Справа № 138/3224/17
Провадження № 22-ц/801/487/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Цибульський О. Є.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 рокуСправа № 138/3224/17м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Оніщука В.В (суддя-доповідач),

суддів: Копаничук С.Г., Медвецького С.К.,

з участю секретаря судового засідання Богацької О.М.,

учасники справи:

заявник: ОСОБА_3,

заінтересована особа: державний виконавець Могилів-Подільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області Городенський В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21 грудня 2018 року, постановлену складі судді Цибульського О.Є., о 11:33 год. в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області,

встановив:

В грудні 2017 року ОСОБА_3 звернувся в суд із скаргою на постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції Городенського В.В. від 29 листопада 2017 року.

Скарга мотивована тим, що рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28 серпня 2007 року вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини зі всіх видів його доходів, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 11 липня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття.

На виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист №2-579/2007 від 02 серпня 2013 року, який відповідно до відкритого виконавчого провадження №39191883, було направлено за місцем роботи скаржника, до Могилів-Подільської районної державної адміністрації, для подальшого виконання.

09 грудня 2016 року головою Могилів-Подільської районної державної адміністрації винесено розпорядження №122-рк про звільнення ОСОБА_3 з посади спеціаліста-юристконсульта апарату Могилів-Подільської районної державної адміністрації (далі - посада).

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року по справі №802/2273/16-а позов ОСОБА_3 було задоволено частково: скасовано розпорядження Могилів-Подільської районної державної адміністрації від 09 грудня 2016 року №122-рк, зобов'язано поновити ОСОБА_3 на посаді, стягнути на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з 12 грудня 2016 року по 15 листопада 2017 року у розмірі 44952,32 грн та моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

На виконання вищезазначеної постанови, розпорядженням голови Могилів-Подільської районної державної адміністрації від 28 листопада 2017 року ОСОБА_3 було поновлено на посаді.

За час його вимушеного прогулу, з 12 грудня 2016 року по 15 листопада 2017 року, аліменти з ОСОБА_3 не стягувались, у зв'язку із чим утворилася заборгованість. 28 листопада 2017 року державний виконавець Могилів-Подільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Городенський В.В., керуючись попередньо отриманими від скаржника відомостями стосовно факту поновлення його на роботі та наявності в нього банківських рахунків, виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку було направлено для виконання до Могилів-Подільської районної державної адміністрації. Зазначена постанова було отримана райдержадміністрацією в цей же день, про що свідчить отримана скаржником відповідь від 13 грудня 2017 року №4208/02-02.02.

29 листопада 2017 року управлінням державної казначейської служби здійснено виплату ОСОБА_3 заборгованості за час вимушеного прогулу на його рахунок в АТ «Ощадбанк», проте відрахувань заборгованості із сплати аліментів здійснено не було, оскільки такі дії віднесені до повноважень Могилів-Подільської районної державної адміністрації, як роботодавця.

29 листопада 2017 року державний виконавець Могилів-Подільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Городенський В.В. виніс постанову про арешт коштів боржника в рамках розрахованої ним заборгованості зі сплати аліментів у сумі 12818,25 грн. та направив її для виконання до АТ «Ощадбанк», де ОСОБА_3 має пенсійний та зарплатний рахунок, при цьому державним виконавцем не було вжито необхідних заходів, які повинні передувати винесенню такої постанови, а також винесено її на підставі неправдивих відомостей, отриманих у вигляді довідок про доходи ОСОБА_3 за час вимушеного прогулу від Могилів-Подільської районної державної адміністрації.

АТ «Ощадбанк» здійснило арешт рахунків боржника, проте не в частині заборгованості зі сплати аліментів, як того вимагає вищезгадана постанова, а повністю заблокувало йому доступ до власних коштів і на час звернення до суду, скаржник не має доступу до власних рахунків в АТ «Ощадбанк» НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

Вважаючи такі дії державного виконавця Могилів-Подільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Городенського В.В. неправомірними, ОСОБА_3 звернувшись в суд із скаргою, просив визнати неправомірними дії державного виконавця Могилів-Подільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Городенського В.В. в частині винесення постанови про арешт коштів боржника від 29 листопада 2017 року за виконавчим листом № 2-579/2007 від 02 серпня 2013 року, скасувати вказану постанову та зобов'язати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Могилів - Подільського міськрайонного управління юстиції Городенського В.В. здійснити перерахунок заборгованості боржника.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21 грудня 2018 року в задоволенні скарги відмовлено.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_3 виходив з того, що державний виконавець діяв відповідно до наданих йому повноважень та в порядку передбаченому законом, а також врахував той факт, що арешт з грошових коштів, які містяться на р/р НОМЕР_3 був знятий, у зв'язку з погашенням заборгованості по аліментах у повному обсязі.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу вказуючи, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного з'ясування обставин справи, тому просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав з посиланням на викладені в ній обставини, а також зазначив, що при розгляді справи в суді першої інстанції він відмовився від вимоги про зобов'язання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Могилів - Подільського міськрайонного управління юстиції Городенського В.В. здійснити перерахунок заборгованості боржника, тому вимоги підтримує лише в частині визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування постанови про арешт коштів боржника.

Представник Могилів-Подільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив, а тому згідно вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції вищевказаним вимогам закону не відповідає.

Відповідно до положень ст.ст. 447, 449 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що 02 серпня 2013 року на адресу відділу державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції надійшла заява стягувача про прийняття на виконання виконавчий лист за № 2-579/2007, виданий Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області від 02 серпня 2013 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини зі всіх його доходів, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 11 липня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 53).

02 серпня 2013 року головним державним виконавцем відділу ДВС Прохоровою Н.В. відкрито виконавче провадження (№ за АСВП 39191883) та направлено сторонам копії постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с. 54).

02 серпня 2013 року головним державним виконавцем відділу ДВС Прохоровою Н.В. винесено постанову про стягнення аліментів з заробітної плати, та за вих. № 5768/2-27/8 направлено до бухгалтерії Могилів-Подільської районної державної адміністрації (а.с. 55).

З грудня 2016 року стягнення аліментів припинено у зв'язку із звільненням ОСОБА_3 з посади у Могилів-Подільській районній державній адміністрації.

16 листопада 2017 року до Могилів-Подільського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області надійшла заява від стягувача про те, що ОСОБА_3 поновлено на роботі у Могилів-Подільській районній державній адміністрації (а.с. 56).

Державним виконавцем зроблено перерахунок заборгованості у відповідності до довідки про нарахування заробітної плати бухгалтерією Могилів-Подільської районної державної адміністрації від 28 листопада 2017 року, зробленої після поновлення боржника на посаді (а.с 62).

29 листопада 2017 року державний виконавець Могилів-Подільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Городенський В.В. виніс постанову про арешт коштів боржника в рамках розрахованої ним заборгованості зі сплати аліментів у сумі 12818,25 грн. та направив її для виконання до АТ «Ощадбанк», де на ім'я ОСОБА_3 відкрито пенсійний та зарплатний рахунки.

По справі встановлено, що ОСОБА_3 10 грудня 2016 року був звільнений з посади головного спеціаліста-юрисконсульта апарату Могилів-Подільської районної державної адміністрації Вінницької області.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року поновлено ОСОБА_3 на посаді головного спеціаліста-юрисконсульта апарату Могилів-Подільської районної державної адміністрації з 10 грудня 2016 року.

Отже, за період з 10 грудня 2016 року по 15 листопада 2017 року ОСОБА_3 не працював та відповідно заробітну плату не отримував. При цьому, слід врахувати, що заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 44952,23 грн. ОСОБА_3 отримав одним платежем, а тому з цього виду доходу підлягають разово до сплати аліменти в розмірі 1/3, як визначено рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28 серпня 2007 року.

Не проведення відрахувань аліментів із заробітної плати ОСОБА_3 у період з 10 грудня 2016 року по 15 листопада 2017 року відбулось не з вини боржника, і таке відрахування має бути здійснено із суми заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнутої на підставі рішення суду.

Крім цього, державний виконавець не врахував, що ОСОБА_3 сплачував, зокрема і за період з 10 грудня 2016 року по 15 листопада 2017 року, аліменти шляхом відрахувань із пенсії за вислугу років, що підтверджується довідкою Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 29 січня 2018 року №450.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість понад три місяці.

Отже, висновок державного виконавця про те, що ОСОБА_3 не сплачував аліменти понад три місяці є помилковим та спростовується матеріалами справи, а тому правові підстави для обрахування заборгованості, звернення стягнення на майно боржника та накладення арешту на кошти боржника, відсутні.

Сама оскаржувана постанова винесена з порушенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушує законні права та інтереси скаржника, як сторони виконавчого провадження.

Судом не встановлено, що скаржником вчинялись будь-які дії, спрямовані на ухилення від виконання рішення суду.

Виходячи з принципу «належного урядування», визначення якого міститься в рішеннях Європейського суду з прав людини в справі «Москаль проти Польщі», «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» та «Лелас проти Хорватії», ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а тому оскаржувана постанова державного виконавця є незаконною та підлягає скасуванню.

Зазначене вище свідчить про неповне встановлення судом першої інстанції фактичних обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, що в свою чергу призвело до поверхового вирішення спору.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як ухвалене за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, які зроблені з порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставами для його скасування з прийняттям нового рішення про задоволення скарги ОСОБА_3

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, з Могилів-Подільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на користь ОСОБА_3 необхідно стягнути 384,20 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги та 265,80 грн. документально підтверджених витрат пов'язаних з явкою скаржника до суду.

Керуючись 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21 грудня 2018 скасувати та постановити нову ухвалу.

Скаргу ОСОБА_3 на дії державного виконавця задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Могилів-Подільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Городенського В.В. в частині винесення постанови про арешт коштів боржника від 29.11.2017 року по виконавчому листу №2-579/2007 від 02.08.2013, стягнення з ОСОБА_3 заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу №2-579/2007 від 02.08.2013 та розрахунку розміру даної заборгованості.

Скасувати постанову державного виконавця Могилів-Подільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Городенського В.В. про арешт коштів боржника від 29.11.2017 року по виконавчому листу №2-579/2007 від 02.08.2013.

Стягнути з Могилів-Подільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на користь ОСОБА_3 384, 20 грн. судового збору за подання апеляційної скарги та 265,80 грн. витрат пов'язаних з явкою до суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: /підпис/ В.В. Оніщук

Судді: /підпис/ С.Г. Копаничук

/підпис/ С.К. Медвецький

Згідно із оригіналом:

Головуючий: В.В. Оніщук