19.03.2019 Єдиний унікальний номер 205/1591/18
Єдиний унікальний номер судової справи 205/1591/18
Провадження номер 2/205/4/19
РІШЕННЯ

іменем України

19 березня 2019 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу № 205/1591/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ПрАТ «Європейський Страховий Союз», Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12 березня 2018 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, треті особи: ПрАТ «Європейський Страховий Союз», Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 08.03.2017 року водій ОСОБА_2 о 22 год. 10 хв., керуючи автомобілем ВАЗ 210994-20, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Набережна Заводська, в районі е/о № 380 в м. Дніпрі, під час перестроювання не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Тойота Авенсіс, реєстраційний номер НОМЕР_2, який рухався ліворуч в попутному напрямку. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив п. 10.1 ПДР України.

22 березня 2017 року постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська водія ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яка не оскаржувалась та набрала законної сили 04.04.2017р.

За власний кошти в розмірі 1 400,00 грн. позивачем було замовлено експертне дослідження, згідно якого (висновок № 4523 від 21 березня 2017 року) вартість матеріального збитку пошкодженого автомобіля в наслідок ДТП становить 27 639,61 грн. (двадцять дев'ять тисяч шістсот тридцять дев'ять гривень 61 коп.)

Також зазначає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, який він пережив під час дорожньо-транспортної пригоди; моральних та психічних переживаннях, пов'язаних з пошкодженням належного йому майна, вишукуванням додаткового часу і додаткових психічних та фізичних зусиль для підготовки та подачі до суду необхідних документів з метою відшкодування завданої шкоди.

На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 29 039,61 грн. та моральної шкоди 5 000 грн., сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2018 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2018 року залучено до участі у цивільній справі № 205/1591/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз» , м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 18-В офіс 4 та Моторне (транспортне) страхове бюро України , м. Київ, Русанівський бульвар, буд.8.

24 жовтня 2018 року відповідач надав заперечення на позовну заяву.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 позовні вимоги не визнали, просили відмовити у його задоволенні.

Від представника третьої особи МТСБУ ОСОБА_6 надійшли пояснення, відповідно до яких в задоволенні позовних вимог майнового характеру просили відмовити, позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди просили вирішити на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.03.2017 року о 22 год. 10 хв., водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем ВАЗ 210994-20, реєстраційний номер АЕ8556Н по вул. Набережна Заводська, в районі е/о № 380 в м. Дніпрі, під час перестроювання не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Тойота Авенсіс, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7, який рухався ліворуч в попутному напрямку. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив п. 10.1 ПДР України.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.03.2017 року по справі № 205/1603/17 ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 124 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень в дохід держави (а.с. 30).

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «СТ «Домінанта», поліс ОСЦПВ АК/982870, який є чинним на момент ДТП, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 застрахована Приватним акціонерним товариством «Європейський Страховий Союз», поліс ОСЦПВ АЕ/8192284, який є чинним на момент ДТП (а.с. 56, 57).

ОСОБА_2 09 березня 2017 року засобами поштового звязку надіслав до Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулася 08.03.2017 року о 22 год. 10 хв. (а.с. 85, 86, 87, 88).

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

4 липня 2018 року ОСОБА_8 Верховного Суду в рамках справи № 755/18006/15-ц визначила, що покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов'язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов'язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов'язаним суб'єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоровю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Підпункт 4 пункту 1 статті 33Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

ОСОБА_1 не звертався до страхової компанії з повідомленням про ДТП, а також з заявою про виплату страхового відшкодування.

Згідно п. 1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик здійснює виплату страхового відшкодування протягом 90 днів з дня отримання заяви про виплату страхового відшкодування.

Врегулювання страхових випадків за зобов'язаннями за договорами ОСЦПВ, укладеними ПрАТ «Європейський Страховий Союз» і виплата потерпілим відбувалась МТСБУ на підставі пункту 3 Порядку повернення гарантійних внесків страховиків захисту потерпілих у ДТП шляхом врегулювання страхових випадків.

«МТСБУ» розпочало врегулювання страхових випадків за зобов'язаннями ПрАТ «Європейський Страховий Союз». Відшкодування за невиконаними зобов'язаннями страховика відбуватиметься в межах залишку коштів страховика у фондах МТСБУ та згідно п. 3 Порядку повернення гарантійних внесків страховиків до фонду захисту потерпілих у ДТП шляхом врегулювання страхових випадків.

МТСБУ неодноразово повідомляло про прийом документів потерпілих у ДТП за зобов'язаннями СК «Європейський Страховий Союз».

Позивач не звертався до МТСБУ та не надав необхідні документи до МТСБУ, рішення про виплату чи відмову йому у виплаті страхового відшкодування не приймалось.

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 29 039,61 грн.

Позовні вимоги позивача ОСОБА_1 щодо стягнення моральної шкоди, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, який він пережив під час дорожньо-транспортної пригоди; моральних та психічних переживаннях, пов'язаних з пошкодженням належного йому майна, вишукуванням додаткового часу і додаткових психічних та фізичних зусиль для підготовки та подачі до суду необхідних документів з метою відшкодування завданої шкоди, не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Статтею 1167 ЦК України визначені підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, які полягають у тому, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди відповідно до ст. 23 ЦК України визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно п. 5 Постанови Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов'язковому доказуванню позивачем підлягають такі обставини: наявність моральної шкоди, протиправність діяння того хто спричинив цю шкоду, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Зокрема, необхідно з'ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 цієї постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Саме позивач має довести наявність усіх вищевказаних обставин для вирішення питання про наявність та розмір моральної шкоди.

Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем, не доведено факт завдання моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру діями відповідача, позивачем не надано доказів наявності моральної шкоди. Отже, позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. не підлягають задоволенню.

З огляду на відсутність підстав для задоволення позову судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 12, 76, 81,141, 259, 263-265, 268, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ПрАТ «Європейський Страховий Союз», Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 29 039,61 грн. та моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 29 березня 2019 року.

Суддя Н.Г. Остапенко