ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/955/19 Справа № 209/3327/16 Суддя у 1-й інстанції - Лобарчук О.О. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Хоменко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 вересня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И Л А:

14 вересня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.8-14, т.1).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 вересня 2018 року позовну заяву ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - залишено без розгляду (а.с.116-117, т.2).

В апеляційній скарзі ПАТ "Укрсоцбанк" просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову - про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 124-128, т.2).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 14 вересня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

30.03.2017 року відповідач звернулася до суду з заявою про витребування доказів (а.с.97-104, т.1).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 березня 2017 року клопотання відповідача про витребування доказів задоволено частково. Витребувано з ПАТ "Укрсоцбанк" належним чином завірені копії документів кредитної справи по Договору кредиту № 105/2-60-8 від 23.05.2008 року, які передбачені Постановою Правління НБУ № 279 від 06.07.2000 року та інші зазначені нижче документи, які передбачені законодавством України при оформленні та виконанні кредитних договорів в іноземній валюті.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 вересня 2018 року позовну заяву ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - залишено без розгляду (а.с.116-117, т.2).

Ухвала суду першої інстанції вмотивована ч.10 ст. 84 ЦПК України, яка надає право суду у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, залишити позовну заяву без розгляду та обґрунтована тим, що позивачем неподано більшої частини доказів, витребуваних на підставі ухвали суду від 30.03.2017 року, які є необхідними для вирішення спору.

Проте з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. (ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України).

Згідно ч. 4, 7 ст. 81 ЦПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів, суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 84 ЦПК України встановлено порядок витребування доказів.

Відповідно до ч. 1, 3, 7 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов'язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п'яти днів з дня вручення ухвали.

Згідно ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Тобто, вказана норма встановлює декілька альтернативних варіантів дій суду у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів, при цьому, якщо такі докази не подано саме з неповажних причин або без повідомлення причин. Крім того, зі змісту вказаної статті вбачається, що суд враховує, яке значення мають ці докази для справи.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Згідно ч. 2 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Апеляційний суд зазначає про те, що ПАТ «Дельта Банк» скористалось правом звернення до суду за захистом свого порушеного права,та враховуючи надану ним заяву про розгляд справи без участі його представника, цілком обґрунтовано розраховувало на розгляд справи за його позовом на підставі наданих доказів.

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що ухвала суду першої інстанції не містить належних обґрунтувань неможливості ухвалення судового рішення по суті заявлених вимог без витребуваних судом доказів, за наявності інших наданих доказів учасниками справи. Залишення позову без розгляду у даному випадку не є адекватною альтернативою із визначених ч. 10 ст. 84 ЦПК України зважаючи на значення витребуваних доказів для справи.

За наведених обставин, висновок суду першої інстанції про залишення без розгляду позовної заяви ПАТ «Дельта Банк» з підстав невиконання позивачем ухвали суду про витребування доказів, не ґрунтується на вимог цивільного процесуального законодавства, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням викладеного, ухвала суду першої інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Укрсоцбанк" - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 вересня 2018 року-скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді