Справа № 574/115/19 Провадження №2-о/574/33/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря судового засідання Лігерко Т.О.

в присутності

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Буринська міська рада Буринського району Сумської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_2, яка померла 11.02.2001 року та ОСОБА_3, який помер 04.05.2004 року мотивуючи тим, що після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло право на земельну частку (пай), яке було посвідчено сертифікатом серії СМ №0204948, яку прийняв її син ОСОБА_3 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, але юридично за життя не оформив і помер. Після його смерті також відкрилася спадщина, вона є спадкоємцем за заповітом і прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та на частину спадкового майна отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. При зверненні до нотаріуса для до оформлення спадщини на право на земельну часту (пай), яке посвідчене сертифікатом серії СМ №0204948, було встановлено, що не підтверджуються родинні відносини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 так, як у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження прізвище останнього зазначене «Бабич», а у свідоцтві про смерть його прізвище зазначене «Бабіч». Вказані обставини не дають їй можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, на вищевказане право на земельну часту (пай), шляхом її нотаріального оформлення.

Заявниця ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити та підтвердила обставини викладені в заяві.

Представник заінтересованої особи Буринської міської ради про розгляд справи повідомлений належним чином, в судове засідання не явився по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи не подав. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у його відсутності за наявними доказами.

Свідки, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, кожний окремо підтвердили, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були матірю та сином. Вони знали їх особисто, оскільки проживали в одному селі, обоє вже померли.

Вислухавши пояснення заявниці, покази свідків, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 11 лютого 2001 року померла ОСОБА_2, що вбачається із свідоцтва про смерть останньої (а.с.8).

Після її смерті відкрилася спадщина, до якої ввійшло, в тому числі, право на земельну частку (пай), яке було посвідчено сертифікатом серії СМ №0204948, яку прийняв її син ОСОБА_3 відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР, вступивши в управління та володіння спадковим майном, входячи до кола спадкоємців першої черги за законом, але за життя юридично не оформив і помер 04 травня 2004 року, що вбачається з пояснень заявниці, копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_3, сертифікату на право на земельну частку (пай), довідки Жуківського старостинського округу (а.с.9, 10, 12, 13).

Згідно з інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, спадкові справи після смерті ОСОБА_2 не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.15-16).

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла його дружина (заявниця по справі) відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на день смерті постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не заявила про відмову від неї, входячи до кола спадкоємців за заповітом та отримала на частину спадкового майна свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що підтверджується поясненнями заявниці, копією паспорту заявниці, копією свідоцтва про укладення шлюбу заявниці, копією спадкової справи (а.с.6-7, 11, 23-31).

Разом з тим, заявниця не може отримати свідоцтво про право на спадщину, на право на земельну частку (пай), яке посвідчено сертифікатом серії СМ №0204948, в нотаріальній конторі, у звязку з відсутністю документів, що підтверджують факт родинних стосунків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується листом приватного нотаріуса ОСОБА_6 (а.с.14).

Разом з тим, з довідки Жуківського старостинського округу (а.с.13) вбачається, що ОСОБА_2 була матірю ОСОБА_3. Вказані обставини були підтверджені доводами заявниці та показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, покази яких суд визнає достовірними з врахуванням того, що вони тривалий час мешкають в с. Жуківка, Буринського району Сумської області, особисто були знайомі з померлими ОСОБА_2 та ОСОБА_3, оскільки проживали в одному селі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Таким чином, даючи оцінку наведеним вище доказам, суд вважає, що покійна ОСОБА_2 є матірю покійного ОСОБА_3.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про доведеність факту, який просить встановити заявниця та про необхідність задоволення заяви, оскільки від його встановлення залежить виникнення її прав щодо спадкового майна, а встановлення вказаного факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 7, 10, 12, 13, 23, 258, 259, 265, 268, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Буринська міська рада Буринського району Сумської області, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити повністю.

Встановити факт про те, що ОСОБА_2, яка померла у віці 73 років 11.02.2001 року в селі Жуківка Буринського району, Сумської області є матірю ОСОБА_3, який помер у віці 34 років 04.05.2004 року в селі Жуківка Буринського району, Сумської області

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд (а з початком функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Сумського апеляційного суду) шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:

Повний текст рішення виготовлений 26.03.2019 року.