Справа № 749/1524/18
Номер провадження 2/749/16/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2019 р. м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді Шаповал З.О.,

за участі секретаря Михалевич М.В.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Сновськ в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу 749/1524/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО», який поданий директором відокремленого підрозділу Козелецького РЕМ ПАТ «Чернігівобленерго» Тимошенко Іваном Степановичем до ОСОБА_3, про відшкодування збитків,-

ВСТАНОВИВ

29.12.2018 року директор відокремленого підрозділу Козелецького РЕМ ПАТ «Чернігівобленерго» Тимошенко Іван Степанович звернувся до суду від імені Публічного акціонерного товарства «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» з позовом до ОСОБА_3, про відшкодування збитків в сумі 5213,30 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідач 14 грудня 2017 року, о 09 годині 30 хвилин керуючи автомобілем Рено Магнум, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки «Кроне», реєстраційний номер НОМЕР_2, які належать ФОП ОСОБА_5, рухаючись заднім ходом, не переконався, що рух буде безпечним, не звернувся за допомогою до інших осіб в результаті чого здійснив наїзд на електроопору №11, яка отримала механічні пошкодження та яка є власністю ПАТ «Чернігівобленерго». 17.12.2017 року відповідач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП.

Вналідок протиправних дій відповідача, майно власником якого є ПАТ «Чернігівобленерго» було виведено з робочого стану та потребувало відновлення в аварійному режимі. Вартість відновлюваних робіт становить 9901,93 грн., з яких 4688,63 грн. відшкодовано страховою компанією «ПРОСТО-стархування». Станом на 21.12.2018 року збитки в сумі 5213,30 грн. не відшкодовані.

У судовому засіданні представник позивача відсутній, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності.

У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав та просилв відмовити у задоволенні позову, оскільки позов пред`явлений до неналежного відповідача враховуючи висновок Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц та ч 1 ст. 1172 ЦК України. Відзив має аналогічне обґрунтування.

03.04.2019 року до суду надійшло пояснення на відзив, яке суд не може взяти до уваги, оскільки останнє подане з порушенням ч.3-5 ст. 178 ЦПК України та ч.1 ч.2 ст. 179 ЦПК України (підписано особою, яка не має права його підписувати).

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 14 грудня 2017 року, о 09 годині 30 хвилин, в смт. Козелець, вул.. Соборності, 118, Козелецького району Чернігівської області керував автомобілем Рено Магнум, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки «Кроне», реєстраційний номер НОМЕР_2, рухаючись заднім ходом, не переконався, що рух буде безпечним, не звернувся за допомогою до інших осіб в результаті чого здійснив наїзд на електроопору, в результаті ДТП електроопора отримала механічні пошкодження. Постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 17.01.2018 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні названого ДТП (а.с.4).

Вказана опора знаходиться на балансі позивача (а.с.11 зворот).

Загальна сума збитків разом з вартістю відновлювальних робіт, відповідно до акту виконаних робіт становить 9901,93 грн. (а.с.3).

Позивачу відшкодовано 4688,63 грн страховою компанією «ПРОСТО-стархування» (а.с.12).

Отже, невідшкодовані збитки становлять в сумі 5213,30 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається з трудової книжки відповідача серії НОМЕР_3, відповідач з 13.05.2017 року по 27.03.2018 року перебував у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_5 (а.с.42).

Як вбачається з протоколу серії БР №012757 від 14.12.2018 року власником автомобіля Рено Магнум, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки «Кроне», реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_5.

З постанови Щорського районного суду Чернігівської області від 17.01.2018 року вбачається, що на день притягнення та вчинення адміністративного правопорушення відповідач працював в ФОП ОСОБА_5 (а.с.15).

При зверненні до суду представник позивача зазначив, що автомобіль Рено Магнум, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки «Кроне», реєстраційний номер НОМЕР_2, належать ФОП ОСОБА_5 (а.с.2).

Отже, при зверненні до суду представнику відповідача було відомо про перебування відповідача у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_5 та при цьому не здійснено жодних заходів, щодо перевірки виконання відповідачем своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно ч. ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц зроблено висновок про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб'єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб'єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Тлумачення ч 1 ст. 1172 ЦК України свідчить, що відповідальність юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником, наступає лише у випадках, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, а й заподіяв відповідну шкоду саме у зв'язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов'язків. Виконанням працівником своїх трудових (службових) обов'язків є виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов'язків працівника.

Виходячи із наведених норм права, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов'язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується останнім, а не безпосередньо винним водієм.

Отже, судом встановлено, що станом на день дорожньо-транспортної пригоди відповідач перебував у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_5, який є власником автомобіля Рено Магнум, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки «Кроне», реєстраційний номер НОМЕР_2, та виконував трудові обов'язки, що не спростовано позивачем.

Суд не може з власної ініціативи проводити заміну неналежного відповідача належним, оскільки заміна неналежного відповідача відбувається лише за клопотанням позивача. Ініціатива суду порушить принцип диспозитивності цивільного процесу, що буде свідчить про безсторонність суду

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки ОСОБА_3 являється неналежним відповідачем у даній справі, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно ст. 141 ЦПК України у зв'язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 2, 4, 7, 10, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141 258, 259, 263, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО», який поданий директором відокремленого підрозділу Козелецького РЕМ ПАТ «Чернігівобленерго» Тимошенко Іваном Степановичем до ОСОБА_3, про відшкодування збитків - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Щорський районний суд Чернігівської області.

Повний текст постанови виготовлений 03.04.2019 року.

Суддя З.О.Шаповал