає, що оскаржувані довідки державного виконавця про заборгованість по аліментах містять в собі недостовірну інформацію, розмір аліментів нарахований неправильно, тому дії виконавця слід визнати неправомірними.

Представник Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався. В судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив залишити ухвалу Богунського районного суду від 31.01.2019 р. без змін.

Представник боржника в судовому засідання також заперечив проти доводів скарги та просив залишити без задоволення апеляційну скаргу.

Заявник ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась. Надіслала клопотання про розгляд справи за її відсутності. З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за її відсутності.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні в Богунському ВДВС перебував виконавчий лист 2/295/2178/13 від 05.07.2013 р. про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.04.2013 р. і до повноліття дитини.

В період з 06.02.2018 по 20.02.2018 р. державним виконавцем Корнєєвою Д.Г. були винесені постанови про тимчасові обмеження боржника ОСОБА_5 відповідно до положень п.1 ч.9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки сукупний розмір заборгованості боржника перевищив суму відповідних платежів за шість місяців і склав 35027,50 грн. (а.с.75-82).

Відповідно до довідки-розрахунку від 26.03.2018 р. № 20145/7.21-40/15, здійсненої державним виконавцем Корнєєвою Д.Г. станом на 26.03.2018 р. за ОСОБА_5 рахується переплати в сумі 2065,10 грн.

Відповідно до іншої довідки № 22732/7.21-40/15 від 26.03.2018 переплата по аліментах ОСОБА_5 станом на 26.03.2018 р. становить 20063,36 грн.

Згідно довідки-розрахунку № 23379/7.21-40/15 переплата по аліментах станом на 11.04.2018 р. становить 159,27 грн.

В подальшому, постановами державного виконавця від 11.04.2018 р. та 18.04.2018 р. знято обмеження з боржника ОСОБА_5, встановлені постановами від 06.02.2018 та 20.02.2018 р., в зв'язку з відсутністю заборгованості (а.с.90-99).

Постановою від 03.09.2018 р. начальником відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Невмержицьким О.О. виконавчий лист № 295/2178/13 виданий 05.07.2013 р. прийнято до примусового виконання (а.с.113).

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд виходив з того, що державний виконавець обраховуючи розмір аліментів та заборгованості по ним, діяв в межах повноважень, встановлених Законом України «Про виконавче провадження» та Сімейним кодексом України, тому суд не вправі зобов'язувати державного виконавця до вчинення дій, передбачених вказаним законом та до виконання обов'язків, які належать до компетенції виконавчої служби, за відсутності доказів порушення такого виконання.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов'язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

Спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої сторони у порядку, встановленому законом.

Відповідно до підпункту 16 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» утримання аліментів з працівників проводиться, у тому числі з доходів від підприємницької діяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу) визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не проводилося їх стягнення.

Відповідно до повідомлення начальника Богунського ВДВС м. Житомир виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на користь ОСОБА_2 перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. А державний виконавець Богунського ВДВС м. Житомир Корнєєва Д.Г. наказом начальника управління від 27.06.2018 р. № 884/11 увільнена з 02 липня 2018 року в зв'язку з призовом на військову службу.

Державний виконавець Богунського ВДВС Корнєєва Д.Г. діяла саме в межах зазначених норм права, в межах наданих їй повноважень, а тому підстави для визнання її дій щодо визначення заборгованості за аліментами неправомірними відсутні. Скаржником не надано доказів ухилення державного виконавця від здійснення певних виконавчих дій.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що між боржником ОСОБА_5 та стягувачем ОСОБА_2 виник спір щодо розміру заборгованості.

Відповідно до ч. 4 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а в разі спору - судом. Однак, позову про визначення розміру заборгованості ОСОБА_2 не пред'являла.

Також під час апеляційного розгляду справи було встановлено, що головним державним виконавцем ВДВС Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Голубович Н.П., в провадженні якого з 03.09.2018 р. знаходиться виконавче провадження, здійснений новий розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_5 по аліментах за період з 01.04.2013 р. по 01.02.2019 р., згідно якого переплата боржника складає 1187 грн. 97 коп.

Крім того, відхиляючи доводи апеляційної скарги слід зазначити, що відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Таким чином, не можуть бути визнанні дії виконавця незаконними, якщо вони здійснювалися у межах повноважень суб'єкта оскарження і права заявника при цьому не порушувалися. Суд не вправі втручатися у права та обов'язки виконавця, надані йому законом, самостійно визначати розмір заборгованості по аліментам.

Наведене свідчить про те, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність висновків суду першої інстанції і на законність оскаржуваного рішення не впливають, а зводяться лише до переоцінки доказів.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 31 січня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 квітня 2019 року.

Головуючий Судді