ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

30 жовтня 2019 року

м. Харків

Справа № 635/1575/19

Провадження № 22-ц/818/5234/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Кругової С.С., Маміної О.В.,

за участю секретаря судових засідань - Плахотнікової І.О.,

учасники справи:

позивач : ОСОБА_1

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про захист прав споживачів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 05 вересня 2019 року, ухвалене суддею Токарєвою Н.М., в залі суду в м. Харкові,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом до Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут».

В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до укладеного позивачем 24.06.2014 Договору про користування електричною енергією № 24572 та Правил роздрібного ринку електричної енергії, оплата за спожиту позивачем електричну енергію здійснюється виключно на підставі фактичних показів приладів обліку з розрахунками станом на 01 число кожного календарного місяця. Всі інші розрахунки не відповідають вимогам Договору № 24572 і порушують права позивача як споживача. 22.02.2019 АТ «Харківобленерго» чи ПрАТ «Харківенергозбут» надали позивачеві для оплати розрахунок сплати послуг з електропостачання за січень 2019 року, який оформлено не на підставі фактичних показань приладу обліку станом з 01.01.2019 по 01.02.2019, а на розсуд ПрАТ «Харківенергозбут», тому фактичні показники приладу обліку не збігаються з розрахунковими показниками по сплаті, що вказані у розрахунку сплати за надану послугу. Такими діями відповідач порушив права позивача як споживача. Платіжний документ за січень 2019 року сформований позивачем за фактичними показниками приладу обліку, які відрізняються від платіжного документа, оформленого відповідачем, що позивач вважає порушенням його прав споживача.

У зв`язку із чим просив суд зобов`язати ПрАТ «Харківенергозбут» в порядку відновлення порушеного права споживача оформити платіжний документ за надану позивачу у січні 2019 року послугу з електропостачання за фактичними показаннями приладу обліку по стану на перше число кожного календарного місяця, а саме: з 01.01.2019 по 01.02.2019.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 05 вересня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не було враховано, що відповідач порушив права позивача, оскільки не виконує вимогу укладеного між сторонами Договору 24572 від 24.06.2014, а саме: не нараховує сплату за надану послугу на підставі фактичних показників приладу обліку. Суд першої інстанції не звернув увагу на норму ст.. 4.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, яка регламентує порядок оплати за електричну електроенергію і чітко визначає форми оплати. Не має розрахункової форми оплати, бо є тільки фактична оплата за електричну енергію. Також суд не звернув увагу на положення Закону України «Про захист прав споживачів», які у ч. 1, ч. 2 ст. 18, п. 2 ч. 1, п. 3 ч. 9 ст. 19 вказують на нікчемність положень публічного договору щодо нарахування позивачу сплати не за фактичними обсягом електричної енергії, а за розрахунковим. Також посилається на порушення норм процесуального права. Зазначає, що суд залишив поза увагою той факт, що відповідачем було на його адресу направлено відзив на позовну заяву який позивач не отримав, так як був повернений поштовим відділенням відповідачу без вручення, а тому він не мав можливості надати відповідь на відзив.

До апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник відповідача просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення вказуючи про те, що судом першої інстанції повно досліджено всі надані матеріали та ухвалене законне та обґрунтоване рішення..

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 4.06.2014 між позивачем та відповідачем було укладено договір № 24572 про користування електричною енергією строком на три роки з пролонгацією на один рік, за умови, що жодна із сторін за місяць до закінчення строку договору не висловить наміру внести зміни або доповнення до нього.

18 лютого 2019 року відповідачем сформовано рахунок за електричну енергію за січень 2019, згідно з яким позивачеві нараховано оплату на підставі показів приладу обліку, які передані Товариству оператором системи розподілу, нараховано за період з 31.12.2018 по 31.01.2019 у сумі 636,57грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно з положеннями пункту 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем вважається фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, у тому числі й у фінансовій галузі.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов"язана вчинити на користь другої сторони певну дію, а друга сторона має право вимагати виконання цього зобов`язання, при цьому, як визначено статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору й вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Статтею 1 Закону України «Про електроенергетику» визначено, що споживачі енергії - це суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Відповідно до п. 84 ст. 1 ЗУ Про ринок електричної енергії" споживачем є фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Пунктом 62 статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що побутовий споживач - це індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

Підпунктами 1,2,3 пункту 5.5.5 Постанови №312 від 14.03.2018 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» визначено, що споживач електричної енергії зобов`язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 ЗУ «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Статтею 26 ЗУ «Про електроенергетику» визначено, що споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, що здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, зобов`язаний оплачувати її вартість виключно коштами шляхом їх перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника. У разі проведення споживачем розрахунків в інших формах та/або сплати коштів на інші рахунки такі кошти не враховуються як оплата спожитої електричної енергії.

Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017, Постачальник універсальних послуг, яким є ПрАТ "Харківенергозбут" згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 26.10.2018 № 1268, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг.

Відповідно до пункту 13 розділу XVII ЗУ "Про ринок електричної енергії" у разі відокремлення оператор системи розподілу є правонаступником в частині прав та обов`язків, зокрема, пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та із провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією.

Правонаступником в частині прав та обов`язків за договорами про постачання/користування електричної енергії, що діяли до 01.01.2019 залишається АТ "Харківобленерго", яке продовжує виконання функції з розподілу електричної енергії на території Харківської області.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 63 ЗУ "Про ринок електричної енергії" універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

Частиною 4 ст. 63 ЗУ "Про ринок електричної енергії" встановлено, що постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

Порядок розрахунків за договором про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг визначаються відповідно до комерційної пропозиції, яка є невід`ємним додатком №3 до договору. Останнім встановлено, що розрахунковим періодом є календарний місяць; оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка споживачу постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії.

Пунктом 4.3 Постанови №312 від 14.03.2018 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» визначено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

У пункті 4.12 тієї ж Постанови зазначено про те, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Згідно з п. 4.13 Постанови №312 від 14.03.2018, для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Відповідно до пунктів 4.6., 4.7, 4.8., 4.9 вказаної Постанови у разі перерахування споживачем коштів за електричну енергію на інший рахунок електропостачальника останній має повернути ці кошти за заявою споживача або за власною ініціативою у триденний строк з моменту їх отримання або від дня отримання від споживача інформації щодо банківських реквізитів споживача.

Оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії і може, зокрема, бути у формі: 1) планових платежів з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 2) попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку;3) оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. За наявності відповідного устаткування проведення оплати може бути реалізоване із застосуванням картки попередньої оплати.

Форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).

У разі застосування порядку розрахунків плановими платежами величина планового платежу (або порядок її визначення), терміни здійснення планових платежів та остаточного розрахунку, початок та тривалість розрахункового періоду, кількість планових періодів, що входять до складу розрахункового періоду, та їх тривалість зазначаються у комерційній пропозиції електропостачальника.

Після закінчення розрахункового періоду, обумовленого в комерційній пропозиції, здійснюється коригування обсягів оплати, що була здійснена за цей розрахунковий період, відповідно до фактичного обсягу спожитої електричної енергії протягом відповідного розрахункового періоду.

За результатами коригування перший плановий платіж наступного розрахункового періоду збільшується або зменшується на відповідну величину.

Отже зазначеними нормами передбачена можливість здійснення планових платежів з наступним перерахунком за фактично відпущену електроенергію.

Між тим, матеріалами справи підтверджено, що плата за електроенергію була нарахована споживачу ОСОБА_1 на підставі показників приладу обліку, які передані Товариству оператором системи розподілу - АТ «Харківобленерго»: «014680» від 31.12.2019 (день 8046, ніч -6634), « 015093 » від 23.01.2019 (контрольне знімання, день - 8246, ніч - 6834) та « 015237 » від 31.01.2019 (розрахункові, день - 8316, ніч - 6931).

Оскільки порушень правил Постанови №312 від 14.03.2018 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» про формуванні платіжного документа за 01.01.2019-31.01.2019 судом не встановлено, правильним є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 05 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В. Маміна