1Справа № 335/482/19 2/335/1013/2019
25 березня 2019 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Проценко А.М., за участю секретаря Войтович Г.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у залі суду у м. Запоріжжя цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
14.01.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 04.02.2012 року, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що позичальник ОСОБА_2, спадкоємцем якого є відповідач ОСОБА_1, отримав від банку кредит у розмірі 9600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. На день смерті позичальника утворилась заборгованість зі сплати кредиту у розмірі 9143,10 грн та процентів за його користування - 1676,42 грн. З урахувань таких обставин, банк відповідно до приписів ст. 1281, 1282 ЦК звернувся до Третьої Запорізької нотаріальної контори, а у подальшому - приватного нотаріуса із вимогами про включення кредиторських вимог в спадкову справу та повідомити спадкоємця позичальника про наявність заборгованості перед банком. Також, позивачем на адресу ОСОБА_1 направлявся лист-претензія про необхідність сплатити заборгованість за кредитом, проте до моменту звернення до суду вимоги банку не виконанні, заборгованість не погашена, у зв'язку з чим АТ КБ ПРИВАТБАНК звернувся до суду.
Ухвалою суду від 04.02.2019 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, витребувано у Державного нотаріуса третьої Запорізької Державної нотаріальної контори спадкову справу після ОСОБА_2, який помер 28 липня 2015 року.
Позивачем надано клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
В судове засідання відповідач не зявився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву суду не надав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
У звязку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
Між позивачем та спадкодавцем відповідача наявні договірні правовідносини, що виникли із кредитного договору. Так, спадкодавцем відповідача ОСОБА_2 з АТ КБ ПРИВАТБАНК 04.02.2012 укладено кредитний договір № б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, що за своїм змістом є Договором між позичальником та банком про надання банківських послуг. Факт підписання підтверджується підписом позичальника ОСОБА_2 у заяві.
Відповідно до положень умов та правил надання банківських послуг, АТ КБ ПРИВАТБАНК, що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009, а наразі на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримати банківські послуги, для чого публікує Умови та правила надання банківських послуг. Указані Умови та Правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам, які у свою чергу отримують доступ до всіх без виключення послуг банку, а укладений між ОСОБА_2 та АТ КБ ПРИВАТБАНК договір є договором приєднання.
На виконання умов указаного договору АТ КБ ПРИВАТБАНК надав ОСОБА_2 можливість розпоряджатися кредитними коштами у сумі 9600 гривень.
28.07.2015 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №333302 від 29.07.2015 року, виданим міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №5336.
АТ КБ ПРИВАТБАНК 31.10.2015 року звернулося до Третьої Запорізької державної нотаріальної контори з претензією кредитора.
Матеріалами спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2, копія якої витребувана судом у Третьої Запорізької державної нотаріальної контори, не містять заяв спадкоємців про прийняття спадщини, а також інформації, що підтверджує прийняття спадщини іншим способом, передбаченим ст. 1268 ЦК України. Таких доказів не надано і відповідачем. Суду надано лише копії паспортів спадкодавця ОСОБА_2 та ймовірного спадкоємця ОСОБА_1, в яких зроблено відмітки 15.10.2013 року про реєстрацію місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, однак суд не вважає це належним доказом прийняття спадщини, оскільки у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємцем , який прийняв спадщину, вважається той, який постійно проживав разом із спадкодавцем саме на час відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч.2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, тобто в даному випадку 28.07.2015 р.
Даний спір виник у сфері договірних кредитних правовідносин, які допускають правонаступництво в порядку спадкування та регулюються ЦК України та умовами укладеного договору.
За приписами статей 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв'язку зі смертю боржника за зобов'язанням у правовідносинах, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті.
Отже, у разі смерті фізичної особи боржника за зобов'язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до її спадкоємців, у зв'язку з чим відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов'язанням.
Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить предявити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.
Відповідно до ч. 3 ст. 1281 ЦК України, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право предявити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.
Проаналізувавши аргументи позивача та надані суду докази на їх підтвердження, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.
Згідно з приписами ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У свою чергу, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Отже, суд за своїм внутрішнім переконанням дійшов висновку про недостовірність та недостатність доказів, які підтверджували прийняття спадщини відповідачем.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що викладені у позовній заяві аргументи, не підтверджуються достовірними та достатніми доказами позивача, у зв'язку з цим відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі відмови в позові судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на позивача.
З урахуванням викладеного, на підставі ст. 530, 634, 641, 644, 1054 ЦК України, керуючись ст. 12, 76-83, 89, 141, 247, 259, 263-265, 280, 281 ЦПК України, суд
У позові акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитним договором - відмовити повністю.
Судові витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.
Копію заочного рішення направити сторонам, які не зявились в судове засідання, в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив,за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня отримання його копії.
Суддя: А.М. Проценко