Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2019 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Матвєєвої Ю. О. , за участю секретарів судового засідання Черноусова В.С., Ткачук Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Головне управління ДМС України в Донецькій області, про встановлення факту постійного проживання на території України -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року заявниця звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт її проживання на території України. В обґрунтування якої вказала, що вона народилась 08 лютого 1989 року в місті Маріуполі Донецької області, про що був зроблений відповідний актовий запис за № 430 від 10 квітня 1989 року в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського управління юстиції Донецької області. Згідно свідоцтва про народження батьком є ОСОБА_2 та ОСОБА_3. З моменту народження та до 2004 року заявниця проживала разом зі своєю матір'ю ОСОБА_3 за адресою: м. Маріуполь, вул. Сєченова, буд.75, гурт.28, кв.12. У період з 04 липня 1988 року по 02 червня 1995 року мати заявниці ОСОБА_3, працювала у Будівельному управлінні «Містбуд» Тресту «Ждановжитлобуд» у м. Маріуполі та весь цей час, будучи малолітньою дитиною, станом на 24 серпня 1991 р. та станом на 13 листопада 1991р., заявниця проживала разом зі своєю матір'ю у м. Маріуполі. З 01 вересня 1998 року по 24 червня 2006 року заявниця навчалась в КЗ «Маріупольска загальноосвітня школа 1-111 ступенів № 17 Маріупольської Міської ради Донецької області та закінчила 9 класів, отримала свідоцтво про базову загальну середню освіту. 17 березня 2004 року ОСОБА_3 померла, після чого заявниця проживала зі своєї рідною сестрою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки на час смерті матері їй виповнилося 14 років. Разом з тим, сестра заявниці тяжко хворіла та довгий час лікувалась, отже по досягненню заявницею повноліття, паспорт громадянина України вона не отримала. У подальшому, після досягнення повноліття, паспорт громадянина України заявниця не отримала та працювала без офіційного працевлаштування. На теперішній час, заявниця є матірю двох дітей, однак через відсутність документів, що підтверджують її особу та громадянство, вона не має можливості отримати свідоцтва про народження дітей та діяти в їх інтересах. На підставі викладеного просила в становити факт того, що вона є ОСОБА_1, яка народилась 08 лютого 1989 року в м.Маріуполі Донецької області та постійно, безвиїзно проживала на території України з моменту народження - 08 лютого 1989 року, також станом на 24 серпня 1991 р. та 13 листопада 1991 р., по теперішній час.

Заявниця та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_5 просила прийняти рішення на розсуд суду.

Суд, вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти (крім передбачених ч.1 ст.315 ЦПК України), від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є:- усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України», та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Відповідно до п.10 Розділу II Указу Президента України «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає, зокрема, судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ФП №040170, ОСОБА_1 народилась 08 лютого 1989 року в м.Маріуполі, її батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_6, про що було складено Іллічівським відділом РАЦС ММУЮ Донецької області актовий запис №430.

Згідно свідоцтва про базову загальну середню освіту НК №29686485 від 24 червня 2006 року, ОСОБА_1 закінчила у 2006 році загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів №17 м.Маріуполя Донецької школи.

Вказана обставина також підтверджується довідкою №43 від 23 квітня 2018 року, відповідно до якої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, навчалась в КЗ «Маріупольська ЗШ І-ІІІ ступенів №17 Маріупольської міської ради Донецької області» з 01 вересня 1998 року по 24 червня 2006 року, закінчила 9 класів та отримала свідоцтво про базову загальну середню освіту.

Судом досліджено картку профілактичного щеплення з Дитячої поліклініки, видану на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до якої останній протягом 1989 - 2000 років проводились щеплення.

Довідкою з адресно-довідкового бюро ГУМВС України в Донецькій області від 09 вересня 2009 року підтверджено, що ОСОБА_3 була зареєстрована з 18 жовтня 1988 року разом зі своїми дітьми ОСОБА_4 -ІНФОРМАЦІЯ_3, та Анжелою ІНФОРМАЦІЯ_4, у м. Маріуполі по вул. Сєченова, буд.75, гурт.28, кв.12..

Згідно архівної довідки № 86 від 30 березня 2017 року з 04 липня 1988 року по 02 червня 1995 року ОСОБА_3 працювала у Будівельному управлінні «Містбуд» Тресту «Ждановжитлобуд» у м. Маріуполі, а саме: з 04 липня 1988 року прийнята штукатуром 3 розряду (таб № 4107) Наказ № 104-к від 06 липня 1988 року; з 04 квітня 1989 року по 08 лютого 1990 року надано частково оплачувану відпустку по догляду за дитиною до 1 року Наказ № 41-к від 12 квітня 1989 року;з 01 липня 1990 року по 08 серпня 1990 року надано частково оплачувану відпустку по догляду за дитиною до 1 року 6 місяців Наказ № 86-к від 11 липня 1990 року; штукатур 4 розряду Наказ № 225-к від 13 квітня 1993 року, згідно із записом в особовому рахунку за 1993 рік; з 14 червня 1994 року по 03 лютого 1995 року відпустка по догляду за дитиною до 6 років Наказ № 335-к від 24 червня 1994 року, згідно із записом в особових рахунках за 1994-1995 роки; по 02 червня 1995 року звільнена за прогули Наказ № 350 від 14 липня 1995 року, згідно із записом в особовому рахунку за 1995 рік.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖС 125381, ОСОБА_3 померла 17 березня 2004 року.

Під час розгляду справи було встановлено, що заявниця ОСОБА_1 після смерті матері перебувала на утриманні сестри ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка відповідно до свідоцтва про смерть серії ІІ-НО №015391, померла 01 січня 2018 року.

Відповідно до наданої копії обмінної карти пологового будинку, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, народила дитину 26 лютого 2010 року, а також відповідно до копії медичного свідоцтва про народження №1065, вказана особа також народила дитину 26 жовтня 2018 року в КЗ «Перинатальний центр м.Маріуполя».

Посвідченням про взяття на облік №62, ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_6, перебуває на обліку в Маріупольському міському центрі з обслуговування громадян без визначеного місця проживання як особа, яка не має постійного місця проживання, і переважне місцезнаходження якої може бути зареєстроване за адресою: м.Маріуполь, пров.Банний,5.

Суду надано висновок за результатами проведення процедури встановлення особи від 20 грудня 2018 року, який надано Кальміуським РВ у м.Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області, за яким встановлено особу ОСОБА_1, однак її належність до громадянства України не встановлена.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 підтвердила обставини, викладені заявницею ОСОБА_1 та пояснила, що вона є рідною сестрою ОСОБА_3, яка разом з чоловіком переїхала з м.Гуляйполе та постійно проживала в гуртожитку м.Маріуполя. 20 лютого 1989 року народилась її племінниця ОСОБА_1 Підтвердила, що ОСОБА_1 весь час проживала в м.Маріуполі.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що була подругою ОСОБА_3 та їй відомо, що остання народила дочку ОСОБА_9 в 1989 році. Зазначила, що їй достеменно відомо, що включно до 1995 року ОСОБА_10 з дочкою ОСОБА_1 проживали в м.Маріуполі, оскільки спілкувалась із подругою один раз на місяць та приймала її з дочкою в якості гостей. ОСОБА_10 працювала на будівництві, а її дитина відвідувала дитячий садок.

Таким чином, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження представленими доказами факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року по теперішній час ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Цей факт має для заявниці юридичне значення, ніким не оспорюється та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 259, 263-265, 268, 315, 319 ЦПК України, Законом України «Про громадянство України», суд,

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_11 Вікторівни, заінтересована особа Головне управління ДМС України в Донецькій області, про встановлення факту постійного проживання на території України - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України з моменту її народження 08 лютого 1989 року станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року і до моменту винесення рішення.

На рішення може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Ю. О. Матвєєва