КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2019 року місто Київ

справа № 760/17155/14-ц

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника боржника ОСОБА_1 - Мацка Володимира Володимировича на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 17 липня 2019 року про заміну сторони у виконавчому провадженні, постановлену під головуванням судді Букіної О.М., у справі за заявою ОСОБА_3 , боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , стягувач: Публічне акціонерне товариство «Фортуна-Банк» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічне акціонерне товариство «Фортуна-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості ,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2018 року представник заявника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про заміну стягувача ПАТ «Фортуна-банк» на ОСОБА_3 .

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 17 липня 2019 року заяву представника заявника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 про заміну стягувача у виконавчому провадженні задоволено.

Замінено стягувача ПАТ «Фортуна-банк» на ОСОБА_3 з приводу виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 02 березня 2015 року у справі за позовом ПАТ «Фортуна-банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції боржник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та недоведеності обставин, просив скасувати вказану ухвалу суду та постановити нову, якою у задоволенні заяви відмовити.

В обґрунтування вимог посилався на те, що судом в оскаржуваній ухвалі зазначено, що відповідач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Мацко В.В., проти задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження заперечували, в тому числі, з тих підстав, що договір відступлення права вимоги є недійсним. Проте, ані відповідач ОСОБА_1 , ані його представник - адвокат Мацко В.В., недійсність договору відступлення права вимоги, як підставу заперечень не заявляли.

Вказував, що відповідач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Мацко В.В., заперечуючи проти задоволення заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні, наголошували на тому, що вирішуючи питання про набуття прав нового кредитора, яке дає підстави в порядку ст. 442 ЦПК України вирішувати питання про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд повинен був з'ясувати обставини набуття прав нового кредитора та перевірити докази на підтвердження цього.

Зазначав, що твердження відповідача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Мацко В.В., щодо відсутності прав набуття права нового кредитора ОСОБА_3 підтверджується також преюдиційними фактами:

22 вересня 2015 року ПАТ «Фортуна-банк» подав до Солом`янського районного суду м. Києва заяву про скасування заходів забезпечення позову від 22 вересня 2015 року, яка була зареєстрована 23 вересня 2015 року, тобто після спливу 5 місяців та 22 днів від дати, нібито набуття прав нового кредитора ОСОБА_3 ;

ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2015 року заява ПАТ «Фортуна-банк» від 22 вересня 2015 року про скасування заходів забезпечення позову була задоволена. Тобто, судом вирішено процесуальне питання за заявою стягувача (кредитора), де стороною є банк, а не ОСОБА_6 Відбулося це після спливу 6 місяців 6 днів від дати, коли нібито ОСОБА_3 набув право вимоги нового кредитора;

постановою про закінчення виконавчого провадження від 18 січня 2016 року, в якій зазначено, що наслідком винесення постанови була заява стягувача - ПАТ «Фортуна-банк». Тобто, після спливу 9 місяців 18 днів від дати, коли нібито ОСОБА_3 повинен був набути право нового кредитора, приймалося рішення, яким реалізовувалося право стягувача (кредитора) - ПАТ «Фортуна-банк».

Посилався на те, що зазначені обставини у своїй сукупності вказують на те, що ОСОБА_3 не виконав обов'язкову умову, щодо сплати коштів за договором, відповідно до умов зазначених в п.2.1. договору, а відтак він не набув права нового кредитора, оскільки до суду на підтвердження вказаної обставини не надано ані платіжного документу, який посвідчував би вказану бухгалтерську операцію, ані повідомлення про заміну кредитора в порядку п.3.1.2. договору про відступлення права вимоги.

Представник заявника ОСОБА_3 - ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційного суду заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити без змін ухвалу суду першої інстанції.

Відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та позивач ПАТ «Фортуна-Банк» в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомленні належним чином.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для заміни сторони у виконавчому провадженні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 02 березня 2015 року позов ПАТ «Фортуна-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Фортуна-банк» заборгованість за кредитним договором № 17К-К/40-Ф від 18 липня 2008 року в загальному розмірі 548 886,00 доларів США, що станом на 02 березня 2015 року згідно офіційного курсу валют НБУ до гривні складає 14 742 024,77 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Фортуна-банк» сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

29 квітня 2015 року Солом'янським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист у справі №760/17155/14-ц.

11 березня 2015 року між ПАТ «Фортуна-Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором №17К-К/40-Ф від 18 липня 2018 року, укладеним між ПАТ «Фортуна-Банк» та ОСОБА_1 перейшло до ОСОБА_3

Того ж дня, між ПАТ «Фортуна-Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір відступлення права вимоги за договором поруки № 17К-К/40-Ф/П від 16 липня 2008 року, укладеним між ПАТ «Фортуна-Банк» та ОСОБА_1 .

Згідно п.1.4. договору про відступлення права вимоги, право вимоги вважається відступленим з дати укладення цього договору.

Вказані вище договори є чинними.

Звертаючись із заявою представник заявника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 просила замінити стягувача ПАТ «Фортуна-Банк» на ОСОБА_3 у цивільній справі №760/17155/14-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч.ч.1, 2, 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на корись чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст.512 ЦК України, ст.442 ЦПК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Пунктами 1, 2 ч.1 ст.512 ЦК України визначено, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження й її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі №6-122цс13.

Отже, зважаючи на норму ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ОСОБА_3 набув статус сторони виконавчого провадження - стягувача.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження».

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Фортуна-Банк» був повідомлений про розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження, проте будь-яких заяв щодо заперечень проти такої заміни не подавав.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначено, що відповідач ОСОБА_1 та його представник Мацко В.В. проти задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження заперечували, в тому числі з підстав, що договір відступлення права вимоги є недійсним, проте ані відповідач ОСОБА_1 , ані його представник - адвокат Мацко В.В., недійсність договору відступлення права вимоги, як підставу заперечень не заявляли - не впливає на правильність висновків суду першої інстанції про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності прав набуття нового кредитора ОСОБА_3 , що підтверджується преюдиційними фактами, а саме: заявою ПАТ «Фортуна-Банк» про скасування заходів забезпечення позову, яка була подана до Солом`янського районного суду міста Києва 22 вересня 2015 року після укладення договору про відступлення права вимоги; ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2015 року про задоволення заяви ПАТ «Фортуна-Банк» від 22 вересня 2015 року про скасування заходів забезпечення позову; постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції про закінчення виконавчого провадження від 18 січня 2016 року щодо накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_1 , винесена на підставі заяви стягувача ПАТ «Фортуна-Банк» та ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2015 року про скасування заходів забезпечення позову, вжиті ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 04 вересня 2014 року, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказані обставини не свідчать про невиконання договірних зобов`язань ОСОБА_3 перед ПАТ «Фортуна-Банк» та не позбавляє права ОСОБА_3 звертатися до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_3 не набув права нового кредитора, оскільки до суду на підтвердження вказаної обставини не надано ані платіжного документу, який посвідчував би вказану бухгалтерську операцію, ані повідомлення про заміну кредитора в порядку п.3.1.2. договору про відступлення права вимоги колегія суддів відхиляє, оскільки договір про відступлення права вимоги від 11 березня 2015 року, укладений між ПАТ «Фортуна-Банк» та ОСОБА_3 є чинним.

Отже, суд першої інстанції задовольняючи заяву, дійшов вірного висновку про обґрунтованість вимог заявника.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Солом`янського районного суду міста Києва від 17 липня 2019 постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, внаслідок чого підстав для її скасування, з мотивів викладених в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника боржника ОСОБА_1 - Мацка Володимира Володимировича - залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 17 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 04 листопада 2019 року.

Головуючий:

Судді: