Ухвала

Іменем України

27 березня 2019 року

м. Київ

справа № 442/4856/17

провадження № 61-1122ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 березня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_4 до комунального підприємства «Туристичний комплекс «Дрогобич», комунального підприємства «Дрогобицький ринок» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В с т а н о в и в:

У липні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з указаним позовом, в обґрунтування якого посилалася на те, що з 16 лютого 1985 року перебувала у трудових відносинах з Дрогобицьким комбінатом комунальних підприємства, а внаслідок злиття - з КП «Туристичний комплекс «Дрогобич». 07 червня 2017 року її звільнено з посади адміністратора КП «Туристичний комплекс «Дрогобич» у зв'язку із скороченням чисельності та штату. Вважає звільнення незаконним, оскільки не було враховано її переважне право на залишення на роботі, а тому просила суд поновити її на роботі на раніше займаній посаді в КП «Тукристичний комплекс «Дрогобич» та стягнути заборгованість по заробітній платі за час вимушеного прогулу.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 березня 2018 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року, в задоволенні позову відмовлено.

03 січня 2019 року ОСОБА_4 надіслала засобами поштового зв'язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 березня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року.

В касаційній скарзі ОСОБА_4 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і справу передати на новий розгляд.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Разом з цим, в касаційній скарзі міститься клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, в обґрунтування якого вона посилається на те, що в судовому засіданні участі не приймала, та копію повного тексту оскаржуваної постанови апеляційного суду отримала лише 19 грудня 2018 року.

На підтвердження зазначених обставин ОСОБА_4 надала конверт Львівського апеляційного суду із штрихкодовим ідентифікатором 862), з якого убачається отримання поштової кореспонденції 18 грудня 2018 року, та копію постанови Львівського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року із супровідним листом від 23 листопада 2018 року про направлення вказаного судового рішення на її адресу.

Згідно з частиною першою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина 2 статті 390 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Враховуючи наведе, доводи ОСОБА_4 щодо поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень можна визнати поважними, а тому клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 березня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року підлягає задоволенню.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що ОСОБА_4 перебувала у трудових відносинах з КП «Туристичний комплекс «Дрогобич» і звільнена з посади адміністратора чергового 07 червня 2017 року за скороченням чисельності та штату на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України.

Відповідно до пункту 1 частини першої, частини другої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. звільнення допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з частиною першою статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше, ніж за два місяці.

Відповідно до Наказу від 04 квітня 2017 року № 18 у зв'язку з припиненням КП «Туристичний комплекс «Дрогобич» шляхом реорганізації (приєднання до КП «Дрогобицький ринок»), з оптимізацією підприємств, пов'язаного з цим скорочення чисельності і штату працівників, прийнято рішення про проведення скорочення чисельності і штату працівників КП «Туристичний комплекс «Дрогобич». Головного бухгалтера зобов'язано виплатити вивільнюваним працівникам вихідну допомогу та компенсаційні виплати за невикористані щорічні відпустки.

Із зазначеним наказом ОСОБА_4 ознайомлена 04 квітня 2017 року.

Частиною другою статті 49-2 КЗпП України передбачено, що при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Порядок та умови застосування переважного права на залишення працівників на роботі за таких обставин врегульовано статтею 42 КЗпП України.

Як встановлено судом, посада ОСОБА_4 була виведена (скорочена) із штатного розпису відповідно до наказу від 04 квітня 2017 року № 18 «Про скорочення чисельності та штату працівників у зв'язку з реорганізацією КП «Туристичний комплекс «Дрогобич», про що ОСОБА_4 було завчасно повідомлено (не менше, ніж за два місяці).

Наказом від 08 червня 2017 року № 48 «Про внесення змін до штатного розпису» внесено зміни в штатний розпис КП «Туристичний комплекс «Дрогобич», який затверджений наказом від 03 квітня 2017 року № 16.

Відповідно до зазначеного штатного розпису, затвердженому наказом голови комісії з реорганізації КП «Туристичний комплекс «Дрогобич», на даному підприємстві залишається дві посади: посада директора та головного бухгалтера.

Крім того, доказів того, що посади директора та головного бухгалтера були вакантними не надано.

Згідно з рішенням Дрогобицької міської ради від 03 жовтня 2017 року № 874 внесено зміни до рішення міської ради від 17 березня 2017 року № 661, яким вирішено змінити форму припинення - реорганізацію (приєднання) до КП «Дрогобицький ринок» на ліквідацію підприємства.

Наказом від 01 грудня 2017 року № 55 у зв'язку з ліквідацією підприємства відповідно до рішення сесії Дрогобицької міської ради від 03 вересня 2017 року № 874 та звільненням працівників підприємства ліквідовано та виведено зі штатного розпису КП «Туристичний комплекс «Дрогобич» посади «директор» та «головний бухгалтер»; з дня видачі наказу штатний розпис не розроблявся.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства дійшов обґрунтованого висновку про законність звільнення ОСОБА_4 з посади адміністратора чергового у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці, в тому числі скорочення чисельності або штату працівників, з підстав, передбачених пунктом 1 статті 40 КЗпП України, оскільки процедуру вивільнення роботодавцем дотримано. Вакантних посад з дня попередження ОСОБА_4 про наступне вивільнення до дати її звільнення не було, нові посади не створювалися, а отже інші посади не могли бути запропоновані.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України,

Ухвалив:

Поновити ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 березня 2018 року та постанови Львівського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 березня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_4 до комунального підприємства «Туристичний комплекс «Дрогобич», комунального підприємства «Дрогобицький ринок» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити ОСОБА_4.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає

Судді: В. В. Пророк

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська