ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8750/19 Справа № 215/489/19 Суддя у 1-й інстанції - Лиходєдов А. В. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 серпня 2019

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міський тролейбус» про стягнення моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з 2013 року по 2016 рік вона працювала на підприємстві відповідача кондуктором громадського транспорту.

10.02.2014 р. під час виконання трудових обов`язків з нею стався нещасний випадок. Внаслідок несподіваних бічних поштовхів тролейбусу вона отримала ушкодження правого коліна. За результатами обстеження в КЗ «Криворізька міська лікарня № 8 «ДОР», їй було встановлено діагноз: часткове пошкодження внутрішнього меніска правого колінного суглобу.

21.10.2014 р. комісією з розслідування нещасного випадку було складено акт, у якому в п. 8 вказано, що до настання нещасного випадку призвела експлуатація тролейбусу № 625, ЗИУ-9, випуску 1992 року, зав. № 2632.

Численними оглядами МСЕК їй встановлено 10% втрати працездатності в зв`язку з нещасним випадком на виробництві.

У зв`язку з отриманою травмою її життя зазнало суттєвих змін. Її постійно турбує біль у коліні, стан здоров`я не поліпшується, що викликає страждання та переживання. Вона постійно змушена проходити курси лікування.

Враховуючи вищевикладене, просила стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди 100 000 грн, без нарахування та утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 серпня 2019 позовну заяву задоволено частково.

Стягнуто з Комунального підприємства «Міський тролейбус» (, 50086, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Дніпровське шосе, 22) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ) кошти в розмірі 15 000 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я в зв`язку з виконанням трудових обов`язків, без нарахування та утримання податку з доходів фізичних осіб та інших зборів і платежів.

Вирішено питання про судові витрати.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просила рішення суду змінити в частині стягнення суми за моральну шкоду та стягнути з відповідача на її користь 160 000 грн в порядку відшкодування моральної шкоди, без нарахування та утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 15 000 грн, суд першої інстанції не в повній мірі виходив з засад розумності, виваженості, справедливості та залишив поза увагою такі суттєві обставини справи, як відсоток втрати працездатності позивача, ступінь тяжкості професійного захворювання та моральні страждання пов`язані з ним, ступінь вини відповідача.

Відповідач правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України, не скористався.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що, згідно з копією трудової книжки, ОСОБА_1 працювала в період з 28.03.2013 року по 28.02.2016 року в Комунальному підприємстві «Міський тролейбус».

10.02.2014 року під час виконання позивачем трудових обов`язків у тролейбусі № 625 по маршруту № 9, приблизно о 09-30 год. відбулися бічні поштовхи тролейбусу, в результаті яких ОСОБА_1 отримала травму у вигляді: часткове пошкодження внутрішнього меніска правого колінного суглобу.

Комісія з розслідування нещасного випадку, ознайомившись з матеріалами розслідування, висновками медичних закладів, визнала нещасний випадок з ОСОБА_1 таким, що пов`язаний з виробництвом, про що складено акт за формою Н-1.

У зв`язку з зазначеним нещасним випадком, ОСОБА_1 10.12.2014 року, 13.01.2016 року, 13.12.2017 року та 09.01.2019 року проходила огляд медико-соціальною експертною комісією, де їй встановлено ступінь втрати професійної працездатності - 10 %.

Внаслідок трудового каліцтва позивач зазнала моральних страждань.

Встановивши вищезазначені обставини та керуючись положеннями ст.ст. 23, 1167, 1168, ст.ст. 153, 173 КЗпП України, Закону України «Про охорону праці», суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх такими, що відповідають нормам чинного законодавства та матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд першої інстанції під час визначення розміру відшкодування, не врахував відсоток втрати позивачем працездатності, тяжкість професійного захворювання та моральні страждання у зв`язку з цим, ступінь вини відповідача та незабезпечення останнім належних умов праці, не можуть бути прийняті до уваги.

Згідно статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, визначена судом сума відшкодування моральної шкоди відповідає обставинам справи, засадам розумності, виваженості та справедливості.

Отже, доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 серпня 2019 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова