Справа № 200/1328/17
Провадження № 2/200/2010/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 лютого 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Кожемяки Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Шевченківської районної у місті Дніпрі ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, який в подальшому уточнила та визначила відповідачем Дніпровську міську раду.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 домоволодіння АДРЕСА_1. 24 травня 2002 року ОСОБА_3 склала заповіт, за яким все належне їй майно заповіла своїй онучці - ОСОБА_1 та правнучці ОСОБА_4 у рівних частинах кожній. Позивач кілька разів виходила заміж та змінювала прізвище. Так, 31.03.1990 року вона одружилась з ОСОБА_5 та взяла прізвище ОСОБА_1. 27 лютого 2002 року вона вийшла заміж за громадянина США ОСОБА_6 та взяла прізвище ОСОБА_1. Після цього подружжя переїхало на постійне проживання до США, та з того часу позивач тільки один раз була в Україні - в 2005 році. Після розлучення позивач змінила прізвище та зараз має прізвище ОСОБА_1. З бабусею вона зв'язок не втрачала, постійно листувалася, звернулась до своєї подруги ОСОБА_7 з проханням піклуватися про бабусю, допомагати їй по господарству та слідкувати за здоров'ям. Після смерті бабусі позивач не могла приїхати до України та прийняти спадщину, оскільки не мала фінансової можливості та була юридично необізнана щодо строків прийняття спадщини. 24 липня 2015 року позивач звернулася до приватного нотаріуса міста Чікаго, штат Іллінойс, США, Володимира Долинки, який засвідчив її заяву про прийняття спадщини, а також відмову її дочки ОСОБА_4 від спадщини на користь матері, а також посвідчив довіреність на ім'я ОСОБА_7, яку позивач уповноважила представляти свої інтереси по оформленню спадкових прав. ОСОБА_7 звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л., проте нотаріусом біло відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини в зв'язку з пропуском встановленого строку на прийняття спадщини. Позивач вважає, що такий строк пропущений нею з поважних причин, оскільки вона була відсутня на території України з 2005 року по теперішній час, та у відведений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини перебувала у США.

З урахуванням зазначеного, позивач просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В. від 06 лютого 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2019 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів.

Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

24 травня 2002 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної контори Кокосадзе Л.В., згідно якого заповіла усе належне їй майно, в тому числі належний їй житловий будинок НОМЕР_1 з відповідною частиною господарчих та побутових будівель та споруд, що знаходиться у АДРЕСА_1, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, в рівних частинах кожній.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач в зв'язку з одруженням, змінювала прізвище на «ОСОБА_1», що підтверджено Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 05.01.2017 року, а в подальшому на «ОСОБА_1», що підтверджено свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_3.

ОСОБА_1 24 липня 2015 року подала заяву про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_3. Вказана заява посвідчена приватним нотаріусом міста Чикаго округу Кук, штату Іллінойс, США, Володимиром Долинкою.

Також, 24 липня 2015 року ОСОБА_1 видала довіреність ОСОБА_7, якою уповноважила останню представляти її інтереси при веденні спадкової справи з усіма правами і обов'язками, котрі надані спадкоємцю, зокрема з правом подачі заяви про прийняття спадщини. Вказана довіреність посвідчена приватним нотаріусом міста Чикаго округу Кук, штату Іллінойс, США, Володимиром Долинкою.

З листа приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л. від 23.12.2016 року на ім'я ОСОБА_7 вбачається, що 19.12.2016 року на адресу нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_3 та заява ОСОБА_7 як представника ОСОБА_1 ОСОБА_1 звернулася з вказаною заявою після закінчення шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини. Вказаним листом роз'яснено право на звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Часом відкриття спадщини, згідно до ч. 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України, є день смерті особи.

Таким чином, строк для прийняття спадщини розпочався ІНФОРМАЦІЯ_2 та закінчився ІНФОРМАЦІЯ_3, в той час як заяву про прийняття спадщини позивачем було подано лише 24 липня 2015 року, тобто з пропуском встановленого законом строку.

За ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р., поважними причинами для визначення додаткового строку для прийняття спадщини зокрема визнають тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України тощо.

Як поважну причину для визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини позивач вказує своє перебування за межами України, на підтвердження чого надає докази, а саме закордонний паспорт на ім'я ОСОБА_1, з якого вбачається (стор. 31 паспорта), що востаннє позивач перетинала державний кордон України у листопаді 2005 року.

Як зазначалось вище, правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За змістом ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами доведено свою тривалу відсутність на території України, в зв'язку з постійним проживанням у США, враховує значну відстань між країнами, твердження позивача про відсутність фінансової можливості особисто прибути до України для вчинення необхідних дій щодо оформлення спадкових прав, в зв'язку з чим приходить до висновку, що позивачем доведено наявність перешкод для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини, наведені позивачем причини суд визнає поважними.

Суд також враховує, що на даний час позивач має прізвище «ОСОБА_1», що підтверджується клопотанням про зміну імені, а також свідоцтвом про натуралізацію.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю шість місяців з дня набуття чинності судовим рішенням для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску