ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Херсон

Номер справи: 766/11993/17

Номер провадження: 22-ц/819/646/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Бездрабко В.О.,

Кузнєцової О.А.,

секретар Кутузова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу Тихоши Ігоря Сергійовича, який діє від імені ОСОБА_3 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 14 січня 2019 року, у складі судді Прохоренко В.В., у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 17.09.2005 року. Від даного шлюбу мають спільних дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, проживає окремо. Після уточнення позовних вимог просила суд стягнути з ОСОБА_3 аліменти на її користь на утримання дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходів) на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу звернення до суду та до повноліття дітей, стягнути з відповідача на її користь 50 % понесених витрат на лікування доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 983,18 грн. зобов'язати ОСОБА_3 укладати договір медичного страхування ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, кожний наступний рік.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 14 січня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.07.2017 року та до повноліття дітей. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 додаткові витрати на лікування ОСОБА_6 у розмірі 731,50 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

З апеляційною скаргою на вказане рішення суду звернувся адвокат Тихоша І.С., який діє від імені ОСОБА_3. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом безпідставно задоволено позовні вимоги про стягнення аліментів, скільки відповідач постійно надає позивачці фінансову допомогу у виді сплати аліментів та коштів на додаткові витрати. Вказує, що суд першої інстанції не вжив всіх заходів для вирішення зазначеної справи у досудовому порядку або з укладенням мирової угоди між сторонами. Поросить рішення суду скасувати, позовну заяву залишити без розгляду.

Рішення суду в частині позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено судом першої інстанції, ніким не оскаржується.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 вказує, що квитанції щодо сплати відповідачем аліментів, що долучені ним до апеляційної скарги були долучені до матеріалів справи ще під час розгляду справи судом першої інстанції та були враховані судом. Квитанції щодо добровільної сплати відповідачем аліментів не свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди про спосіб виконання відповідачем свого обов'язку утримувати неповнолітніх дітей, а свідчать лише про те, що відповідач за своїм особистим визначенням суми сплачував грошові кошти на утримання дітей, однак не має підстав вважати, що він буде сплачувати аліменти в подальшому. Зазначає, що вимога апеляційної скарги про залишення позовної заяви без розгляду не відповідає нормам цивільного процесуального законодавства та просить рішення суду залишити без змін, як таке, що постановлено за законних підставах.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача та пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.09.2005 року, що підтверджується актовим записом № 826 від 17.09.2015 року (повторно), складеним Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області.

22 лютого 2018 року рішенням Херсонського міського суду Херсонської області шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.104) . Вказане рішення суду долучено представником відповідача до апеляційної скарги.

Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають разом із матір'ю ОСОБА_4, за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою № 1 від 11.10.2017 року, виданою квартальним комітетом №5 органу самоорганізації населення, що і не заперечується відповідачем.

Колегія суддів вважає юридично безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції мав залишити позовну заяву ОСОБА_4 без розгляду, оскільки нею не доведено, що її права порушені, так як доведено, що відповідач сплачує аліменти позивачці добровільно, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 статті 189 СК України передбачено, що батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

Судом встановлено і не заперечується сторонами, що договір про сплату аліментів на дітей між сторонами не укладено.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не вжив всіх заходів для вирішення зазначеноїсправи у досудовому порядку або для укладення мирової угоди між сторонами є юридично безпідставними, оскільки укладення договору про сплату аліментів на дітей, так як і укладення мирової угоди в процесі судового розгляду справи, є правом сторони.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивач підтвердила, що не мала наміру і не бажає на теперішній час укладати з відповідачем, як договір про сплату аліментів, так і мирову угоду.

З матеріалів справи та з документів, що додані до апеляційної скарги вбачається, що відповідач, починаючи з червня 2017 року щомісячно сплачує позивачці кошти на утримання дітей. Згідно наданих ним квитанцій за період з 01.06.2017 року по 01.02.2019 року ним перераховано ОСОБА_4 88828,25 гривень, з яких аліменти - 81911,41 грн, кошти на оплату медичних послуг - 3954,78 грн, кошти на оплату платних послуг навчання - 402 грн, кошти на подарунки до дня народження - 2010,06 грн. Позивач не заперечує, що вказані відповідачем кошти нею отримані.

З матеріалів справи вбачається і не заперечується представником відповідача, що відповідач працює в ТОВ «Бістерфельд Спеціалхемі Україна». Однак відповідачем, як під час розгляду справи судом першої інстанції, так і під час розгляду справи апеляційним судом, не надано жодних даних про його заробіток (дохід). З довідки №156-Б.В. від 21.11.2017 року, виданої ТОВ «Бістерфельд Спеціалхемі Україна» вбачається, що ОСОБА_3 не надав згоду на надання довідки про доходи.

Зважаючи на те, що позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) та відсутність нотаріально посвідченого договору про сплату аліментів на утримання дітей, у суду першої інстанції були відсутні підстави вважати, що між сторонами відсутній спір про спосіб виконання відповідачем обов'язку утримувати дітей та розмір аліментів.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду про стягнення аліментів з відповідача постановленоу відповідності до вимог норм матеріального та процесуального права, в межах заявлених вимог, на підставі наданих сторонами доказів, досліджених в судовому засіданні.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 додаткових витратна лікування дитини ОСОБА_6 слід змінити, виходячи з наступного.

З консультативних оглядів лікаря-офтальмолога від 02.07.2016 року, 10.12.2016 року, 29.04.2017 року та 07.10.2017 року вбачається, що ОСОБА_6 перебуває на обліку у лікаря-офтальмолога з діагнозом - вроджена збіжна косоокість лівого ока.

Позивачем долучено акти про наданні медичні послуги, з яких вбачається, що нею сплачено за надані медичні послуги в сумі 1563 грн (02.07.2016 року - 245,00 грн + 98,00 грн; 04.07.2016 року - 245,00 грн; 10.12.2016 року - 245,00 грн; 14.12.2016 року - 245,00 грн; 29.04.2017 року - 280,00 грн; 07.10.2017 року - 105,00 грн, 12.10.2017 року - 100,00 грн). (а.с.40-45)

Однак, судом першої інстанції не було з'ясовано, з якого часу сторони не проживають разом і які додаткові витрати, пов'язані з хворобою дитини понесла сама позивач. Як встановлено під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, зі слів позивача та представника відповідача, сторони не проживають разом з червня 2017 року, тобто вимоги про стягнення додаткових витрат до вказаного періоду задоволенню не підлягають.

З врахуванням положень ст.185 СК України та позовних вимог про стягнення 50% понесених витрат на лікування доньки ОСОБА_6 з відповідача підлягає стягненню 102,50 грн (07.10.2017 року - 105,00 грн та 12.10.2017 року - 100,00 грн, всього 205 грн / 2).

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 додаткових витрат на лікування дитини ОСОБА_6 підлягає зміні шляхом зменшення суми з 731,50 гривень до 102,50 гривень.

Враховуючи наведене та керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.1 ч.1 ст. 376, ст. 382 ЦПК України Херсонський апеляційний суд у складіколегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Тихоши Ігоря Сергійовича, який діє від імені ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 14 січня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 додаткових витрат на лікування дитини ОСОБА_6 змінити, зменшивши суму з 731,50 гривень до 102,50 гривень.

В іншій частині позовних вимог, які задоволенні судом, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 14 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий І.В. Вейтас

Судді: В.О. Бездрабко

О.А. Кузнєцова

Повне судове рішення складено 04 квітня 2019 року

Суддя: І.В. Вейтас