Справа № 405/1546/19
УХВАЛА

"02" квітня 2019 р. року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді: Шевченко І.М.,

при секретарі: Фришко А.Ю.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі за заявою Дочірнього підприємства «Центргаз» Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги за спожитий газ, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заявник ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про скасування судового наказу від 18.03.2019 року виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда по справі № 405/1546/19 за заявою Дочірнього підприємства «Центргаз» Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги за спожитий газ в сумі 3 115,75 грн.

В обґрунтування заяви вказала, що з що рахунок на сплату заборгованості особистий рахунок 100014791, надійшов на імя ОСОБА_2, який помер 31.07.2007 року. Отже, всі угоди чи договори про постачання газу вочевидь укладались на імя померлого. На думку заявника він до укладання договору про постачання природного газу не причасний, про що свідчить протокол допиту свідка від 11.07.2016 року. Крім цього ОСОБА_1 зазначено, що 23.09.2008 року він оформив свідоцтво про право на спадщину на 14/25 частини домоволодіння. Інша частина домоволодіння належала його сестрі ОСОБА_3, Остання, згідно власного свідоцтва про право на спадщину за заповітом розпорядилась подарувати власну частку сторонній особі не пояснивши їй про не визначені частки та не встановлені в натурі межі домоволодіння. 18.09.2013 року, згідно договору дарування, власником 11/25 частин домоволодіння стала ОСОБА_4, яка з власних слів свідчила про те, що вона має право на окрему домову книгу та право на всі без виключення комунікації які заведені в будинок з її квартири. В подальшому, як зясувалось, співвласниками є ОСОБА_4, ОСОБА_5 Між співвласниками почався спір про право. Крім цього, стягувачем до заяви про видачу судового наказу не додано жодних договорів, які б взагалі підтверджували наявність між заявником та стягувачем договірних правовідносин. Хоча, згідно квитанції надісланої від постачальника послуги, в графі «проживає осіб» вказано 2 (не зважаючи на це в будинку прописані й інші особи). Згідно заяви про видачу судового наказу, в якості додатків предявлена вимога від 5.11.2018 року де заявника скрізь зазначають в якості споживача (одноособово). Відповідно, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Таким чином, надання житлово - комунальних послуг відповідно до чинного законодавства України здійснюється виключно на договірних засадах, з укладенням відповідного договору на надання житлово - комунальних послуг. Договорів на газопостачання до будинку про який існує спір заявник не укладав, можливо їх укладали інші співвласники. Це підтверджується і тим, що у заяві стягувача про видачу судового наказу немає жодного посилання на укладення будь-якого договору зі стягувачем на надання будь-яких послуг «споживачу».

Також, і сума що підлягає сплаті не відповідає дійсності так як в розрахунковій книжці значиться борг 2889,38 грн. станом на 01.03.2016 р, а згідно квитанції №41 від 12.05.2016 р. була проведена оплата в розмірі 600 грн. Так, ще до видачі судового наказу, було сплачено за послуги з газопостачання певна сума коштів. Натомість відповідно до розрахунку стягувача зазначено 3115,75 грн. Квитанція про сплату, як власне і книжка за сплату послуги, як і газовий лічильник знаходиться у належного відповідача чи(або співвідповідача). Слід також наголосити, що існує відкрите провадження по справі №405/6093/16ц де призначено судово-технічну експертизу, що зайвий раз підтверджує спір про право. З урахуванням вказаного вище, в заяві про видачу судового наказу не вказано кому на праві власності належить інша частка будинку, що є несправедливим, адже рішення по даній справі може вплинути на права інших співвласників також. Відсутність вищевказаних співвідповідачів в розгляді справи в наказному провадженні, може призвести до того, що будуть порушені права та інтереси інших осіб, які не залучені до справи як учасники по справі, а т ому просить скасувати судовий наказ.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій розяснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки заявник заперечує проти вимог стягувача та вважає їх необґрунтованими у повному обсязі, у відповідності до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, виданий судом наказ підлягає скасуванню.

При цьому, заявник, який звертався в суд із заявою про видачу судового наказу не позбавлений права звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

Керуючись вимогами ст.ст. 170-171 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу - задовольнити.

Скасувати судовий наказ від 18.03.2019 року виданий Ленінським районним судом м. Кіровограда по справі № 405/1546/19 за заявою Дочірнього підприємства «Центргаз» Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги за спожитий газ в розмірі 3 115,75 грн.

Роз'яснити стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда І. М. Шевченко