Провадження №4-с/369/46/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2019 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Бугайової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 неправомірними та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою про визнання дій державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 неправомірними та зобовязання вчинити дії.

Свої вимоги заявник ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що 17 серпня 2018 року державний виконавець Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_2 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 57028015 з виконання виконавчого листа № 369/1227/17 від 10.08.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Черемшина-2012» коштів у розмірі 34 529,00 грн. та судового збору 1 164,86 грн..

Після відмови ТОВ «Черемшина-2012» від пропозиції укласти договір про добровільне виконання судового рішення від 16.05.2018 року, із зазначенням етапів часу і періоду погашення заборгованості, вона, ОСОБА_1 у добровільному порядку на банківський рахунок стягувача ТОВ «Черемшина-2012» сплатила грошові кошти у розмірі 3000 грн..

Державний виконавець був повідомлений про часткове добровільне виконання судового рішення та надано на підтвердження даного факту копію платіжної квитанції.

Заявник ОСОБА_1 посилалась на те, що вона побачила в постанові державного виконавця Ткачука Б.В. невідповідність відомостей відносно кімнати за адресою місця її проживання та про стягнення з боржника виконавчого збору, у звязку з чим, користуючись своїм правом вона звернулась з відповідною заявою до державного виконавця.

В заяві від 03.09.2018 року ОСОБА_1 просила надати їй та її представнику матеріали виконавчого провадження № 57028015 від 17.08.2018 року для ознайомлення, щоб вона мала змогу скористатися правом на оскарження дій державного виконавця, у випадку незгоди з його діями та рішеннями. Однак, державний виконавець Ткачук Б.В. в порушення вимог ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» матеріали виконавчого провадження на ознайомлення не надав.

Враховуючи викладене, заявник ОСОБА_1 просила визнати неправомірними дії державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 за порушення прав ОСОБА_1, як сторони виконавчого провадження; зобовязати Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області поновити порушені права сторони виконавчого провадження ОСОБА_1 та зобовязати державного виконавця Ткачук Б.В. усунути всі порушення у постанові про відкриття виконавчого провадження № 57028015 від 17.08.2018 року, шляхом виправлення помилок.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявилася, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій скаргу підтримала та просила розгляд справи проводити за її відсутності.

У судове засідання державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 не зявився, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що скаргапідлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області перебуває виконавче провадження № 57028015 з примусового виконання виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду Київської області № 369/1227/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Черемшина 2012» коштів у розмірі 34 529,00 грн. та судовий збір у розмірі 1 164,86 грн..

З матеріалів справи вбачається, що 03 вересня 2018 року та 05 вересня 2018 року ОСОБА_1 зверталась до державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_2 із заявою про надання матеріалів виконавчого провадження № 57028015 для ознайомлення. Однак матеріали виконавчого провадження надані їй для ознайомлення не були.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов'язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об'єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно вимог ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) розяснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обовязки.

Згідно п. 6 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно вимог ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ст. 129 Конституції України закріплено, що до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною 2 ст. 451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як роз'яснено у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", а також у пункті 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6, у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Слід зазначити, що звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця заявник (боржник) ОСОБА_1 посилалась на те, що вона була позбавлена права на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, права на добровільне виконання судового рішення, а також державним виконавцем при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження невірно було вказано номер кімнати проживання боржника.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що державним виконавцем не вжито всіх необхідних заходів для виконання покладених на нього обовязків відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому дії державного виконавця, пов'язані з виконанням виконавчого провадження № 57028015, згідно виконавчого листа № 369/1227/18, виданого 10.08.2018 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Черемшина 2012» грошових коштів у розмірі 34 529,00 грн. та судовий збір у розмірі 1 164,86 грн., є неправомірними, такими, що порушують право заявника (боржника) на належне виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення скарги ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 неправомірними та зобовязання вчинити дії.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 5, 18, 19 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 4, 5, 12, 81, 451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 при здійсненні ним виконавчого провадження № 57028015, згідно виконавчого листа № 369/1227/18, виданого 10.08.2018 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Черемшина 2012» грошових коштів у розмірі 34 529,00 грн. та судовий збір у розмірі 1 164,86 грн..

Зобовязати державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 усунити допущені ним порушення при виконанні виконавчого провадження № 57028015, згідно виконавчого листа № 369/1227/18, виданого 10.08.2018 року Києво-Святошинським районним судом Київської області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня винесення ухвали.

Суддя Ковальчук Л.М.