РІШЕННЯ

іменем України

25 жовтня 2019 рокуСправа №451/763/19
Провадження № 2/451/722/19

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Загайської І.В.,

з участю: позивача,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м.Радехові в залі суду цивільну справу №451/763/19 за позовом ОСОБА_1 до Лопатинської селищної об`єднаної територіальної громади про встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

28 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Лопатинської селищної об`єднаної територіальної громади про встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Лопатин Радехівського району Львівської області номер її дід - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , повторно виданим 23.11.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського РУЮ Львівської області. ІНФОРМАЦІЯ_2 у смт. Лопатин Радехівського району Львівської області, померла її баба - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 , виданим 25.12.1996 року Лопатинською селищною радою Радехівського району Львівської області. Згідно даних, викладених у довідках Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області №393 та №394 від 04.03.2019 року, ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 постійно до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 та 24.12.1996 року були зареєстровані та проживали в АДРЕСА_1 і від імені померлих заповіт не посвідчувався. У склад спадкового майна увійшло належне дідові право власності на земельну ділянку загальною площею 2,6870 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області, на яку виданий Державний акт на право приватної власності на землю, серії І -ЛВ №034691 та належне бабі право власності на земельну ділянку загальною площею 1,8843 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області, та на яку виданий Державний акт на право приватної власності на землю, серії І -ЛВ №034692. Мати позивача ОСОБА_4 вступила у фактичне володіння спадковим майном після смерті своїх батьків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Набути права власності на спадкове майно ОСОБА_4 не мала змоги, оскільки Державні акти на право приватної власності на землю були видані після смерті батьків, що унеможливило подальше оформлення права на спадкову масу відповідно до вимог законодавства. ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Хмільно Радехівського району Львівської області померла мати позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_4 , виданим 19.06.2008 року Хмільнівською сільською радою Радехівського району Львівської області. Згідно даних, викладених у довідці Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області №425 від 12.03.2019 року, ОСОБА_4 постійно до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_2 та разом із нею без реєстрації проживала її дочка ОСОБА_1 . Від імені померлої виконком Хмільнівської сільської ради заповіт не посвідчував. Оскільки, після смерті мами ОСОБА_4 , що мала місце ІНФОРМАЦІЯ_5 року, залишилася спадкова маса та за відсутності заповідального розпорядження, має місце успадкування майна померлої за законом. Після звернення у органи нотаріату із заявою про прийняття спадщини, позивачу було в усній формі роз`яснено, що реалізувати свої спадкові права на земельні ділянки, належні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позивач не матиме змоги, оскільки Державні акти на право приватної власності на землю видані після смерті спадкодавців. За таких обставин, більш дієвих заходів для забезпечення реалізації своїх майнових прав, окрім як звернення до суду, позивач не має. Стверджує, що інших претендентів на спадкову масу з числа спадкоємців, окрім неї, немає. Просить встановити факт, що ОСОБА_1 постійно проживала по АДРЕСА_2 разом із мамою ОСОБА_4 до дня її смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Встановити факт, що ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_5 , право власності на земельну ділянку загальною площею 2,6870 га, яка складається з двох земельних ділянок площами 2,0624 га та 0,6246 га, що виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області і належали ОСОБА_2 , відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії І -ЛВ №034691, виданого 17.07.2000 року та на земельну ділянку загальною площею 1,8843 га, яка складається з двох земельних ділянок площами 1,3861 га та 0,4982 га, що виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області та належали ОСОБА_3 , відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії І-ЛВ №034692, виданого 17.07.2000 року.

Позивач в підготовчому судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Просила ухвалити рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача Лопатинської селищної об`єднаної територіальної громади, скерував суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, клопотав про розгляд справи за його відсутності (а.с.39).

У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Лопатин Радехівського району Львівської області помер - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_6 , повторно виданим 23 листопада 2010 року (а.с.19).

ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Лопатин Радехівського району Львівської області померла - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 , виданим 25 грудня 1996 року (а.с.18).

Відповідно до свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_7 , виданого 19 червня 2008 року, ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_4 (а.с.17).

Згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_8 , виданого Хмільнівською сільською радою Радехівського району Львівської області від 14.09.1973 року, вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 . Батько - ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_4 (а.с.12).

Згідно свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_9 виданого Хмільнівською сільською радою Радехівського району Львівської області від 22.09.1990 року, вбачається, що ОСОБА_7 зареєстрував шлюб з ОСОБА_1 та після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища « ОСОБА_1 » (а.с.13).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвище №7 від 27 лютого 2019 року, вбачається, що прізвище ОСОБА_4 до державної реєстрації шлюбу - « ОСОБА_4 » (а.с.14).

З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №6 від 27 лютого 2019 року, вбачається, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьки - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.15).

З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №5 від 14 жовтня 2010 року, вбачається, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьки - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.16).

Згідно довідок Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області №391 та 392 від 04.03.2019 року, на день смерті померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з ним в одному будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 була зареєстрована дружина ОСОБА_3 . На день смерті померлої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з нею в одному будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 , ніхто не проживав та не був зареєстрованим (а.с.20).

Відповідно до довідок Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області №393 та №394 від 04.03.2019 року, ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 постійно до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 та 24.12.1996 року були зареєстровані та проживали в АДРЕСА_1 і від імені померлих заповіт не посвідчувався (а.с.21).

З довідок № 424 та №425 від 12.03.2019 року виданих виконкомом Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області, вбачається, що гр. ОСОБА_4 , вступила у фактичне володіння спадковою масою після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , взявши на відповідальне зберігання оригінали правовстановлюючих документів, опікувалась земельною ділянкою (обробляла та сплачувала податок). ОСОБА_4 , фактично по день смерті проживала в АДРЕСА_2 . Разом із нею без реєстрації проживала її дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Від імені померлої виконкомом Хмільнівської сільської ради заповіт не посвідчувався (а.с.22).

Згідно експертного висновку №056/175-ml-2 від 08.05.2019 року, імена по батькові ОСОБА_13 (свідоцтво про смерть, запис ОСОБА_13 ) та ОСОБА_3 (державний акт на право приватної власності на землю, запис ОСОБА_3 ) попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок змішування в мовній практиці та фіксації в офіційних документах імен по батькові від варіантів особових імен ОСОБА_16 / ОСОБА_16 , що походять від спільного етимологічного прототипу. Особові імена ОСОБА_2 (державний акт на право приватної власності на землю, запис ОСОБА_2 ) та ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть (повторно), запис ОСОБА_2 ) попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок змішування в мовній практиці та фіксації в офіційних документах варіантів особового імені ОСОБА_2 і зумовлені поліваріативністю особових імен спільного походження (а.с.23).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії І -ЛВ №034692, виданого 17.07.2000 року головою Радехівської районної Ради народних депутатів на підставі рішення ХІІ сесії ІІІ демократичного скликання Радехівської районної Ради народних депутатів від 23.06.2000 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10273, вбачається, що земельна ділянка, площею 1,8843 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області, належала ОСОБА_3 (а.с.24-зворот).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії І-ЛВ №034691, виданого 17.07.2000 року головою Радехівської районної Ради народних депутатів на підставі рішення ХІІ сесії ІІІ демократичного скликання Радехівської районної Ради народних депутатів від 23.06.2000 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10272, вбачається, що земельна ділянка, площею 2,6870 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області, належала ОСОБА_2 (а.с.25-зворот).

Окрім цього, факт, що ОСОБА_1 проживала спільно із спадкодавцем ОСОБА_4 до дня її смерті за адресою в АДРЕСА_2 підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , не довірити показам яких в суду підстав немає (а.с.40).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом встановлення юридичного факту та визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,200,206, 258-259,263-265 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт, що ОСОБА_1 постійно проживала по АДРЕСА_2 разом із мамою ОСОБА_4 до дня її смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності на земельну ділянку загальною площею 2,6870 га, яка складається з двох земельних ділянок площами 2,0624 га та 0,6246 га, що виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області і належали ОСОБА_2 , відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії І -ЛВ №034691, виданого 17.07.2000 року.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності на земельну ділянку загальною площею 1,8843 га, яка складається з двох земельних ділянок площами 1,3861 га та 0,4982 га, що виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області та належали ОСОБА_3 , відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії І-ЛВ №034692, виданого 17.07.2000 року.

Стягнути з Лопатинської селищної об`єднаної територіальної громади на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , жительки АДРЕСА_3 судовий збір в розмірі 3 073 (три тисячі сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Повний текст судового рішення виготовлено 4 листопада 2019 року.