Справа № 405/2197/18
Провадження №2/405/416/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2019 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Лисонь В.В., Шумейко Ю.В.

за участю учасників справи:

представника позивача ПАТ «Укрсоцбанк» Маленко О.О.

та представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №405/2197/18 за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 8 706,87 доларів США, з якої: заборгованість за кредитом в розмірі 5 597,00 доларів США, та заборгованість за відсотками у розмірі 3 109,87 доларів США, зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що 24.09.2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 420/433-Ф01. Загальними зборами акціонерів 09.03.2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування на публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк».

Відповідно до п. 1.1. Договору кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 17 651,00 доларів США. Відповідно до п. 2.4. договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в валюті кредиту в останній робочий день поточного місяця (без урахування останнього робочого та послідуючих неробочих днів місяця), а також в кінцевий термін повернення заборгованості, за кредитним договором. Сплата процентів здійснюється у валюті кредиту на рахунок АКБ «Укрсоцбанк» в період сплати, за який приймається період з 1 по 15 число місяця наступного за звітним. У разі, якщо 15 число місця є неробочим днем, то позичальник зобов`язаний сплатити суму нарахованих процентів, згідно з п. 2.4. цього договору до попереднього робочого дня. Погашення заборгованості позичальників за цим договором здійснюється в наступній черговості: прострочена заборгованість за нарахованими процентами, прострочена заборгованість за кредитом, строкова заборгованість за нарахованими процентами, строкова заборгованість за кредитом, пеня за порушення строків повернення кредиту сплати процентів, штраф. Вказав, що свої зобов`язання за договором він (позивач) виконав належним чином, надавши позичальнику грошові кошти, що підтверджується заявою про видачу готівки № 340/авт. від 24 вересня 2008 року. При цьому, в порушення умов договору позичальник ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 07.03.2018 року має заборгованість у розмірі 8 706,87 доларів США, з якої: заборгованість за кредитом в розмірі 5 597,00 доларів США, та заборгованість за відсотками у розмірі 3 109,87 доларів США, яку позивач просив стягнути з відповідача в судовому порядку.

Ухвалою суду від 18 квітня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом в судове засідання учасників справи та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» Маленко О.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просила позов задовольнити. Заперечила щодо поданої відповідачем заяви про застосування строку позовної давності, вважаючи, що строк позовної давності не пропущений, так як згідно з умовами кредитного договору, договір діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав в повному обсязі, заперечував щодо їх задоволення, крім того надав суду пояснення, на обґрунтування яких зазначив, що за умовами укладеного між сторонами договору кредит мав бути повернутий 23 вересня 2013 року. За загальним правилом перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). За зобов`язаннями із визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст.261 ЦП України). При цьому, початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту частинами в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним. Оскільки умовами кредитного договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання позичальником строку погашення кожного чергового платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний червовий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Отже, навіть з кінця дати повернення кредиту, з 23 вересня 2013 року банк довідався про порушення свого права щодо стягнення всіх платежів за кредитним договором, а отже в нього з 23 вересня 2013 року почався перебіг позовної давності щодо всіх вимог за цим договором, який сплив 23 вересня 2016 року, тобто до пред`явлення позову по даній цивільній справі (позов пред`явлено у квітні 2018 року). Також зазначив, що позивач звертався до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту № 420/433-Ф01 від 24.09.2008 року, у липні 2016 року (справа № 404/4206/16-ц), та ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 липня 2016 року по справі № 404/4206/16-ц позовну заяву повернуто, так як справа не підсудна Кіровському районному суду м. Кіровограда, тобто, провадження по даній цивільній справі не було відкрито. При цьому, перебіг позовної давності шляхом пред`явлення позову, може перериватися в разі звернення позивача до суду у тому числі й направлення позовної заяви поштою, здійсненого з додержанням вимог процесуального законодавства, зокрема, ст. ст. 109, 119, 120 ЦПК України, в редакції 2004 року. Якщо суд у прийнятті позовної заяви відмовив або повернув її, то перебіг позовної давності не переривається. Таким чином, внаслідок повернення позивачу позовної заяви від 2016 року, переривання строку позовної давності у даній справі не відбулося, а строк позовної давності навіть з кінцевої дати повернення кредиту, сплив 23 вересня 2016 року, тобто до пред`явлення позову по даній справі. З огляду на викладене вище, представник відповідача підтримав подану відповідачем заяву про застосування строків позовної давності до даних правовідносин.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників учасників справи, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою зазначеної вище статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24.09.2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», як Кредитором, правонаступником прав та обов`язків якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , як Позичальником, було укладено Договір кредиту № 420/433-Ф01 на купівлю автотранспортних засобів, відповідно до умов якого Кредитор зобов`язувався надати Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 17 651,00 доларів США, зі сплатою 9,00% процентів річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості до 15 числа кожного місяця згідно графіку, який вказаний в пп. 1.1.1 п. 1.1 ст. 1 Договору, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 23 вересня 2013 року, на умовах, визначених цим договором (п.п. 1.1., 1.1.2. Договору).

Відповідно до п.п. 2.2., 2.3. Договору кредиту моментом (днем) надання Кредиту вважається день видачі Позичальнику готівкових коштів в іноземній валюті (доларів США) в сумі Кредиту згідно даного Договору. Моментом (днем) повернення Кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки кредитора: суми Кредиту, нарахованих процентів та можливих пені і штрафних санкцій, визначених цим Договором, якщо інше не випливає із умов цього Договору.

Факт отримання позичальником грошових коштів за Договором кредиту підтверджується заявою на видачу готівки №340/авт.. від 24.09.2008 року в сумі 17 651, 00 доларів США, еквівалент у гривнях 85 697, 37 грн.

Відповідно до довідки ПАТ «Укрсоцбанк» від 07.03.2018 року №04.22-7/2419 клієнтом Банку ОСОБА_1 за договором кредиту №420/433-Ф01 від 24.09.2008 року, укладеному з ПАТ «Укрсоцбанк» за період з 24.09.2008 року по 06.03.2018 року було перераховано 15 929, 11 доларів США, з яких : основна заборгованість за кредитом в розмірі 12 054, 00 доларів США, відсотки за кредитом в розмірі 3 875, 11 доларів США.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №420/433-Ф01 від 24.09.2008 року станом на 07.03.2018 року сума заборгованості за кредитом становить 5 597, 00 доларів США; сума заборгованості за відсотками становить 3 109, 87 доларів США; сума пені за несвоєчасне повернення кредиту 1 529, 39 доларів США; сума пені за несвоєчасне повернення відсотків 782, 38 доларів США, загальна сума заборгованості 11 018, 64 долари США.

У зв`язку з наявною заборгованістю та непогашенням заборгованості відповідачем на вимогу банку, останній 05.04.2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №420/433-Ф01 від 24.09.2008 року в розмірі 8 706, 87 доларів США.

Відповідачем, в свою чергу, подана заява про застосування у справі строку позовної давності.

Відповідно до ст.ст.256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права чи інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За загальним правилом відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов`язаний з певними юридичними тактами та їх оцінкою.

Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання ( ч.5 ст.261 ЦК України).

При цьому, початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно з умовами кредитного договору Позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту частинами в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним.

Оскільки умовами кредитного договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання позичальником строку погашення кожного чергового платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Тим самим, навіть враховуючи кінцеву дату повернення кредиту, з 23 вересня 2013 року банк довідався про порушення свого права щодо стягнення всіх платежів за кредитним договором, а отже з 23 вересня 2013 року почався перебіг позовної давності щодо всіх вимог за цим кредитним договором, який сплив 23 вересня 2016 року, тобто до пред`явлення позивачем позову, який (позов) було пред`явлено 05 квітня 2018 року.

Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо) (ст.266 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Перебіг позовної давності шляхом пред`явлення позову може перериватися в разі звернення позивача до суду, в тому числі й направлення позовної заяви поштою, здійсненого з додержанням вимог процесуального законодавства, зокрема статей 109, 119, 120 ЦПК України в редакції Закону 2004 року. Якщо суд у прийнятті позовної заяви відмовив або її повернув, то перебіг позовної давності не переривається. Не перериває перебігу такого строку й подання позову з недодержанням правил підсудності, а також з іншим предметом спору та з іншими матеріально-правовими підставами.

Вказана правова позиція підтверджена постановами Верховного Суду, зокрема, у справах №183/183/16-ц від 26 червня 2019 року, №902/326/16 від 02 квітня 2019 року.

При цьому, судом встановлено, що позивач приватне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звертався до Кіровського районного суду м. Кіровограда із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту № 420/433-Ф01 від 24.09.2008 року, та ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 липня 2016 року приватному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» повернуто позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту № 420/433-Ф01 від 24.09.2008 року з доданими до неї документами, так як справа не підсудна Кіровському районному суду м. Кіровограда, тобто провадження у даній справі не було відкрито.

Таким чином, враховуючи, що поданий позивачем у 2016 році позов до ОСОБА_1 було повернуто позивачу ПАТ «Укрсоцбанк» з підстав непідсудності зазначеної справи, то перебіг позовної давності у даному випадку не переривався.

Крім того, судом встановлено, що позивач пред`явив позов про стягнення заборгованості, розрахованої станом на 07.03.2018 року, за кредитним договором до відповідача 05 квітня 2018 року у розмірі 8 706,87 доларів США, з якої: заборгованість за кредитом у розмірі 5 597,00 доларів США та заборгованість за відсотками у розмірі 3 109,87 доларів США, при цьому, відповідно до п. 1.1.2. Договору кредиту, кінцевим терміном повернення основної заборгованості є 23 вересня 2013 року, отже, позивачем позов пред`явлено за межами строку позовної давності, встановленої ЦК України.

Представник відповідача під час судового розгляду справи, окрім того, що заперечував проти вимог позивача, вважаючи їх необгрунтованими та безпідставними, підтримав подану відповідачем заяву про застосування до даних правовідносин строку позовної давності.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 267 ЦК України сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

З огляду на викладене вище, враховуючи, що позивачем пропущено строк звернення до суду з вимогою про захист своїх цивільних прав, при цьому позивачем не було надано суду жодних доказів на обґрунтування того, що строк позовної давності пропущено з поважних причин, як не вбачається і переривання перебігу строку позовної давності, визначеного ст.264 ЦК України, суд приходить до висновку про відмову позивачу у задоволенні позову у зв`язку з пропуском строку звернення до суду з вимогою про захист порушеного права.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються з судового збору, враховуючи відмову в задоволенні позову, - залишити по фактично понесеним позивачем.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст.256, 257, 261, 266 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту №420/433-Ф01 на купівлю автотранспортних засобів від 24 вересня 2008 року в розмірі 8 706, 87 доларів США, - залишити без задоволення.

Судові витрати по справі залишити по фактично понесеним позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова