Справа № 686/919/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2019 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Ніколайчук А.В., за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах,

в с т а н о в и в:

15 січня 2019 до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 в якому просила встановити усі без винятку доходи ОСОБА_3, включаючи обєкти нерухомого майна з березня 2000 року та стягнути на її користь з відповідача заборговану частку від усіх без винятку доходів останнього з березня 2000 року до квітня 2010 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду з ОСОБА_3 було стягнуто на її користь аліменти на утримання доньки Оксани, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частки його доходів із розрахунку його заниженої заробітної плати у розмірі 2000 гривень щомісячно до 2005 року. Реальні доходи відповідача були значно більшими та останній, відповідно до законодавства, зобовязаний сплачувати аліменти на утримання доньки до 2010 року. За таких обставин просила суд присудити з відповідача на його користь заборговану частку аліментів за весь період їх сплати (з березня 2000 року по квітень 2010 рік).

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 лютого 2019 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 21 лютого 2019 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні. Зазначила, що з березня 2000 року з відповідача на її користь відповідно до рішення суду було стягнуто аліменти на утримання доньки Оксани у розмірі ј частки від його доходів. Оскільки стягнення з відповідача присуджених аліментів проводилося не з усіх доходів останнього виникла заборгованість з їх оплати, яку останній зобовязаний їй сплатити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що поданий ОСОБА_1 позов він не визнає у повному та просив суд розглянути справу за його відсутності.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Встановлено, що згідно постанови судді Хмельницького міськрайонного суду від 31.03.2000 року (справа № 119/2000р.) вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки Оксани, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі ј частини з усіх видів доходу останнього починаючи з 20.03.2000 року і до повноліття дитини.

Оскільки у позовній заяві позивачем, по суті, ставиться питання про визначення та стягнення заборгованості по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини згідно судового рішення, до спірних правовідносин слід застосувати відповідне законодавство станом на час досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 та 3 ст.194 СК України в редакції від 01.01.2003 року (станом на час виникнення спірних правовідносин) аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання; якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час; заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Згідно приписів ст..195 СК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення.

Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує.

Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника для даної місцевості.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 ст.13 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1, 2 ст.77 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За період з 20 березня 2000 року по квітень 2005 рік (часу досягнення доньки сторін повноліття) з доходів відповідача (заробітної плати) були стягнуті аліменти у відповідній частці згідно рішення суду у повному обсязі. Заборгованість по сплаті аліментів відповідача на користь позивачки на утримання доньки Оксани відсутня.

Вказані обставини встановлені у рішенні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 серпня 2005 року (справа № 2-7772/05) за результатами розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення суми та стягнення заборгованості по аліментам, та відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України не доказуються.

Крім того, вимоги позивача стосовно визначення заборгованості по сплаті аліментів відповідача за період з березня 2000 по квітень 2005 рік по суті призводять до переоцінки встановлених обставин у вищевказаному рішенні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30.08.2005 року, що є неприпустимим.

Стосовно вимог позивачки щодо визначення та стягнення заборгованості по аліментам за період з травня 2005 року по квітень 2010 рік суд зазначає, що такі вимоги є безпідставними оскільки обовязок відповідача сплачувати аліменти на утримання доньки триває до досягнення останньою повноліття.

Жодних доказів того, що відповідач був зобовязаний сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання їх доньки після досягнення останньою повноліття ОСОБА_1 суду не надано і такі докази відсутні в матеріалах справи.

На підставі викладеного суд приходить до переконання що поданий ОСОБА_1 позов є безпідставним та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 194, 195 СК України, ст.ст. 2, 12, 13, 76, 77, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення через Хмельницький міськрайонний суд до Хмельницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. Стефанишин