Справа № 343/141/19
Провадження № 22-ц/4808/484/19
Головуючий у 1 інстанції Монташевич С. М.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.

за участю секретаря Петріва Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Долинського районного суду, ухвалене суддею Монташевич С.М. 30 січня 2019 року в м. Долина Івано-Франківської області, повний текст якого виготовлено 31 січня 2019 року, у справі за заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4, заінтересовані особи: Долинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про надання права на шлюб,

в с т а н о в и в:

25.01.2019 року заявники звернулися до суду зі заявою про надання їм права на шлюб.

Свої вимоги мотивують тим, що заявник ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та заявник ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, познайомились і їх відносини переросли у близькі стосунки. З метою створення сім'ї вони вирішили одружитись. В даний час ОСОБА_4 перебуває в стані вагітності, батьком її дитини є ОСОБА_3.

Вони звернулись у Долинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, щоб зареєструвати шлюб, але їм було відмолено у зв'язку з недосягненням ними шлюбного віку - 18 років.

Батьки заявників не заперечують проти їх шлюбу. Проживати вони будуть у квартирі, яка належить матері заявника. Будь-яких інших перешкод для реєстрації шлюбу в них немає. Узаконення відносин відповідає інтересам заявників та надасть їм можливість будувати сімейні відносини між собою на почуттях взаємної любові, поваги, взаємодопомоги, а також надасть заявниці право на материнство у вже зареєстрованому шлюбі та покладе обов'язки по утриманню дитини на обох батьків.

Рішенням Долинського районного суду від 30 січня 2019 року заяву задоволено. Надано ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право на шлюб з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Надано ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 право на шлюб з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 подала до суду апеляційну скаргу. Вважає дане рішення суду незаконним, ухваленим за неповного з'ясування обставин справи, а також таким, що порушує її права та інтереси.

Зазначає, що вона є матір'ю неповнолітньої ОСОБА_4. Після розірвання шлюбу з батьком заявниці - ОСОБА_5 дочку було залишено на проживання з нею. Вважає, що батько дитиною ніколи не цікавився, а тому він не мав ні юридичного, ні морального права давати згоду на даний шлюб.

Вказує, що вона як мати мала намір познайомитися з нареченим доньки, однак остання категорично заперечувала, а потім пішла з дому. За таких обставин їй невідомо чи є її обранець саме тією людиною, з якою вона зможе в майбутньому відчувати себе сімейно захищеною.

Вважає, що прийняте судом рішення про надання дозволу на шлюб з одного боку обмежує її материнські права, а з іншого може негативно відзначитись на подальшій долі дочки, оскільки в такому віці вона ще не готова до створення сім'ї.

Просить рішення Долинського районного суду від 30 січня 2019 року скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволені заяви.

Заявник ОСОБА_4 подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що надання дозволу на реєстрацію шлюбу відповідає її із заявником ОСОБА_3 інтересам та необхідний для того, щоб узаконити їхні відносини. Крім того, реєстрація шлюбу відповідає інтересам дитини, оскільки є однією з основних підстав для визначення походження дитини. Вказує, що апелянта не було залучено до участі у справі у зв'язку з тим, що вона в цей період перебувала за межами України. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судове засідання апеляційного суду апелянт не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча повідомлялася про час та місце розгляду справи належним чином.

Заявник ОСОБА_4, заявник ОСОБА_3 та його представник, заінтересована особа ОСОБА_6 проти задоволення апеляційної скарги заперечили, просили рішення суду залишити без змін.

Долинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявників, представника заявника, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією паспорта громадянина України НОМЕР_1, виданого 26.02.2018 року органом 2617 (а.с. 5).

На даний час їй виповнилося 16 років.

Батьками ОСОБА_4 є батько ОСОБА_5 та мати ОСОБА_2, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 14.12.2002 року (а.с. 9).

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією паспорта громадянина України НОМЕР_3, виданого 26.12.2016 року органом 2617 (а.с. 4).

На даний час йому виповнилося 17 років.

Батьками ОСОБА_3 є батько ОСОБА_6 та мати ОСОБА_8, про що свідчить копія повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 24.07.2012 року (а.с. 8).

Згідно Довідки №343 про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої реєстратором територіальної громади Долинської міської ради Івано-Франківської області 17.01.2019 року, ОСОБА_4 зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Згідно копії Довідки №340 про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої реєстратором територіальної громади Долинської міської ради Івано-Франківської області 17.01.2019 року, ОСОБА_3 зареєстрований в АДРЕСА_2 (а.с. 11).

Дана квартира трьохкімнатна, загальною площею 62 кв.м., житловою площею 37,2 кв.м., належить на праві власності матері ОСОБА_3 - ОСОБА_8 згідно Договору купівлі-продажу від 17.12.1996 року, зареєстрованого в реєстрі за №1433 (а.с. 13). Саме в даній квартирі планують проживати заявники.

Встановлено також, що згідно копії Довідки Районної ЛКК Долинської райполіклініки №10/21 від 16.01.2019 року термін вагітності ОСОБА_4 становить 17 тижнів (а.с. 12).

Задовольняючи заяву про надання права на шлюб, суд першої інстанції виходив з того, що дане рішення буде відповідати інтересам заявників, будь-яких перешкод для надання права на шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судом не встановлено.

Апеляційний суд погоджується із такими висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу.

Статтею 23 СК України визначено, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам.

Частиною 3 статті 293 ЦПК України передбачено, що справи про надання права на шлюб розглядаються в порядку окремого провадження.

Згідно з роз'ясненнями п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до участі в справі про надання права на шлюб залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої особи, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника.

Як вбачається з матеріалів справи, батько ОСОБА_4 - ОСОБА_5 був залучений до участі у даній справі, присутній в судовому засіданні та надав свою згоду на шлюб неповнолітньої доньки.

Таким чином, вищевказані вимоги процесуального права при розгляді даної справи судом дотримані.

Посилання апелянта на те, що батько не наділений правом надавати доньці дозвіл на укладення шлюбу, так як шлюб між ним та апелянтом розірваний, дитина перебувала на її утриманні, не заслуговують на увагу, оскільки ч. 2 ст. 141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Крім того, згідно аналізу наведених норм права, заперечення батьків щодо надання права на шлюб не є визначальним фактором для відмови в задоволенні такої заяви.

Таким чином суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, вірно застосував норми матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви.

Інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду також не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Долинського районного суду від 30 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 4 квітня 2019 року.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: Г.П. Мелінишин

О.В. Пнівчук