КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
366/772/19 Доповідач: Чобіток А.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

секретар - Зиль Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційну скаргу заступника начальника Іванківського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Притики Ірини Василівни на ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 06 серпня 2019 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії, -

у с т а н о в и в :

У квітні ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії, у якій просив визнати незаконною бездіяльність заступника начальника Іванківського міжрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Притики І.В. стосовно незадоволення його клопотання про зняття арешту з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , зобов`язати Притику І.В. зняти арешт з належної йому 1/3 частини зазначеної квартири, який було накладено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 16.04.2014 року, винесеної заступником начальника ВДВС Іванківського МРУЮ по виконавчому провадженню № 3482086 з примусового виконання листа № 2-186, виданого 13.03.2006 року Іванківським районним судом Київської області.

Зазначає, що у період з 2007 по 2015 роки на виконанні у ВДВС Іванківського МРУЮ ГТУЮ у Київській області перебувало зведене виконавче провадження СДРВП № 346393545 з примусового виконання :

- виконавчого листа № 2-186, виданого Іванківським районним судом 13.03.2006 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 10413 грн.;

- виконавчого листа № 2-136/2004, виданого Іванківським районним судом 17.05.2004 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 (спадкоємиці ОСОБА_5 ) заборгованості в розмірі 7626,30 грн.

16.04.2014 року заступником начальника ВДВС Іванківського МРУЮ Притикою І.В. в рамках виконавчого провадження №; 13.03.2006 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-186, виданого 13.03.2006 року Іванківським районним судом Київської області, винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. На підставі цієї постанови накладено арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві власності. Зазначеної постанови останній не отримував.

24.12.2015 року винесено постанови по ВП № 346393545 про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.7 ч.І ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» ( у редакції станом на 2015 рік). Проте, арешт з майна боржника не було знято. Станом на 18.01.2019 року виконавчі листи повторно до Іванківського МР ВДВС не надходили, строки їх пред`явлення до примусового виконання спливли.

З метою зняття арешту із зазначеного вище майна, ОСОБА_1 подав у січні 2019 року до Іванківського МРВДВС ГТУЮ у Київській області відповідне клопотання. Проте, лише листом від 25.03.2019 року №4135, який ним був отриманий 28.03.2019 року, йому рекомендовано було звернутись до суду.

Ухвалою Іванівського районного суду Київської області від 06 серпня 2019 року скаргу ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконною бездіяльність державного виконавця - заступника начальника Іванківського міжрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Притики І.В. щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 про зняття арешту з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 . Зобов`язано державного виконавця - заступника начальника Іванківського міжрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Притику І. В. зняти арешт з належної ОСОБА_1 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , який було накладено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 16.04.2014 року, винесеної заступником начальника ВДВС Іванківського МРУЮ по виконавчому провадженню № 3482086 з примусового виконання листа № 2-186, виданого 13.03.2006 року Іванківським районним судом Київської області.

Не погоджуючись з ухвалою суду в частині визнання незаконною бездіяльність державного виконавця Притики І.В., остання подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу в частині визнання незаконною бездіяльність державного виконавця - заступника начальника Іванківського міжрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Притики І.В.щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 про зняття арешту з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 .. Указує, що суд, зазначаючи в ухвалі про постанову від 16.04.2014 про арешт майна боржника одразу перейшов до клопотання ОСОБА_1 у січні 2019 року про зняття арешту з майна. Інші обставини цього періоду не досліджувались та не оцінювались судом першої інстанції, зокрема відповіді державного виконавця на запити ОСОБА_1. Так листом державного виконавця від 07.11.2017 №12944 зазначено про надсилання ОСОБА_1 постанов від 16.04.2014 та від 03.02.2015 року. Суд взявши до уваги твердження ОСОБА_1 про неотримання ним постанови про арешт майна боржника та відхиливши докази про розгляд суб`єктом оскарження клопотання ОСОБА_1 в січні 2019 року, дійшов помилкового висновку про бездіяльність державного виконавця.

В іншій частині судове рішення суб`єктом оскарження не оскаржується.

Перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення боржника та суб`єкта оскарження, колегія суддів приходить до наступного.

Статтею 447 ЦПК України , визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом першої інстанції при розгляді питання бездіяльності суб`єкта оскарження встановлено, що 16.04.2014 року заступником начальника ВДВС Іванківського МРУЮ Притикою І. В . в рамках виконавчого провадження № 3482086 з примусового виконання виконавчого листа № 2-186, виданого 13.03.2006 року Іванківським районним судом Київської області, винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

На підставі цієї постанови накладено арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить боржнику ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 24.02.1999 року (зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на житло 16.01.2009 року).

24.12.2015 року винесено постанови по ВП № 346393545 про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.7 ч. І ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції станом на 2015 рік). Проте, арешт з майна боржника не було знято. Станом на 18.01.2019 року виконавчі листи повторно до Іванківського МР ВДВС не надходили, строки їх пред`явлення до примусового виконання спливли.

З метою зняття арешту із зазначеного вище майна, ОСОБА_1 подав у січні 2019 року до Іванківського МРВДВС ГТУЮ у Київській області відповідне клопотання, проте відповідь на це клопотання, заявником отримано лише після повторного звернення з тим же питанням до Іванківського МРВДВС ГТУЮ у Київській області.

Листом від 25.03.2019 року № 4135 ОСОБА_1 роз`яснено, що повторно виконавчі листи до ВДВС не надходили, у відділі відсутні дані про сплату боржником боргу, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, і що згідно ч.5 ст. 59 «Про виконавче провадження» арешт з усього майна може бути знятий за рішенням суду.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) ( ч. 2 ст. 451 ЦПК України).

Визнаючи незаконною бездіяльність державного виконавця - заступника начальника Іванківського міжрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Притики І.В. щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 про зняття арешту з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , суд першої інстанції не взяв до уваги твердження суб`єкта оскарження Притики І.В. про те, що відповідь на січневе клопотання ОСОБА_1 надавалась йому 18.01.2019 року, оскільки його текст є фактично ідентичним «повторній» відповіді від 25.03.2019 року за вихідним №4135, в той час як лист від 18.01.2019 року не містить вихідного номера, відсутня інформація-підтвердження про його надіслання адресату. При цьому судом ураховано, що відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» , у редакції на час повренення виконавчого документа, за яким накладався арешт, при поверненні виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

Суд апеляційної інстанції уважає таке судове рішення законним, оскільки судом належним чином перевірено відповідність дій державного виконавця вимогам Закону України «Про виконавче провадження», у редакції 2015 року, що діяв на час вчинення оскаржуваної виконавчої дії, і обґрунтовано визнано незаконною бездіяльність суб`єкта оскарження щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 про зняття арешту, яке подано останнім 15.01.2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Зазначаючи про те, що заявнику надавалась відповідь на його клопотання про зняття арешту 18.01.2019 року, суб`єкт оскарження будь-яких належних та допустимих доказів указаному не надав.

Так, дійсно в матеріалах справи міститься копія відповіді суб`єкта оскарження від 18.01.2019 року № б/н на клопотання ОСОБА_1 про зняття арешту від 15.01.2019 року.

Разом з тим, указана копія листа не може бути прийнята судом як достовірний доказ, оскільки будь-яких доказів того, що вказаний лист дійсно направлявся ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

На підставі викладеного ухвала суду в оскаржуваній його частині є законною та обґрунтованою, підстави до скасування якої відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заступника начальника Іванківського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Притики Ірини Василівни залишити без задоволення.

Ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 06 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: А. О. Чобіток

Судді: О. В. Немировська

Т. І. Ящук