Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2019 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Хитрука В.М.

за участі секретаря Ходи Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 свої вимоги про розірвання шлюбу обґрунтувала тим, що 04.11.1988 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Сімейне життя в них не склалося, вони припинили подружнє життя, проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують. ОСОБА_1 просила розірвати їх шлюб.

Також ОСОБА_1 зазначила, що під час спільного проживання з відповідачем вони отримали на праві спільної сумісної власності квартиру АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку, площею 0,0100 га з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 а.

ОСОБА_1 просила суд поділити спільне сумісне майно подружжя в наступному порядку. У власність ОСОБА_1 виділити Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , та Ѕ земельної ділянки площею 0,0100 га з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів. Стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесені судові витрати по справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала повністю та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заявлений позов визнав повністю.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

4 листопада 1988 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 04.11.1988 року серії НОМЕР_1 .

Як зазначають ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

У судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, а тому їх шлюб існує формально та підлягає, за таких обставин, розірванню.

Вирішуючи по суті даний спір суд виходить з того, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

Відповідно до ст. 368 ч. 3 Цивільного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 372 ч. 2 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0100 га з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 а. Земельна ділянка виділена на підставі рішення Барської міської ради 3 сесії 6 скликання від 10.12.2010 року. Тобто, земельна ділянка є спільним майном подружжя, оскільки право власності на неї виникло під час шлюбу із позивачем ОСОБА_1 , а тому підлягає поділу.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 21.01.1999 року власниками квартири АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Квартира приватизована її власниками згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» а тому поділу, як спільне майно подружжя, не підлягає.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 12, 13, 141, 229, 264, 265, 273, 268, 280, 281 ЦПК України; ст. 57, 60, 61, 62, 69, 70, 71 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 04.11.1988 року Вербівською сільською радою Літинського району Вінницької області, актовий запис № 23.

Позов ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати земельну ділянку, площею 0,0100 га (кадастровий номер: :01:057:0066) з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 а, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Провести поділ спільного майна подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на Ѕ земельної ділянки площею 0,0100 га (кадастровий номер: :01:057:0066) з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 а.

Визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на Ѕ земельної ділянки площею 0,0100 га (кадастровий номер: :01:057:0066) з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 а.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3070,05 грн. понесених судових витрат при сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Барський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Суддя: