Постанова

Іменем України

13 березня 2019 року

місто Київ

справа № 183/7786/15-ц

провадження № 61-9608св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Гулька Б. І., Олійник А. С., Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідачі: Відділ державної виконавчої служби Новомосковського міжрайонного управління юстиції в Дніпропетровській області, Державне підприємство «СЕТАМ», ОСОБА_3,

треті особи: Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2016 року у складі судді Юр'євої Т. І. та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2016 року у складі колегії суддів: Куценко Т. Р., Максюти Ж. І., Тамакулової В. О.,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_2 у грудні 2015 року звернувся до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Новомосковського міжрайонного управління юстиції в Дніпропетровській області (далі - ВДВС Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області), Державного підприємства «СЕТАМ»

(далі - ДП «СЕТАМ»), ОСОБА_3, у подальшому уточненим, про визнання електронних торгів недійсними, визнання недійним протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним акта державного виконавця, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з електронних торгів.

Позивач обґрунтовував заявлені вимоги тим, що 14 грудня 2015 року в межах виконавчого провадження відбулися електронні торги з реалізації нерухомого майна, належної ОСОБА_2 двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1. Згідно з протоколом проведення електронних торгів № 133976 переможцем визнаний учасник № 2, ОСОБА_3 На підставі протоколу проведення електронних торгів 28 грудня 2015 року старшим державним виконавцем ВДВС Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області Гриценюком Дмитром Івановичем складений акт про проведені електронні торги арештованого нерухомого майна, який затверджений начальником ВДВС Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області. 30 грудня 2015 року ОСОБА_3 отримав свідоцтво про придбання нерухомого майна з електронних торгів, видане приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу, за реєстровим № 990. Право власності на належну йому та продану з електронних торгів квартиру зареєстровано за ОСОБА_3 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Позивач вважає, що електронні торги, за результатами яких квартира АДРЕСА_1 продана ОСОБА_3, відбулися з грубим порушенням чинного законодавства, у зв'язку з чим підлягають визнанню недійсними. Зазначає, що його не було належним чином повідомлено про призначення експертної оцінки належного йому нерухомого майна, яку проводив оцінювач ОСОБА_5 за звітом від 14 квітня 2016 року, а тому він позбавлений права на оскарження в 10-денний строк постанови державного виконавця про призначення експертизи з визначення вартості майна, чим порушено його права, які визначені Законом України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон України «Про виконавче провадження») та пунктами 3.19, 3.20 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802. Крім того, позивач зазначав, що на реалізацію виставлено об'єкт нерухомості, площа якого на день продажу не відповідала площі об'єкта, що був оцінений у квітні 2016 року, ця обставина вплинула на вартість об'єкта нерухомості. Продаж нерухомого майна здійснено на підставі звіту, який втратив чинність на момент проведення електронних торгів.

Стислий виклад заперечень відповідачів

ВДВС Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області просив у позові відмовити.

ДП «СЕТАМ» просило відмовити у задоволенні позову, зазначаючи, що електронні торги проведені з дотриманням норм чинного законодавства, а наведені позивачем підстави для визнання торгів недійсними є необґрунтованими, оскільки на момент проведення прилюдних торгів не було встановлено обставин, що унеможливлювали проведення процедури реалізації предмета іпотеки, яка проводилась в межах процедури виконавчого провадження.

ОСОБА_3 позов не визнав, пояснив, що дійсно за результатами проведення електронних торгів, які відбулись 14 грудня 2015 року, він був оголошений переможцем електронних торгів, придбав квартиру АДРЕСА_1, повністю сплатив вартість квартири. Право власності на цей об'єкт нерухомого майна зареєстровано за ним, тому відсутні підстави для визнання електронних торгів недійсними, які проведені з дотриманням вимог чинного законодавства.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано недійними електронні торги з реалізації майна - квартири АДРЕСА_1, результат яких оформлено ДП «СЕТАМ» протоколом проведення електронних торгів від 14 грудня 2015 року № 133976 та актом старшого державного виконавця Гриценюка Д. І. ВДВС Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області від 28 грудня 2015 року. Визнано недійсним протокол проведення електронних торгів від 14 грудня 2015 року № 133976 ДП «СЕТАМ», за яким переможцем торгів з придбання квартири АДРЕСА_1 став ОСОБА_3 Визнано недійсним акт старшого державного виконавця Гриценюка Д. І. ВДВС Новомосковського МРУЮ у Дніпропетровській області від 28 грудня 2015 року про проведені електроні торги з реалізації квартири АДРЕСА_1. Визнано недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з електронних торгів, видане 30 грудня 2015 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу, за реєстровим № 990, на ім'я ОСОБА_3

Рішення суду першої інстанції обґрунтовувалось тим, що електронні торги повинні відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після збігу цього строку обов'язковою умовою призначення й проведення торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення торгів з реалізацією майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який втратив чинність, є порушенням встановлених законодавцем правил про порядок реалізації майна на електронних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна. За таких обставин торги, проведені 14 грудня 2015 року на підставі нечинного звіту про оцінку майна, мають бути визнані недійсними.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2016 року апеляційні скарги ОСОБА_3, ДП «СЕТАМ», ВДВС Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області відхилено. Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2016 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, зазначив, що після збігу шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 22 квітня 2015 року у справі № 6-85цс15, проведення прилюдних торгів з порушенням шестимісячного терміну з дня підписання звіту про оцінку майна не допускається і такі торги можуть бути визнані в судовому порядку недійсними у разі пред'явлення відповідного позову.

ІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_3 просив скасувати рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2016 року, постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга обґрунтовувалась тим, що державним виконавцем проведено оцінку нерухомого майна, яке підлягало примусовій реалізації в межах виконавчого провадження у порядку, встановленому чинним законодавством. Позивач погодився з оцінкою майна, не здійснював рецензування звіту оцінки майна, у зв'язку з чим звіт набрав чинності та був підставою для реалізації майна на електронних торгах. Згідно з пунктом 1 розділу V Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року № 656/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2014 року за № 427/25204, (далі - Тимчасовий порядок), реалізація майна здійснюється шляхом проведення Організатором електронних торгів. Передачею майна на реалізацію вважається момент внесення інформації про лот у систему. Вартість майна, переданого на реалізацію, є дійсною на період реалізації майна. У судовому засіданні встановлено, що інформацію про лот (квартиру) внесено в систему 11 листопада 2015 року, тобто до спливу шестимісячного строку чинності звіту про оцінку майна, а тому у відповідачів були відсутні правові підстави для зняття лота з реалізації у день проведення торгів, а отже відсутні правові підстави для визнання електронних торгів недійсними.

Натомість апеляційним судом застосовано до спірних правовідносин положення Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року № 2710/5, хоча зазначений порядок прийнятий після проведення електронних торгів, результати яких оскаржуються у цій справі.

Під час вирішення спору судами не встановлювалось, чи порушено права та законні інтереси ОСОБА_2 результатами оскаржуваних електронних торгів. Наведене суперечить правовим висновкам Верховного Суду України, викладеним у постановах від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116цс12, від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16, від 29 червня 2016 року у справі № 6-547цс16.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Відзиви на касаційну скаргу не надходили.

ІІІ. ВІДОМОСТІ ПРО РУХ СПРАВИ У СУДАХ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 грудня 2016 року відкрито касаційне провадження у справі.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що набрав чинності 15 грудня 2017 року, далі - ЦПК України) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду у лютому 2018 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом підлягають до застосування правила статті 400 ЦПК України, відповідно до яких під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваних судових рішень визначені в статті 213 ЦПК України (в редакції Закону України від 18 березня 2004 року № 1618-IV, далі - ЦПК України 2004 року), відповідно до яких рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги та матеріали цивільної справи, за результатами чого зробив такі висновки.

Обставини, встановлені в рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2014 року у справі № 183/1666/14 з ОСОБА_2 та ОСОБА_7 солідарно стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства

«ВТБ Банк» суму заборгованості за кредитним договором від 12 лютого 2008 року № 8/08B-R511, яка на 27 січня 2014 року становила 213 687, 02 грн та складається із заборгованості за кредитом у розмірі 25 647, 86 дол. США (що в еквіваленті складало 205 003, 34 грн), заборгованість за відсотками - 879, 20 дол. США (в еквіваленті - 7 027, 45 грн), пеня у розмірі 1 362, 69 грн та 294, 54 грн.

05 листопада 2014 року на виконання рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2014 року судом видано виконавчий лист.

28 листопада 2014 року постановою старшого державного виконавця ВДВС Новомосковського МУЮ Дніпропетровської області відкрито виконавче провадження з виконання рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2014 року.

20 квітня 2015 року старшим державним виконавцем ВДВС Новомосковського МУЮ Дніпропетровської області складено акт опису й арешту майна, на підставі якого проведено опис майна, яке належить боржнику ОСОБА_2, квартири АДРЕСА_1, копія акта видана боржнику ОСОБА_2, що підтверджується його підписом.

Постановою старшого державного виконавця Гриценюк Д. І. від 28 травня 2015 року для визначення вартості зазначеного майна призначено експерта (суб'єкта оціночної діяльності) ОСОБА_8

04 червня 2015 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 (оцінювачем) складено висновок з незалежної оцінки майна, відповідно до якого ринкова вартість (початкова ціна майна на прилюдних торгах (аукціоні) нерухомого майна, двокімнатної квартири АДРЕСА_1, на 04 червня 2015 року становила 334 170, 00 грн.

14 грудня 2015 року відбулися електронні торги з реалізації предмета

іпотеки - квартири АДРЕСА_1, оформлені протоколом № 133976 проведення прилюдних торгів від 14 грудня 2015 року, організатором електронних торгів виступило ДП «СЕТАМ», переможцем торгів оголошено ОСОБА_3

28 грудня 2015 року старшим державним виконавцем ВДВС Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області складено акт про реалізацію предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1, переможцем торгів оголошено ОСОБА_3, ціна продажу склала 334 170, 00 грн, акт затверджений начальником ВДВС Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області.

Оцінка аргументів, викладених у касаційній скарзі

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Закону України «Про виконавче провадження», Тимчасовим порядком.

Враховуючи правову природу продажу майна з публічних торгів, існування підстав для визнання торгів недійсними визначаються за правилами про визнання недійсними правочинів, зокрема, на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням.

Частиною третьою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Тимчасовий порядок, який втратив чинність 18 січня 2016 року згідно з наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року, визначав порядок реалізації майна, зокрема в Розділі 2 зазначено, що реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 1 розділу V Тимчасового порядку визначено, що реалізація майна здійснюється шляхом проведення організатором електронних торгів. Передачею майна на реалізацію вважається момент внесення інформації про лот у систему електронних торгів. Вартість майна, переданого на реалізацію, є дійсною на період реалізації майна.

Згідно із частиною першою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки нерухомого майна та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Виходячи із системного аналізу наведених норм, звіт про оцінку майна є чинним, якщо від дня його підписання до дня проведення прилюдних торгів пройшло не більше шести місяців. Після збігу цього строку обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна.

Такий же правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16, підстав відступити від якого не встановлено.

У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Порушення права пов'язане з позбавленням його суб'єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі

№ 3-242гс16 викладено правовий висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі № 668/5633/14-ц також викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Тобто для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб'єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є підставою для визнання цих торгів недійсними лише за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

У постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 910/28435/15 зроблено висновок, що сам факт недійсності звіту про оцінку не може бути безумовною підставою для визнання прилюдних торгів недійсними без доведеності порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, тобто позивача.

Суди першої та апеляційної інстанцій, задовольняючи позовні вимоги, наведеного не врахували, визнали недійсними електронні торги, протокол проведення електронних торгів та акт державного виконавця, встановивши виключно єдину обставину - що звіт оцінки майна втратив чинність, натомість не дослідили питання порушення прав та законних інтересів особи, яка оспорює результати проведення електронних торгів.

У матеріалах справи наявні звіти оцінки вартості майна, реалізованого на електронних торгах, подані позивачем та відповідачем, яким суди першої та апеляційної інстанцій не надали комплексної оцінки та не встановили, чи змінилася вартість майна на момент проведення електронних торгів та яким чином зміна вартості майна вплинула на права та інтереси позивача у справі.

Зазначені докази судами в цілому виявилися не дослідженими, що є істотним порушенням норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 411 ЦПК України).

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене у цій постанові, належним чином дослідити всі зібрані у справі докази, дати відповідну правову оцінку цим доказам і встановленим на їх основі дійсним обставинам справи та вирішити спір з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді Б. І. Гулько

А. С. Олійник

С. О. Погрібний

Г. І. Усик