У Х В А Л А

31 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 760/21767/18

провадження № 61-19158 ск 19

Верховний Суд у складі колегії судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальності «І. В. Трейд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2018 року ТОВ «І.В.Трейд» звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 13 379,01 грн. заборгованості, 1 500 грн. витрат на правову допомогу та 1 762 грн. судового збору.

Вимоги обґрунтовує тим, що товариство є забудовником будинку АДРЕСА_1 , а також надає послуги з утримання будинку і прибудинкової території та комунальні послуги до моменту передачі будинку ОСББ чи іншій обслуговуючій організації.

ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 в цьому будинку.

31 жовтня 2016 року між сторонами укладено Договір №71 про компенсацію витрат на утримання будинку і прибудинкової території та комунальних послуг, згідно із яким споживач зобов`язалась з моменту підписання договору та до моменту передачі будинку на баланс ОСББ або управителя здійснювати компенсацію витрат забудовника.

Зазначає, що у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань заборгованість за послугами становить 10 499,67 грн., які позивач просить стягнути поряд із пенею у розмірі 2 174,94 грн., 3% річних у розмірі 224,67 грн. та 479,73 грн. інфляційних втрат.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 17 квітня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при зверненні до суду позивач заявляв вимоги про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, проте товариство не є організацією, яка надає та виконує функції в цій сфері.

Районний суд також вказав, що товариством пред`явлені до сплати рахунки за період до моменту, коли відповідач стала власником квартири; на відповідача покладено обов`язок зі сплати податку на землю, хоча остання не є її орендарем.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ТОВ «І.В.Трейд» подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «І.В.Трейд» задоволено.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 квітня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «І.В.Трейд» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «І.В.Трейд» 10499,67 грн. заборгованості за Договором №71 про компенсацію витрат на утримання будинку і прибудинкової території та комунальних послуг від 31 жовтня 2016 року, 2174,94 грн. пені, 224,67 грн. 3% річних та 479,73 грн. інфляційних втрат.

Стягнуто ОСОБА_1 на користь ТОВ «І.В.Трейд» 4405 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору та 1500 грн. в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Скасовуючи та ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд не погодився з висновками районного суду та вважав, що сторони у справі для врегулювання своїх відносин уклали договір, який вони зобов`язались виконувати та який є чинним.

Апеляційний суд вважав, що між сторонами виникли договірні правовідносини, права і обов`язки яких визначено договором які відповідачем не оспорюються.

28 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року, в якій просила скасувати це судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Верховний Суд, вивчивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржуване судове рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина перша статті 274 ЦПК України визначає, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються: малозначні справи і справи, що виникають з трудових відносин, а згідно частини другої цієї статті - може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 - 5 цієї частини.

Системний аналіз частини шостої статті 19, статті 274 ЦПК України дає підстави для висновку, що малозначними у цивільному процесі є, справи які (за виключенням справ, які мають розглядатися тільки за правилами загального позовного провадження), є справи, які фактично можна поділити на справи: у яких ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; та справи незначної складності, які визначені судом малозначними, у тому числі малозначні в силу закону з ціною позову, що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує критерії, визначені в частині третій статті 274 ЦПК України, а саме: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення заборгованості у розмірі 13 379,01 грн, ціна якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому в цій частині справа є малозначною в силу закону.

Таким чином ця справа є малозначною.

Крім того, відповідно до частини першої статі 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження;

У цій справі обставин, передбачених частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389 та частиною першою статі 411 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню або обставин, за яких судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню не встановлено.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко