Справа №639/5724/18
Провадження №2/639/511/19
22 березня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова
в складі: головуючого - судді Баркової Н.В.,
за участю секретаря - Кузнецової А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить суд визнати за ним право власності на 1/6 частину житлового будинку №46 з надвірними спорудами за адресою: м. Харків, вул. Світланівська, у порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_3, та на 1/6 частину житлового будинку №46 з надвірними спорудами за адресою: м. Харків, вул. Світланівська, у порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_4.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 29.05.2018 року житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: м. Харків, вул. Світланівська, 46, належить на праві власності: 1/6 частина - ОСОБА_3;1/6 частина - ОСОБА_2; 1/6 частина - ОСОБА_4.ОСОБА_3, тітка позивача, померла 28.09.1998 року у м. Харкові. Вона залишила заповіт, яким заповідала ОСОБА_1 все належне їй майно. Після її смерті відкрилася спадщина на1/6 частину житлового будинку №46 по вул. Світланівська в м. Харкові.Спадщину після померлої позивач прийняв фактично, згідно ст. 529 ЦК України (в редакції 1964 року), оскільки вступив до управління спадковим майном та отримав усі особисті речі померлої. Але до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивач не звертався та своїх спадкових прав до теперішнього часу не оформляв.ОСОБА_4, тітка позивача, померла 06.11.2007 року в м. Харкові. Вона залишила заповіт, яким заповідала ОСОБА_1 все належне їй майно. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/6 частину житлового будинку №46 по вул. Світланівська в Харкові.Спадщину після померлої позивач прийняв фактично, оскільки вступив до управління спадковим майном і отримав усі особисті речі померлої, а також звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але своїх спадкових прав до теперішнього часу не оформляв.Позивач вказує, що у даному житловому будинку понад двадцять років позивач здійснює усі права власника щодо частини житлового будинку, яка належала його тіткам - сплачує усі необхідні платежі, обробляє присадибну ділянку, ремонтує будинок, тощо.Відповідач ОСОБА_2, рідний брат померлих, спадковим майном не цікавився, ніяких заяв до нотаріальної контори про прийняття спадщини або заяв на обовязкову частку у спадщині не надавав. Місце його мешкання позивачу невідоме.Маючи намір оформити спадщину, у серпні 2018 року позивач звернувся до 5-ої державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_4 та ОСОБА_3.Але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу було відмовлено, та видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.08.2018 року №2199/02-31, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вищевказане нерухоме майно. Цей документ не зберігся.
У звязку з викладеним, позивач змушений звернутись до суду з даною позовною заявою.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.11.2018 року прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом. Призначено підготовче засідання.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.12.2018 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
15.02.2019 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом задоволено. Витребувано відповідні докази.
В судове засідання 22.03.2019 року позивач та його представник не зявилися, представник позивача ОСОБА_5 надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у підготовче та судове засідання повторно не зявився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав, у звязку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.03.2019 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідно до технічного паспорту Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, виготовленого станом на 10.08.2007 року домоволодіння №46 по вул. Світланівській в м. Харкові складається: з житлового будинку літ. «А-1», «Б-1» з прибудовами літ. «А1», «А2», сарай літ. «Д», «Є», «М», вбиральня літ. «Ж», «К», «П», льох літ. «Л» та огорожі №60 (а.с.5-10).
Згідно з інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, а також з інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: м. Харків, вул. Світланівська, буд. 46 належить на праві приватної власності: 1/6 частини - ОСОБА_3;1/6 частин - ОСОБА_2 та 1/6 частин - ОСОБА_4 (а.с.11-12).
Позивач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_5 звернувся до державного нотаріуса Пятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, у видачі свідоцтва відмовлено на підставі постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.08.2018 року у звязку з тим, що спадкоємцем не надано документ, що підтверджує право власності на будинок №46 по вул. Світланівській в м. Харкові (а.с.21).
Як вбачається з наданих суду документів Пятої Харківської державної нотаріальної контори за даними перевірки архівних матеріалів, що знаходяться на зберігання у справах Пятої ХДНК, після померлої 28.09.1998 року ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася, заповіт №3-1689 чинний, що вбачається з відповідного витягу. Після померлої 06.11.2007 року ОСОБА_4 була заведена спадкова справа №857/2007 року на підставі заяви від 28.11.2007 року ОСОБА_1 про прийняття спадщини, який вчасно звернувся до нотаріальної контори з вищевказаною заявою. Інших заяв про прийняття спадщини не надходило, що вбачається з копії матеріалів спадкової справи. Заповіт №3-1690 чинний.
Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 12 ЦПК України та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема визнання права.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Зі змісту ст. 328 ЦК України вбачається, що спадкування є однією з підстав набуття права власності.
Статтями 1216, 1220-1221 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно зі ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, які зазначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною третьою зазначеної статті передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Зазначені положення закону узгоджуються зі змістом ст. 549 ЦК Української РСР в редакції закону 1963 року, яка була чинна до 01.01.2004 року якою визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно зі ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Наказом Міністерства юстиції України № 914/5 від 26.05.2009 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів» визначено, рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна.
Відповідно до абз. 3 п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно.
Враховуючи викладені положення закону на підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину за заповітом у вигляді 1/6 частини житлового будинку №46 з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться по вул. Світланівський у м. Харкові після смерті ОСОБА_3, оскільки вступив в управління частиною домоволодіння за вказаною адресою, що не спростовано відповідачем в судовому засіданні. Також позивач звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строкпісля смерті ОСОБА_4, але спадкові права не оформив на належну останній 1/6 частину житлового будинку №46 з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться у м. Харкові по вул. Світланівський через відсутність правовстановлюючих документів, таким чином в оформленні спадкових прав в позасудовому порідку позивачу відмовлено. Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання не зявився, відзив на позов з відповідними запереченнями не надав, до нотаріальної контори з будь-якими заявами щодо спадкування після померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не звертався. За таких обставин, враховуючи, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову ОСОБА_1 і визнання за ним права власності у порядку спадкування за заповітом на 1/6 частину житлового будинку №46 з надвірними спорудами за адресою: м. Харків, вул. Світланівська після померлої ОСОБА_3, та на 1/6 частину житлового будинку №46 з надвірними спорудами за адресою: м. Харків, вул. Світланівська після померлої ОСОБА_4.
Окрім того, у звязку з задоволенням позову на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 704,80 грн. (а.с. 2).
З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 6, 7, 12, 13, 43, 76-89, 131, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 328, 1216-1218, 1220-1223, 1226, 1268, 1270, 1297 ЦК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом задовольнити у повному обсязі.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку №46 з надвірними спорудами за адресою: м. Харків, вул. Світланівська у порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3, яка померла 28.09.1998 року.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку №46 з надвірними спорудами за адресою: м. Харків, вул. Світланівська у порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_4, яка померла 06.11.2007 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії МК №802716, виданий Московським МВ ХМУ УМВС України в Харківській області 16.03.1998 року, ІПН:НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3;

Відповідач: ОСОБА_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, однак зареєстрованим за вказаною адресою не значиться.

Повний текст рішення складено 01.04.2019 року.

Суддя Н.В. Баркова