Справа № 515/671/18
Провадження № 2-о/515/313/19
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого-судді Семенюк Л.А.

за участю секретаря Комерзан Л.І.

заявниці ОСОБА_1

представника заявниці -адвоката Дукіна С.В.

заінтересованої особи представника Тузлівської

сільської ради Татарбунарського району

Одеської області Корнован-Мойсєєнко Л.Ю.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , з викликом заінтересованої особи - Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В:

03.05.2018 року заявниця звернулася до суду із вказаною заявою про встановлення факту родинних відносин.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_3 . Після смерті останньої відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка загальною площею 6,3812 га, розташована на території Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області.

24 квітня 2018 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу Одеської області Монастирліу О.П. з метою прийняття спадщини, однак нотаріусом після огляду наданих документів відмовлено у відкритті спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 з причин ненадання доказів родинних зв`язків між нею та спадкодавцем.

Так, за життя спадкодавець ОСОБА_3 проживала з батьком заявниці ОСОБА_4 однією сім`єю без укладення шлюбу. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де у свідоцтві про народження у графі «мати» записана ОСОБА_3 та син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , де у свідоцтві про народження у графі «мати» спадкодавець записана, як ОСОБА_3 .

24.10.1992 року заявниця уклала шлюб, про що був складений актовий запис №11, який був зареєстрований виконавчим комітетом Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області. Після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_1 ». 30 травня 2005 року вказаний шлюб було розірван, про що складений актовий запис № 33.

Таким чином, у свідоцтві про народження заявниці у графі «мати» записано ОСОБА_3 , що не відповідає прізвищу спадкодавця у свідоцтві про смерть, де вказано дійсне прізвище спадкодавця - «Дубчак», тобто наявні розбіжності.

Посилаючись на ряд документів, показання свідків та враховуючи, що встановлення факту, що має юридичне значення можливо вирішити лише в судовому порядку, заявниця звернулася до суду із вказаною заявою та просить встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та нею - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , як матір`ю та дочкою, оскільки встановлення вказаного факту має для неї юридичне значення та надасть можливість вступу у спадок після смерті спадкодавця.

Під час розгляду справи судом було вчинено наступні процесуальні дії.

03 травня 2018 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим в справі було визначено суддю Семенюк Л.А. (а.с.25).

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 08 травня 2018 року було прийнято справу до розгляду та відкрито провадження.

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 12.12.2018 року витребувано від приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу інформацію щодо наявності спадкової справи та кола спадкоємців до майна померлої.

12 лютого 2019 року ухвалою суду (а.с.43) задоволено клопотання представника заявниці адвоката Дукіна С.В. про відкладення розгляду справи для забезпечення явки в судове засідання свідків.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник - адвокат Дукін С.В. в судовому засіданні вимоги заяви підтримали в повному обсязі, просили її задовольнити, заявивши клопотання про допит свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Представник Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області Корнован- Мойсєєнко Л.Ю . в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце слухання справи, однак із наданої до суду заяви (а.с.27), вбачається, що заінтересована особа просить розглянути справу за відсутності представника, не заперечуючи проти вимог заяви.

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

З огляду на належне сповіщення заінтересованої особи про дату, час та місце розгляду справи, надходження від представника заяви про розгляд справи без його участі, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі представника Тузлівської сільської ради, як заінтересованої особи по справі.

Вислухавши пояснення та доводи заявниці та її представника адвоката Дукіна С.В. , пояснення свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , дослідивши матеріали справи, суд вбачає правові підстави для задоволення заяви, виходячи з наступного.

За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому, суд керується вимогами статті 55 Конституції України, згідно якої права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини, ратифікованої Україною 11 вересня 1997 року, яка, відповідно до ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Поняття «родинність» розглядається як родинні зв`язки між людьми, що ґрунтуються на походженні однієї особи від іншої чи кількох осіб від спільного пращура; кровний зв`язок осіб, що походять один від одного чи від спільного пращура. До осіб, що походять один від одного, належать пращури та їхні нащадки як чоловічої, так і жіночої статі (наприклад, прадід, дід, мати, дочка, онук, правнук та ін.). Крім того, існує також поняття походження осіб від спільного пращура, до яких належать рідні і двоюрідні брати та сестри, дядьки (тітки), племінники (племінниці). Родинна лінія може бути прямою чи боковою та поділяється на висхідну та низхідну. При прямій лінії родинність ґрунтується на походженні однієї особи від другої.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року в селі Тузли Татарбунарського району Одеської області померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , виданим Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Одеській області 21 листопада 2017 року (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.7), виписаного російською мовою, матір`ю " ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 года рождения" є " ОСОБА_3 ", батьком - " ОСОБА_4 ".

Разом з тим, з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 08.07.1969 року (а.с.10), виписаного також російською мовою, слідує, що матір`ю " ОСОБА_16 ", ІНФОРМАЦІЯ_4 , є " ОСОБА_3 ", а батьком - " ОСОБА_4 ".

В судовому засіданні допитані в якості свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Так, свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона працювала медичним працівником на ФАПі, здійснюючи патронат дітей села, в тому числі й дитини ОСОБА_3 , а саме - ОСОБА_1 , яка є донькою померлої, а в подальшому - здійснювала патронат сина померлої - ОСОБА_19 , тому з достовірності може підтвердити, що заявниця є донькою спадкодавця ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона знала дуже добре померлу ОСОБА_3 , оскільки працювала з нею в колгоспі більше 20 років. Свідок з достовірністю підтвердила, що заявниця ОСОБА_1 є донькою померлої. Заявниця разом з її сином навчалися в школі в одному класі. Свідок жила неподалік від ОСОБА_3 , вона постійно спілкувалася з родиною, тому цю сім`ю знає дуже добре. Разом з тим, їй не відомо, чому у свідоцтві про народження дитини та свідоцтві про смерть спадкодавця ОСОБА_3 зазначені різні прізвища останньої.

Як видно з копії витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 9 від 27.04.2018 року (а.с.12), ОСОБА_1 після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Котовському району Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області 30 травня 2005 року (а.с.11) підтверджується, що шлюб, зареєстрований між ОСОБА_23 та ОСОБА_1 - розірвано. Останній залишено прізвище « ОСОБА_1 ».

З листа приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу Одеської області Монастирліу О.П. за вих. № 297/02-14 від 24.04.2018 року (а.с.19) видно, що заявниці відмовлено у видачі спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 , з причини ненадання доказів родинних відносин між нею та спадкодавцем.

Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №54678997 від 08.01.2019 року (а.с.40) вбачається, що після смерті спадкодавця ОСОБА_3 відкрита спадкова справа у приватного нотаріуса Монастирліу О.П. за № 93/2018 від 24.04.2018 року (за номером у спадковому реєстрі 62326216). До вказаної довідки долучено копію заяви ОСОБА_1 , зареєстрованої 24.04.2018 року за №240 ( а. с .37 ), адресованої вказаному нотаріусу, щодо прийняття нею спадщини після смерті матері ОСОБА_3 та заява ОСОБА_7 від 24 квітня 2018 року за № 241 (а.с.38), щодо відмови від прийняття спадщини за законом після померлої ОСОБА_3 Також надано копію заповіту від 30 листопада 2004 року (а.с.39).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року із змінами, внесеними 25.05.1998 року, суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Встановлення вищезазначеного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати її право на спадкування нерухомості після смерті своєї матері в установленому законом порядку.

За вказаних обставин, оскільки, іншим чином підтвердити факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_3 та ОСОБА_1 неможливо, а його встановлення має юридичне значення для заявниці, так як цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, суд вважає, що права останньої мають бути захищені. Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, які є належними, допустимими та достатніми, в тому числі й пояснення свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , враховуючи відсутність заперечень заінтересованої особи(а.с.27), суд вважає доведеним факт родинних відносин між ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та заявницею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , як матір`ю та донькою.

Керуючись ст.ст.13, 77-81, 263, 293, 315 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , з викликом заінтересованої особи - Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Тузли Татарбунарського району Одеської області та заявницею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженкою с.Тузли Татарбунарського району Одеської області, як матір`ю та донькою.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.А. Семенюк