Справа № 591/854/19
Провадження № 2/591/1450/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2019 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром»

про стягнення моральної шкоди, спричиненої смертю особи -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром» про стягнення моральної шкоди, спричиненої смертю особи і свої вимоги мотивує тим, що з 20.11.1997 року позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . З 06.12.1976 року по 15.03.2007 року ОСОБА_2 перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Сумихімпром». 15.03.2007 року останню було звільнено з підприємства за стоном здоров`я. Його дружині за життя було встановлено професійне захворювання. Згідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 07.02.2007 року ОСОБА_2 були встановлені такі професійні захворювання: хронічна інтоксикація комплексом токсичних речовин на виробництві (сірчаний ангідрид, пил апатиту, пил двоокису титану, сірчана кислота, аміак, пил ільменіту) у формі: Хронічне обструктивне захворювання легень ІІ ст. у фазі неповної ремісії, Емфізема легень І ст., Легенева недостатність ІІ ст., Хронічний субатропічний ринофарингіт. Астено-вегетативний синдром. Захворювання професійне (Основний діагноз). Хронічна ерозивна гастродуоденопатія, загострення. Хронічний холецистит. ІХС. Атеросклеротичний аортокадіосклероз. Склероз АК і МК з мі тральною регургітацією ІІ ст. Екстрасистонія. СН І ст. РОХП. Люмбоалгія. Згідно Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання №1 від 25.03.2016 року його дружині були встановлені такі професійні захворювання: Переферичний Са (пневмонієподібна форма) верхньої частини правої легені. Стан після 3-х циклів ПТХ. Стабілізація процесу. Т3N0М0. Захворювання професійне, встановлене вперше в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ ПП ЛЕК 10.03.2016 року. Повторно: Хронічна інтоксикація комплексом токсичних речовин на виробництві (сірчана кислота, пил апатиту, пил двоокису титану, сірчаний ангідрид, аміак) у формі: ХОЗЛ ІІ-ІІІ ст., у фазі загострення. Емфізема легень II ст., Легенева недостатність ІІ-ІІІ ст. Легенева гіпертензія І ст. Захворювання професійне. Хронічне легеневе серце. НК II А ст. Стійкий виражений астено-вегетативний синдром. Захворювання професійне. Хронічний субатрофічний ринофарингіт від дії хімічних речовин на виробництві. Захворювання професійне (Основний діагноз). Гіпертонічна хвороба II ст., 2 ст., ризик 3. ІХС: стабільна стенокардія напруги, II ф.кл. Атерослероз аорти. СН ІІ А ст. Хронічний гастродуоденіт, нестійка ремісія. ДЕП (гіпертонічна + атеросклеротична) І-ІІ ст. з ХПМК, переважно у вертебро-базилярному басейні. РОХП з сенсорними порушеннями та алогічним синдромом (Супутній діагноз). Відповідно до довідки виданої фтизіатричною МСЕК м. Суми від 14.03.2007 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності ОСОБА_2 склала 25 %. При подальшому обстеженні, відповідно до довідки виданої фтизіатричною МСЕК м. Суми від 26.03.2008 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності ОСОБА_2 склала 60 % та встановлено третю групу інвалідності. При подальшому обстеженні, відповідно до довідки виданої фтизіатричною МСЕК м. Суми від 13.04.2011 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності ОСОБА_2 склала 65% та встановлено третю групу інвалідності. Відповідно до довідки виданої Спеціалізованою МСЕК м. Суми від 20.04.2016 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала 85% (по акту № І від 25.03.16 - 25% первинно) та встановлено ІІ групу інвалідності, безтерміново. За рекомендацією лікарів ОСОБА_2 потребувала медикаментозного, санаторного лікування, лікування в реабілітаційній установі та встановлена необхідність лікування у онколога, пульмонолога. 29.09.2018 року (у віці 61 років) його дружина померла від ускладнень спричинених професійним захворюванням. 21.11.2018 року Сумською обласною МСЕК №1 загального профілю встановлено причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 з професійним захворюванням. Також, зазначає, що його дружина отримала ряд професійних захворювань при виконанні трудових обов`язків на вказаному вище підприємстві у зв`язку з невиконанням роботодавцем положень п. 4 ст. 43 Конституції України, ст. 8,13 Закону України «Про охорону праці». Втрата дружини спричинила йому значні моральні страждання та переживання. У віці 64 років він назавжди втратив дружину, з якою мав розділити всі радощі спільної старості. З вини роботодавця втрата його дружини настала дуже передчасно і позивач залишився самотній. Втрата дружини, з якою позивач прожив щасливу частину свого життя супроводжується душевним болем, він постійно відчуває свою слабкість, безпорадність та неможливість бути повноцінною людиною оскільки саме дружина була найближчою людиною та підтримкою для позивача. Тепер, будучи пенсіонером, він почувається самотньо виконуючи хатню роботу, позбавлений можливості повноцінно відпочити, а також не може відчути радість на жодному святі, оскільки тягар втрати близької людини та усвідомлення самотності, яку вже не виправити, постійно пригнічує його емоційний стан. За час хвороби він також розділяв, разом із дружиною моральні переживання, оскільки, споглядав її щоденні страждання від невиліковного професійного захворювання, намагався допомогти, підтримував морально та фізично, вона була для нього найближчою та найріднішою людиною. Після дуже стрімкого розвитку хвороби його дружина померла і з її смертю він втратив найцінніше, її любов, опору, моральну та духовну підтримку. Позивач ніде не працював з 31.01.2004 року і його життям, і була його дружина. Вказує, що йому завдано моральну шкоду, оскільки він втратив рідну людину, друга, опору - свою дружину, залишившись без її підтримки. Звістка про смерть дружини призвела до виникнення в нього душевного потрясіння, переживання та страждань. Відчуття того, що він залишився без дружини та ніколи не побачить її, постійно його пригнічують, що негативно відображається на його психічному стані. Передчасна втрата дружини спричинила тяжкі моральні страждання, порушилися нормальні життєві зв`язки та виникла необхідність докладати додаткових зусиль для організації праці та побуту. А тому просить суд стягнути з відповідача на його користь 1000000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю його дружини ОСОБА_2 , від професійного захворювання.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Супрун Д.В. в судовому засіданні позов підтримав повністю, просить суд його задоволити.

Представник відповідача Ільєнок Є.М. в судовому засідання заперечив проти задоволення позову.

Ухвалою від 13.02.2019 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду на 26.04.2019 року, у судовому засіданні оголошено перерву для підготовки до судових дебатів. В подальшому судові засідання відкладалися з різних причин.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Судом при розгляді справи встановлено, що з 20.11.1997 року позивач ОСОБА_1 перебував з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі /а.с.9/.

З 06.12.1976 року по 15.03.2007 року ОСОБА_2 перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Сумихімпром» /а.с.10-11/.

Згідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 07.02.2007 року ОСОБА_2 були встановлені такі професійні захворювання: хронічна інтоксикація комплексом токсичних речовин на виробництві (сірчаний ангідрид, пил апатиту, пил двоокису титану, сірчана кислота, аміак, пил ільменіту) у формі: Хронічне обструктивне захворювання легень ІІ ст. у фазі неповної ремісії, Емфізема легень І ст., Легенева недостатність ІІ ст., Хронічний субатропічний ринофарингіт. Астено-вегетативний синдром. Захворювання професійне (Основний діагноз). Хронічна ерозивна гастродуоденопатія, загострення. Хронічний холецистит. ІХС. Атеросклеротичний аортокадіосклероз. Склероз АК і МК з мі тральною регургітацією ІІ ст. Екстрасистонія. СН І ст. РОХП. Люмбоалгія. (а.с. 14-15).

Згідно Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання №1 від 25.03.2016 року дружині позивача були встановлені такі професійні захворювання: Переферичний Са (пневмонієподібна форма) верхньої частини правої легені. Стан після 3-х циклів ПТХ. Стабілізація процесу. Т3N0М0. Захворювання професійне, встановлене вперше в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ ПП ЛЕК 10.03.2016 року. Повторно: Хронічна інтоксикація комплексом токсичних речовин на виробництві (сірчана кислота, пил апатиту, пил двоокису титану, сірчаний ангідрид, аміак) у формі: ХОЗЛ ІІ-ІІІ ст., у фазі загострення. Емфізема легень II ст., Легенева недостатність ІІ-ІІІ ст. Легенева гіпертензія І ст. Захворювання професійне. Хронічне легеневе серце. НК II А ст. Стійкий виражений астено-вегетативний синдром. Захворювання професійне.Хронічний субатрофічний ринофарингіт від дії хімічних речовин на виробництві. Захворювання професійне (Основний діагноз). Гіпертонічна хвороба II ст., 2 ст., ризик 3. ІХС: стабільна стенокардія напруги, II ф.кл. Атерослероз аорти. СН ІІ А ст. Хронічний гастродуоденіт, нестійка ремісія. ДЕП (гіпертонічна + атеросклеротична) І-ІІ ст. з ХПМК, переважно у вертебро-базилярному басейні. РОХП з сенсорними порушеннями та алогічним синдромом (Супутній діагноз) (а.с.16).

Відповідно до довідки виданої фтизіатричною МСЕК м. Суми від 14.03.2007 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності ОСОБА_2 склала 25 %. (а.с.17).

При подальшому обстеженні, відповідно до довідки виданої фтизіатричною МСЕК м. Суми від 26.03.2008 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності ОСОБА_2 склала 60 % та встановлено третю групу інвалідності (а.с.17).

При подальшому обстеженні, відповідно до довідки виданої фтизіатричною МСЕК м. Суми від 13.04.2011 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності ОСОБА_2 склала 65 % та встановлено третю групу інвалідності (а.с.18).

Відповідно до довідки виданої Спеціалізованою МСЕК м. Суми від 20.04.2016 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала 85 % (по акту № І від 25.03.16 - 25% первинно) та встановлено ІІ групу інвалідності, безтерміново (а.с.19).

За рекомендацією лікарів ОСОБА_2 потребує медикаментозного, санаторного лікування, лікування в реабілітаційній установі та встановлена необхідність лікування у онколога, пульмонолога.

З виписки із медичної карти стаціонарно хворого № 08-06/199 вбачається, що ОСОБА_2 з 17.02.2016 року по 10.03.2016 року перебувала на лікуванні у стаціонарі у Науково - дослідному інституті гігієни праці та профзахворювань Харківського Національного медичного університету, з основним діагнозом /а.с.20/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла (а.с.22).

21.11.2018 року Сумською обласною МСЕК № 1 загального профілю встановлено причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 з професійним захворюванням (а.с. 23).

У правовому висновку Верховного Суду України у справі № 6-208цс14 зазначено, що якщо виробнича травма сталася до 1 січня 2004 року (набрання чинності ЦК України), а смерть фізичної особи настала після зазначеної дати, то за наявності причинного зв`язку з виробничою травмою до правовідносин про відшкодування моральної шкоди членам сім`ї померлого застосовуються положення статті 1168 ЦК України.

Відповідно до пунктів 1, 4 "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

За змістом статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтва, ушкодження здоров`я або смерті фізичної особи.

Отже, право члена сім`ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю особи, спричиненню професійним захворюванням, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв`язку між смертю і професійним захворюванням, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім`ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент.

Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

Оскільки судом встановлено, що позивач є чоловіком померлої, то він має право на відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, суд виходить з того, що позивач зазнав душевних страждань у зв`язку з смертю дружини, що втрата рідної людини є найвищою немайновою втратою, яка не підлягає відновленню, позивач позбавлений можливості матеріальної та моральної підтримки дружини у подальшому своєму житті, відновити попередній стан життя позивача неможливо, тому із засад розумності та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 100000 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 23, 1168 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром» ( 40003 м. Суми, вул. Харківська п/в12 Код ) про стягнення моральної шкоди, спричиненої смертю особи - задоволити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром» ( 40003 м. Суми, вул. Харківська п/в12 Код ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) - 100000 (сто тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю особи.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлено 05 листопада 2019 року.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО