Дата документу 03.04.2019 Справа № 335/1041/19
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 335/1041/19Головуючий у 1-й інстанції Воробйов А.В.
Пр. № 22-ц/807/1517/19Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.,

за участі секретаря Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 лютого 2019 року про відмову у відкритті провадження в частині позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_3 до Запорізької міської ради, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Ленд Дівелопмент» (надалі - ТОВ ««Ленд Дівелопмент») про визнання незаконним та скасування рішення Запорізької міської ради №62/131 від 24.12.2008 р. та недійсними договорів оренди землі №70, №71 від 17.04.2009 р.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 1-3), в якому просила:

- визнати незаконним та скасувати рішення Запорізької міської ради №62/131 від 24.12.2008 р. «Про передачу в оренду ТОВ «Ленд Дівелопмент» земельних ділянок на перехрещені АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 для розташування багатофункціонального торгово-розважального комплексу»;

- визнати недійсними договори оренди землі №70, №71 від 17.04.2009 р., укладені між Запорізькою міською радою та ТОВ «Ленд Дівелопмент».

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 лютого 2019 року (а.с. 101) провадження у цій справі в частині позовних вимог позивача про визнання недійсними договорів оренди землі №70, №71 від 17.04.2009 р., укладених між Запорізькою міською радою та ТОВ «Ленд Дівелопмент» відкрито.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 лютого 2019 року (а.с. 99) у відкритті провадження у цій справі в частині позовних вимог позивача про визнання незаконним та скасування рішення Запорізької міської ради №62/131 від 24.12.2008 р. відмовлено.

Не погоджуючись із останньою ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, позивач ОСОБА_3 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 103-105) просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Маловічко С.В. (а.с.111).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.с. 112), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 114).

Третя особа через свого представника подала апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі (а.с.123-128).

Відповідач Запорізька міська рада своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі станом на час розгляду цієї справи апеляційним судом не скористалась.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

У судове засідання 03 квітня 2019 року належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи (а.с.120,122) позивач ОСОБА_3 та представники відповідача Запорізької міської ради не з'явились.

Позивач ОСОБА_3 про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістила, клопотань про відкладення апеляційному суду не подавала.

Представник відповідача Запорізької міської ради Шеремет З.В. подав апеляційному суду клопотання (а.с. 129-132), в якому просив апеляційний суд розгляд цієї справи відкласти, оскільки представники відповідача Запорізької міської ради Базік О.Д. та Шеремет З.В. зайняті у цей день і час в інших судах в інших справах, надав відповідні докази на підтвердження останнього.

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання позивача ОСОБА_3 та представників відповідача Запорізької міської ради і на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України ухвалив у задоволенні клопотання педставника відповідача Запорізької міської ради Шеремет З.В. відмовити, розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю позивача ОСОБА_3 та представників відповідача Запорізької міської ради за присутністю представника позивача (а.с.133) адвоката Тарасова Д.О. та представника третьої особи (а.с.134) Мухіна О.І.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача та третьої особи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_3 підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у цій справі в частині позовних вимог позивача про визнання незаконним та скасування рішення Запорізької міської ради №62/131 від 24.12.2008 р. «Про передачу в оренду ТОВ «Ленд Дівелопмент» земельних ділянок на перехрещені АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 для розташування багатофункціонального торгово-розважального комплексу», керувався ст. ст. 19,20, 187 ЦПК України та виходив із того, що ці вимоги позивача не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Так як, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст.20 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Так, відповідно до ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Пунктом 1 ч.1 ст.19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів повірюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Таким чином, у розумінні п.2 ч.1 ст.4 КАС України, в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Запорізької міської ради №62/131 від 24.12.2008 р. між сторонами виник публічно-правовий спір, які підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Проте з такими висновками суду першої інстанції у цій справі погодитись не можна з таких підстав.

Конституційний Суд України у п. 4 мотивувальної частини рішення від 16.04.2009 № 7-рп/2009 зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

В силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України суд першої інстанції має враховувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04.04.2018 року у справі № 539/1957/16-а, від 18.04.2018 року у справі № 369/13240/14-а, від 25.04.2018 року у справі № 552/9255/15-а, від 15.05.2018 року у справі № 809/739/17 рішення суб'єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним можуть розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер.

Як вбачається із змісту позовної заяви та матеріалів цієї справи, рішення Запорізької міської ради №62/131 від 24.12.2008 р. «Про передачу в оренду ТОВ «Ленд Дівелопмент» земельних ділянок на перехрещені АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 для розташування багатофункціонального торгово-розважального комплексу», як суб'єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, а тому може оспорюватись з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним за позовом позивача, як фізичної особи, можуть розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки за результатами реалізації рішення у юридичної особи (третьої особи у цій справі) виникло право цивільне (право на оренду відповідної земельної ділянки) й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_3 ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та наявних у цій справі доказах.

Допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали, яка підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Крім того, встановлено, що позивач ОСОБА_3, як особа з інвалідності ІІ групи безстроково (а.с. 5) була звільнена від сплати судового збору за подачу вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду у цій справі.

Якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного із розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції у подальшому за результатами розгляду ним справи в порядку ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 81-82, 89, 141, 367, 371-372, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 лютого 2019 року цій справі скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 04.04.2019 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Маловічко С.В.