Справа №173/242/19
Провадження №2/173/532/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.

При секретареві - Рудовій Л.В.

За участю: позивача - Щербини В.В

Розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального провадження в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Трощій Н.Г., ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

31.01.2019 року до суду звернулася позивач ОСОБА_4 , з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору державний нотаріус Верхньодніпровської районної нотаріальної контори Трощій Н.Г.

25.02.2019 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи.

26.02.2019 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 20.05.2019 року.

20.05.2019 року розгляд справи відкладений в зв`язку з неявкою учасників розгляду справи . Справу призначено до розгляду на 30.08.2019 року .

30.08.2019 року закінчене підготовче судове засідання. До участі в розгляді справі залучені в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 ,. ОСОБА_4 . Справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 25.10.2019 року.

25.10.2019 року справа не розглядалась в зв`язку з занятістю судді в іншому процесі. Справа призначена до розгляду на 28.10.2019 року

Сторонам та учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

28.10.2019 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Згідно поданої позовної заяви позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_5 , померлого, ІНФОРМАЦІЯ_1

В обґрунтування позовних вимог позивач посилаються на наступне : ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_5 .

Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається в тому числі і з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до спадкової справи № 576/2011 щодо майна померлого ОСОБА_5 , заведеної 16 грудня 2011 року, видане свідоцтво про право на спадщину ІНФОРМАЦІЯ_2 дружині померлого ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла. Спадкоємцем майна за заповітом став ОСОБА_2 , який за заповітом отримав майно його батька.

Для отримання спадщини він звернувся до державного нотаріуса Верхньодніпровської районної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з пропуском строку подачі заяви для прийняття спадщини.

У зазначений строк він не звернувся із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав себе таким, що прийняв спадщину, так як фактично останні п`ять років проживав разом з батьком та здійснював за ним догляд. Крім того у 1991 році він втратив свій паспорт і лише у 2011 році поновив свої документи. Також він не обізнаний в галузі права і вважав себе таким, що прийняв спадщину так як опікувався батьком і здійснював догляд за ним.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також позивач пояснив, що був присутнім разом зі свою цивільною дружиною ОСОБА_7 , при оформленні спадщини на ОСОБА_6 Але він не мав документів і не міг оформити спадщину. Крім того нотаріус, що оформляла спадщину помились при оформленні спадщини, так як вважала, що ОСОБА_6 , є і його матір`ю. Він юридично необізнаний, тому не знав як правильно оформляється спадщина. А дружина його батька лише через два роки після смерті батька принесла документи на спадкове майно. Крім того він доглядав свого батька до смерті, проживав разом з ним, тому вважає, що має право на спадкування майна свого батька.

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, подавши заву про розгляд справи у його відсутність. Згідно поданих заяв відповідач ОСОБА_2 ,. спочатку заперечував проти задоволення позовних вимог за відсутності будь яких підстав для їх задоволення. Потім подав нотаріально посвідчену заяву про визнання позовних вимог.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася подавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Письмових пояснень суду не надала.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , і ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явилися подавши заяви про розгляд справи у її відсутність, згідно поданих заяв проти задоволення позовних вимог не заперечують. Письмових пояснень суду не надали.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після смерті ОСОБА_5 , відкрилась спадщина, яка складається в тому числі і з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до досліджених в судовому засіданні матеріалів спадкової справи № 576/2011 щодо майна померлого ОСОБА_5 , заведеної 16 грудня 2011 року видане свідоцтво про право на спадщину ІНФОРМАЦІЯ_2 дружині померлого ОСОБА_6 . Представником спадкоємця ОСОБА_6 яка отримала свідоцтво про право на спадщину була ОСОБА_7 , яка є співмешканкою позивача.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Спадкоємцем майна ОСОБА_6 , за заповітом став ОСОБА_2 , якому видане свідоцтво про право на спадщину після смерті матері.

З матеріалів спадкової справи № 576/2011 щодо майна померлого ОСОБА_5 .. також вбачається, що 19.06.2018 року ОСОБА_3 .. ОСОБА_4 і ОСОБА_4 подана заява про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5

Постановою державного нотаріуса Першої кам`янської державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 19.06.2018 року Вовк Г.В.. ОСОБА_4 і ОСОБА_4 , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

Відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Таким чином законом передбачено, що підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини є наявність поважної причини його пропуску.

Відповідно до правової позиції викладеної в Постанові Верховного суду України від 14.09.2016 року по справі № 6-1215цс16. А також у постановах Верховного Суду України від 26.09.2012 року справа № 6-85-цс12 та від 04.11.2015 року справа № 6-148цс15) зазначається, що за загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За змістом ч. 3 ст. 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Як встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_4 ,. знав про смерть свого батька ОСОБА_5 ,. оскільки посилається на те, що доглядав батька до смерті фактично проживав разом з ним.

Також позивач знав про оформлення спадщини дружиною спадкодавця ОСОБА_5 ,. ОСОБА_6 , так як за його ж поясненнями був присутній в нотаріальній конторі при отриманні свідоцтва про право на спадину на ім`я ОСОБА_6 . Крім того співмешканка позивача ОСОБА_7 , була представником ОСОБА_6 , при оформленні спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_5 .

Доводи позивача, що він втратив паспорт і за цією обставиною не міг оформити спадщини суд вважає безпідставними, так як по-перше позивачем не надано жодних доказів на підтвердження даного факту, по - друге, згідно копії паспорта ОСОБА_4 , вбачається, що паспорт виданий останньому 24 листопада 2011 року. Спадкова справа після смерті ОСОБА_5 ,. заведена 16.12.2011 року. Тобто на час оформлення спадщини після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , позивач мав паспорт і міг реалізувати свої права щодо прийняття спадщини.

Таким чином судом встановлено, що позивач не мав будь-яких об`єктивних перешкод для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , оскільки достовірно знав про смерть спадкодавця, був присутнім при отриманні спадщин іншим спадкоємцем і будь-яких заперечень з приводу прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_6 , не мав.

Доводи позивача про його юридичну необізнаність і про те, що нотаріус була введена в оману щодо спадкування майна та родинних відносин ОСОБА_5 , суд вважає безпідставними та такими, які не мають наслідком визнання причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини поважними. Так як сама по собі юридична необізнаність не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Доказів того, що нотаріус була введена в оману, суду не надано. Так як нотаріус видала свідоцтво про право на спадщину тому спадкоємцю, який звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, при цьому нотаріусом перевірялось наявність права на спадкування і родинні в відносини спадкоємця. В свою чергу позивач, який за його ж твердженням був присутнім при видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я ОСОБА_6 , та його співмешканка самі не повідомили нотаріуса про наявність інших спадкоємців, а позивач не заявив про свої права на спадкове майно. А присутність позивача та його співмешканки при отриманні свідоцтва про право на спадщину на ім`я ОСОБА_6 , свідчить про обізнаність позивача з тим, що майно, яке за життя належало його батькові оформляється на іншого спадкоємця.

Визнання відповідачем позовних вимог саме по собі не є підставою для задоволення позовних вимог, оскільки рішення повинно відповідати вимога закону.

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що всі зазначені позивачем причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини не мають характеру об`єктивних і не непереборних перешкод для своєчасного подання позивачем заяви про прийняття спадщини. Відповідно на думку суду не є підставою для визнання поважною причини пропуску строку подання заяви для прийняття спадщини.

Виходячи з вищевикладеного, суд не вбачає підстав поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом позивачем та приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Так як судом ухвалюється рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, у відповідності до ст. 141 ЦПК України , понесені судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача і відповідачем не відшкодовуються.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

У задоволенні позовних вимог за позовною заявою: позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Трощій Н.Г., (юридична адреса: 51600 м. Верхньодніпровськ вул. Дніпровська, 56 Дніпропетровської області) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасники справи, яким копія рішення не була вручена у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідної копії рішення суду

Повний текст рішення виготовлений 06.11.2019 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване 06.11.2019 року

Оприлюднене 06.11.2019 року

Дата набрання законної сили: 07.12.2019 року