РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/463/19

Провадження № 2/643/2233/19

02.04.2019 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Єрмак Н.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами цивільної справи за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся з позовом, в якому зазначив, що 03.03.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6760,27 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Зобовязання за кредитним договором відповідач не виконала. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 23230,75 грн., з яких:

-6760,28 гривень тіло кредиту;

-4495,58 гривень нараховано відсотків за користування кредитом;

-11086,81 гривень заборгованість за пенею та комісією ;

-888,08 гривень штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди;

яку позивач просить стягнути разом з судовими витратами на свою користь з відповідача.

Заяви, клопотання; інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо): не застосовувалися.

Відповідачем відзив на позов не подано.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 03.03.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6760,27 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Зобовязання за кредитним договором відповідач не виконала. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 23230,75 грн.

Ці обставини підтверджуються копією кредитного договору, розрахунком заборгованості.

Ч.1 ст.526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 549, 550, 611, 624 ЦК України за порушення грошового зобовязання передбачена сплата неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, відповідно до приписів ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у звязку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач щоденно нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер, у звязку з тим, що порушенням позичальником будь якого грошового зобовязання на строк понад 30 днів, що змушує позивача звернутися до суду з позовом, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2203цс15.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафів не підлягають задоволенню.

Суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в частині стягнення з відповідача тіла кредиту у розмірі 6760,28 грн., відсотків за користування кредитом у розмірі 4495,58 грн.; пені у розмірі 11086,81 грн., а всього 22342 грн. 67 коп.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13,76-81,89,141,264-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість у розмірі 22342 грн. (двадцять дві тисячі триста сорок дві грн.) 67 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» судовий збір у розмірі 1921 грн. 00 коп.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Позивач: АТ КБ «Приватбанк», місцезнаходження за адресою: 49094, м.Дніпро, вул. Набережна перемоги, будинок 50.

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1) яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суддя - Н.В. Єрмак