Постанова

Іменем України

23 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 752/11209/14-ц

провадження № 61-24279св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., (суддя-доповідач),

Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація 107 Голосіївського району»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

представник відповідача - ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_3, на рішення Апеляційного суду м. Києва від 30 листопада

2016 року у складі колегії суддів: Вербової І. М., Болотова Є. В., Поливач Л. Д.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2014 року комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація 107 Голосіївського району» (далі - КП «ЖЕО 107 Голосіївського району») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості із оплати за житлово-комунальні послуги та утримання будинку й прибудинкової території.

Позовна заява мотивована тим, що 11 березня 2011 року між КП «ЖЕО 107 Голосіївського району» та ОСОБА_1 було укладено договір

№ 343-п-11 про надання послуг з водо-, теплопостачання, водовідведення та участь у витратах по утриманню будинку та прибудинкової території в приміщенні за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 щомісячно нараховувалася плата та виставлялися рахунки за спожиті послуги, які оплачувалися неналежним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 19 334 грн 17 коп., що підтверджується відповідним розрахунком.

Посилаючись на викладені обставини, КП «ЖЕО 107 Голосіївського району» просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 19 334 грн

17 коп., а також стягнути суму інфляційних втрат, 3 % річних за користування коштами, та пеню, а всього 23 220 грн 13 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року у скалі судді Антонової Н. В. у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем належним чином не доведено розмір заборгованості відповідача, при цьому відсутні підстави для нарахування оплати за холодне та гаряче водопостачання згідно типового договору № 343-п-11 від 11 березня 2011 року, оскільки між сторонами укладено договір № 481 від 16 березня 2011 року, предметом якого є користування та своєчасна сплата згідно показників приладів обліку води, який не розірваний та не визнаний недійсним.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за комунальні послуги та утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 8 624 грн 54 коп., інфляційні втрати у розмірі 517 грн 47 коп. та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 798 грн 89 коп. Вирішено питання про розподіл удових витрат. У решті вимог позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 березня 2016 року рішення Апеляційного суду

м. Києва від 26 травня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 30 листопада 2016 року апеляційну скаргу КП «ЖЕО 107 Голосіївського району» задоволено частково. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позов КП «ЖЕО 107 Голосіївського району» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь

КП «ЖЕО 107 Голосіївського району» заборгованість за комунальні послуги та утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 8 624 грн 54 коп., інфляційні втрати у розмірі 517 грн 47 коп. та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 798 грн 89 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У решті вимог позову відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що між сторонами існують договірні відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Оскільки такі послуги надавалися КП «ЖЕО 107 Голосіївського району» своєчасно і в повному обсязі, тому споживач зобов`язаний їх оплатити.

Колегією суддів було враховане часткове погашення відповідачем суми заборгованості у розмірі 1 953 грн 07 коп. у рахунок погашення експлуатаційних витрат у розмірі 123 грн 76 коп.; відшкодування мереж у розмірі 1 грн 73 коп.; опалення у розмірі 1 562 грн 32 коп.; холодної води у розмірі 68 грн 42 коп.; гарячої води у розмірі 196 грн 84 коп., що підтверджується квитанцією від 21 жовтня 2014 року.

Отже, загальна сума заборгованості у розмірі 10 577 грн 61 коп. підлягає зменшенню на суму оплачених (погашених) платежів, тобто на суму 1 953 грн 07 коп.

Крім того, оскільки на правовідносини, що виникли із зазначеного договору про надання послуг, поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, тому колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат на суму боргу у розмірі 517 грн 47 коп. та 3 % річних від простроченої суми у розмірі 798 грн 89 коп.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у січні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, представник

ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 20 січня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

У червні 2019 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано судді-доповідачеві.

Ухвалою Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року справу за позовом

КП «ЖЕО 107 Голосіївського району» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати за житлово-комунальні послуги та утримання будинку й прибудинкової території призначено до судового розгляду.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції під час розгляду справи не застосовано принципи правомірності та обов`язковості правочину відносно договору № 481 від 16 березня 2011 року, чим було порушено норми статей 204, 629 ЦК України. Судом апеляційної інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення було неправильно застосовано норми матеріального права, а саме не застосовано до спірних правовідносин норми статей 11, 14 ЦК України. Суд апеляційної інстанції безпідставно відхилив акт звірки від 23 жовтня 2014 року як належний та допустимий доказ, чим порушив норми статті 58 ЦПК України 2004 року.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов

Фактичні обставини справи, встановлені судами

КП «ЖЕО 107 Голосіївського району» створено рішенням Голосіївської районної у м. Києві ради № 10/09 від 08 листопада 2007 року, метою та предметом діяльності якого є виконання робіт по утриманню та обслуговуванню житлових та нежитлових будинків, прибудинкових територій територіальної громади міста Києва відповідно до замовлення та договорів; виконання робіт та надання послуг по утриманню житлових та нежитлових будинків інших форм власності за угодами із власниками цих будинків або уповноваженими представниками. Для досягнення цілей та виконання завдань діяльності підприємству надано право, зокрема: укладати договори, угоди та здійснення інших правочинів з юридичними особами та окремими громадянами, здійснювати розрахунки з фізичними та юридичними особами за житлово-комунальні та інші послуги.

ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення у квартирі

АДРЕСА_2 .

11 березня 2011 між ОСОБА_1 та КП «ЖЕО 107 Голосіївського району» було укладено типовий договір № 343-П-11, предметом якого виступає господарське використання нежитлових приміщень, утримання будинку та прибудинкової території, технічного обслуговування та надання комунальних послуг у квартирі АДРЕСА_2 та забезпечення споживачем своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, передбачених договором. Відповідно до умов цього договору виконавець надає послуги відповідно до затвердженого (погодженого) рішення органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг, а споживач отримує послуги та оплачує їх в установлений цим договором строк (п. 2, 8, 9 договору). Пунктом 7 договору сторони визначили, що керуються діючими «Правилами користування системою комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах «України», затвердженими наказом голови Держжитлокомунгоспу України від 01 липня 1994 № 65, «Правилами користування тепловою енергією», затвердженими наказом Міненерго та Держбуту України від 28 жовтня 1999 року № 307/262, Інструкцією по розрахункам субабонентів (орендарів) з дільницею по утриманню житла на відпуск питної води і приймання стічних вод законодавством.

Пунктом 9 договору № 343-П-11 ОСОБА_1 зобов`язався оплачувати послуги в установлений договором строк.

16 березня 2011 між сторонами укладено договір № 481, предметом якого є користування та своєчасна сплата згідно показників приладів обліку води по АДРЕСА_1 .

Пунктом 3.1 договору визначено, що розрахунки за використану воду будуть проводитись згідно показників приладу обліку води та затвердженого на час платежу тарифу у повному обсязі.

ОСОБА_1 є власником нежилого приміщення в жилому будинку по

АДРЕСА_3 .

За період з 11 березня 2011 року по 31 березня 2014 року заборгованість ОСОБА_1 перед КП «Житлово-експлуатаційна організація 107 Голосіївського району» складає суму 10 577 грн 61 коп. із них: холодне постачання 687 грн 98 коп.; теплова енергія використана на опалення та гаряче водопостачання - 5 453 грн 40 коп.; експлуатаційні витрати -

2 529 грн 01 коп.; відшкодування мереж - 33 грн 12 коп.; відшкодування підземних вод - 133 грн 40 коп., ПДВ у розмірі 1 740 грн 70 коп. (а. с. 195-201, т. 2).

ОСОБА_1 частково погасив суму заборгованості у розмірі 1 953 грн

07 коп. в рахунок погашення експлуатаційних витрат у розмірі 123 грн 76 коп.; відшкодування мереж у розмірі 1 грн 73 коп.; опалення у розмірі 1 562 грн

32 коп.; холодної води - 68 грн 42 коп.; гарячої води - 196 грн 84 коп., що підтверджується квитанцією від 21 жовтня 2014 року (а. с. 188, т. 1).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Згідно із пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За змістом статей 322, 360 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом; співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи частково позовні вимоги КП «ЖЕО 107 Голосіївського району», суд апеляційної інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про те, що між сторонами існують договірні відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Оскільки такі послуги надавалися КП «ЖЕО 107 Голосіївського району» своєчасно і в повному обсязі, тому споживач зобов`язаний їх оплатити.

З урахуванням часткового погашення відповідачем заборгованості суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що загальна сума заборгованості у розмірі 10 577 грн 61 коп. підлягає зменшенню на суму оплачених (погашених) платежів, тобто на суму 1 953 грн 07 коп.

Крім того, оскільки на правовідносини, що виникли із зазначеного договору про надання послуг, поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, тому колегія суддів дійшла обґрунтованого висновку про часткове задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат на суму боргу у розмірі 517 грн 47 коп. та 3 % річних від простроченої суми у розмірі 798 грн 89 коп.

Доводи касаційної скарги були предметом розгляду судів та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами додержано норми матеріального та процесуального права. Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками судів з їх оцінкою.

Отже, суд апеляційної інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно зі статтями 57-60, 212 ЦПК України 2004 року, встановив фактичні обставини справи, внаслідок чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права.

У силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Відповідно до частини першої, другої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 30 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович