печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Новака Р.В.,

при секретарі судового засідання - Пітей О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Києві цивільну справу за позовом ТОВ «Сучасний факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Сучасний факторинг» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму основного боргу у розмірі 2850,00 грн., штраф у розмірі 300,00 грн., збитки від інфляції в сумі 1463,76 грн., 3% річних в сумі 320,62 грн., та судовий збір у розмірі 1600,00 грн., посилаючись на невиконання відповідачем договірних зобов`язань щодо повернення грошових коштів.

В обґрунтування позову вказує на те, що 15.01.2013 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір на купівлю-продаж ГБО №006403, відповідно до п. 1.1 якого ФОП продав, а відповідач отримав та зобов`язався оплатити ГБО на умовах, визначених розділом 4.1 договору.

Відповідно до п. 4.1 основного договору, відповідач повинен був сплатити за отриманий товар загальну суму 5700,00 грн.

Товар був отриманий у повному обсязі відповідачем, що підтверджується підписом останнього під договором та актом приймання-передачі від 15.01.2013.

Будь-яких претензій та/або зауваження з боку відповідача відсутні.

Між ФОП та позивачем укладено генеральний договір відступлення права вимоги №СФ2011008 від 23.05.2011 року, за яким ФОП у випадку продажу товарів може відступати право вимоги боргу до боржника.

Відповідно до Генерального договору, позивач сплатив ФОП грошові кошти в обмін на право вимоги до відповідача в сумі 4272,00 грн.

Відповідач, згідно основного договору, сплатив ФОП 1425,00 грн. Решту суми боргу, а саме 4275,00 грн. ФОП переуступив, а відповідач особисто погодив таку переуступку позивачу при укладанні договору купівлі-продажу.

Враховуючи систематичне ухилення відповідача від виконання договірних зобов`язань, відсутності бажання останнього добровільно виконати взяті на себе зобов`язання, позивач змушений звернутися до суду з метою захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 15.01.2013 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладено договір на купівлю-продаж ГБО №006403, відповідно до якого відповідач повинен був сплатити за отриманий товар загальну суму 5700,00 грн.

Відповідно до п. 1.1. основного договору, ФОП продав, а відповідач отримав та зобов`язався оплатити ГБО на умовах, визначених розділом 4.1 договору.

Між ФОП та позивачем укладено генеральний договір відступлення права вимоги №СФ2011008 від 23.05.2011, за яким ФОП у випадку продажу товарів може відступати право вимоги боргу до боржника.

Відповідно до Генерального договору, позивач сплатив ФОП грошові кошти в обмін на право вимоги до відповідача в сумі 4272,00 грн.

Відповідач, згідно основного договору сплатив ФОП 1425,00 грн. Решту суми боргу, а саме 4275,00 грн. ФОП переуступив, а відповідач особисто погодив таку переуступку позивачу при укладанні договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передавати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач порушив договірні зобов`язання, не оплатив суму боргу в обумовлені сторонами строки, допустивши прострочення виконання на 57 платіжних періодів або 1033 днів.

Враховуючи небажання в добровільному порядку виконати взяті на себе зобов`язання, а також тривалість ухилення від виконання зобов`язань, явно виражені винні дії відповідача, які грубо порушують права позивача.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення прав та обов`язків.

Згідно ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

За приписами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

В заяві сторонами зафіксовано, що відповідач зобов`язаний здійснювати оплати до 20 числа кожного місяця, а у випадку пропуску платежу - починаючи з другого, сплачувати відповідачу штрафну санкцію з розрахунку 300,00 грн. за кожен пропущений платіж.

За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Збитки від інфляції за період з 13.03.2013 по 01.09.2017, становлять 1463,76 грн.

3% річних, що підлягають сплаті за період з 13.03.2013 по 01.09.2017, становлять 320,62 грн.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової допомоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової допомоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1084 ЦК України, відповідно до умов договору факторингу, фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Враховуючи, що відповідач взяті на себе договірні зобов`язання не виконав, у зв`язку з порушенням щодо повернення боргу в становлений сторонами строк, внаслідок чого у позивача виникає право вимоги на стягнення з відповідача ОСОБА_1 на його користь суму основного боргу у розмірі 2850,00 грн., штраф у розмірі 300,00 грн., збитки від інфляції в сумі 1463,76 грн., 3% річних в сумі 320,62 грн.

Твердження відповідача у відзиві на позовну заяву про те, що ним повністю сплачено грошові кошти на виконання договору купівлі-продажу, та що не укладав договору з позивачем та не був повідомлений про відступлення позивачу права вимоги щодо укладених ним угод, судом сприймається критично, оскільки не підтверджено документально.

За наведених вище обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки відповідачем не виконано договірні зобов`язання перед позивачем, а відтак, позов підлягає задоволенню.

За правилами ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача сплачену ним суму судового збору в розмірі 1600,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 76-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ТОВ «Сучасний факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Сучасний факторинг» () суму основного боргу у розмірі 2850,00 грн., штраф у розмірі 300,00 грн., збитки від інфляції в сумі 1463,76 грн., 3% річних в сумі 320,62 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Сучасний факторинг» () судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.В. Новак