Справа № 2/593/50/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2019 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за позовом ОСОБА_1 до Нараївської сільської ради Бережанського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, вказуючи, що після смерті його батька ОСОБА_2 та бабці ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді належних їм частин будинковолодіння, що знаходиться в селі Шайбівка Бережанського району Тернопільської області, на вулиці Шайбівецька, 21, і хоч він за законом та за заповітом є спадкоємцем цієї спадщини, однак розпорядитись нею не може, бо нотконтора відмовила йому у видачі свідоцтва на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкодавцям частин зазначеного будинковолодіння, звернувся до суду з позовом, яким просить визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно.

В судове засідання позивач та його представник не зявилися. Від представника позивача надійшла суду заява, у якій він просить справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги позивача підтримує, просить їх задоволити.

Представник Нараївської сільської ради Бережанського району у судове засідання також не з`явився, представив суду заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності, вважає підставними позовні вимоги позивача, а тому заперечень щодо їх задоволення не має.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи та взявши до уваги заяви сторін і дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності із Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року спадкові відносини регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Згідно із ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, а оскільки батько позивача ОСОБА_2 помер 2 жовтня 1996 року, а бабця позивача ОСОБА_3 8 січня 1999 року, то питання про спадкування належного їм майна слід вирішувати, керуючись нормами Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на той час.

Згідно ст. ст. 524, 529, 548 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина і батьки померлого; для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; а згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, його батьки : ОСОБА_2 та ОСОБА_4, дід ОСОБА_5, баба ОСОБА_3, брат ОСОБА_6 та сестра ОСОБА_7 постійно проживали у будинковолодінні, що у с.Шайбівка Бережанського району по вул.Шайбівецька, 21, яке відносилося до категорії колгоспних дворів та були співвласниками зазначеного будинковолодіння, і їм усім на праві спільної сумісної власності належало по 1/7 його частині.

Цей факт підтверджується оглянутою в судовому засіданні довідкою № 986, виданою 7 листопада 2017 року Нараївською сільською радою по записах погосподарської книги; свідоцтвами про право власності на нерухоме майно, що були видані 3 червня 2011 року виконавчим комітетом Нараївської сільської ради; інформаційною довідкою за № 69 від 7 березня 2018 року про технічний стан нерухомого майна та технічним паспортом на садибний житловий будинок, що були видані 7 березня 2018 року Бережанським ОК МБТІ на підставі інвентаризаційної справи № 16.

Із свідоцтва про смерть серії 1-ИД № 095898, повторно виданого 24 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області, видно, що 30 вересня 1993 року помер дід позивача ОСОБА_5. Перед смертю дід заповіту не складав. На час смерті діда з ним проживали двоє спадкоємців першої черги за законом: його дружина - ОСОБА_3, яка була бабцею позивача, та його син-Бойко ОСОБА_8 позивача. Вищевказане підтверджується долученою до матеріалів справи довідкою Нараївської сільської Ради № 1382 від 23 жовтня 2018 року, яка свідчить про те, що частку померлого успадкували його дружина та син - по 1/14 частині кожен ( 1/7 : 2 - 1/I4 ) і їх частка стала-3/14 ( 1/7 + 1/14= 3/14).

Подана позивачем позовна заява та долучене до неї свідоцтво про смерть серії 1-ИД № 035171 свідчить про те, що 2 жовтня 1996 року помер батько позивача ОСОБА_2. А так як останній не розпорядився належним йому майном та не складав заповіту, а згідно долученої до матеріалів справи довідки № 1384, виданої 23 жовтня 2018року Нараївською сільською радою, видно, що на час смерті спадкодавця разом з ним проживало п»ятеро спадкоємців першої черги за законом, а саме : його матір - ОСОБА_3, дружина - ОСОБА_4 і троє дітей: ОСОБА_7, ОСОБА_6 та позивач - ОСОБА_1, тому всі вищевказані особи після смерті спадкодавця - ОСОБА_2 успадкували по 3/70 частині належного йому будинковолодіння ( 3/14 : 5 = 3/70 ).

Таким чином, після смерті діда ОСОБА_5 і батька ОСОБА_2 частки стали :

-баби позивача ОСОБА_3 - 18/70 ( 1/7 +1/14+3/70) (1/7-як члена колгоспного двору, 1/14 - частка померлого чоловіка ОСОБА_3, 3/70 - частка померлого сина ОСОБА_2С.);

-мами позивача ОСОБА_4 14/70 ( 1/7 + 3/70) ( 1/7 - як члена колгоспного двору, 3/70 - частка померлого чоловіка ОСОБА_2;

-частки ОСОБА_7, ОСОБА_6 і позивача ОСОБА_1 - по 14/70 ( 1/7 + 3/70 ).

Письмові пояснення позивача також свідчать про те, що 08 січня 1999 року померла його баба ОСОБА_3, яка постійно проживала разом із ним та яка на випадок своєї смерті 11 січня 1995 року у Нараївській сільраді Бережанського району склала заповіт про те, що все своє майно вона заповідає йому.

Вищевкаазний факт підтверджується оглянутим в судовому засіданні заповітом та довідкою № 1383, виданою 23 жовтня 2018 року Нараївською сільською радою, яка свідчить про те, що позивач фактично на час смерті баби ОСОБА_3 проживав із спадкодавицею і після її смерті вступив в управління спадковим майном та прийняв спадщину.

Отже, позивач після смерті свого батька ОСОБА_2, як спадкоємець першої черги за законом, успадкував 3/70 частини належного йому будинковолодіння, а після смерті баби - ОСОБА_3 18/70 частини, а всього успадкував 21/70 частину ( 3/70 + 18/70 = 21/70).

А так як з приводу переоформлення на своє ім»я часток у будинковолодінні, що належали померлим батьку та бабі, позивач звертався у Бережанську держнотконтору, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та заповітом йому було відмовлено у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинковолодіння на їх ім»я, а отримати такий документ після їх смерті в установленому для цього порядку не представляється можливим, оскільки згідно ст.346 ЦК України право власності припиняється із смертю власника, реєстрація такого права можлива тільки відносно живої особи, а поскільки в судовому засіданні доведено, що позивач після смерті спадкодавців у відповідності до ст. 549 ЦК Української РСР вступив управління спадковим майном та прийняв спадщину, однак через відсутність правовстановлюючих документів, які би свідчили про належність спадкодавцям частин зазначеного будинковолодіння, не мав змоги переоформити спадщину на себе, тому суд вважає необхідним задоволити позовні вимоги позивача і визнати за ним право на спадкове майно, що залишилося після смерті спадкодавців.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. ст. 4, 12, 19, 76-81, 89, ч.4 ст. 206, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, 524, 529, 548, 549 ЦК Української РСР, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті його батька ОСОБА_2, який помер 2 жовтня 1996 року, у вигляді 3/70 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходяться в селі Шайбівка Бережанського району Тернопільської області, по вул.Шайбівецька, 21 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті його бабці ОСОБА_3, яка померла 8 січня 1999 року, у вигляді 18/70 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходяться в селі Шайбівка Бережанського району Тернопільської області, по вул.Шайбівецька, 21

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області ОСОБА_9