Провадження № 2/947/6220/19
УХВАЛА

31.10.2019 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1 ) про забезпечення позову до подання позову про скасування державної реєстрації права власності, визнання права власності в порядку спадкування, поділ домоволодіння в натурі та визначення порядку користування житловим будинком,-

ВСТАНОВИВ:

29.10.2019 року до суду з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову завернулася ОСОБА_1 , в якій просить суд забезпечити майбутній позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 шляхом накладення арешту на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 133 кв.м та житловою площею 53,6 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:101, яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 ; встановлення заборони ОСОБА_2 проводити будь-які будівельні роботи в житловому будинку АДРЕСА_1 загальною площею 133 кв.м та житловою площею 53,6 кв. м. направлені на отримання доступу до приміщень кв.2 будинку, зокрема до позначених на технічному паспорті на домоволодіння від 06.09.2019 року виготовленому КП «БТІ» Одеської міської ради приміщень №№2-4,2-5.2-8 в тому числі шляхом влаштування дверного отвору в стінах зазначених приміщень.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу 29.10.2019 року розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Луняченку В.О.

Заява про забезпечення позову мотивована наступним.

Заява мотивована тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом віл 21.04.1993 р., виданого Третьою Одеською державною нотаріальною конторою, їй на праві власності в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 належить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . У зазначеному свідоцтві також вказано, що на самовільно збудовані будівлі літ «Д», «Е» - сараї, літ. «Б» - літня кухня, літ. «А-3» - прибудова, літ. «З» - гараж свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Проте, із порівняння технічних паспортів на домоволодіння, виготовлених станом на 11.02.1989 р. та на 14.06.1991 р.. можна зробити висновок про те, що названі споруди були збудовані у період часу з 1989 по 1991 рік. Зазначені будівлі були зведені в якості прибудови до частини будинку (кв. АДРЕСА_1 ), яка знаходилась у власності батька заявника, та якою завжди користувалась їхня сім`я, виключно силами та за кошти її родини на частині земельної ділянки, яка завжди знаходилася в користуванні її родини, що буде підтверджено відповідними доказами при розгляді судом відповідного позову. 22.04.2002 р. Третьою Одеською державною нотаріальною конторою Стоєву Г.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на іншу 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 . У даному свідоцтві також міститься позначення про те, що на самовільно збудовані прибудови свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Проте, оскільки спадкодавець ОСОБА_4 не брав участі у їх зведенні та дані споруди розміщені на частині земельної ділянки, яка ніколи не перебувала у фактичному користуванні ОСОБА_4 , дані споруди й не могли увійти до складу спадщини, право на яку набув ОСОБА_2

Однак, у жовтні 2019 року заявнику стало відомо, що 11.09.2019 р. на підставі листа КП «БТІ» ОМР та вищевказаного свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2 зареєстрував за собою право власності па 1/2 частину домоволодіння, включаючи прибудови та господарські будівлі, зведені батьком заявника й які завжди знаходилися у користуванні її родини, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно віл 18.10.2019 р.

Заявниця отримала листа від представника ОСОБА_2 , датованого 02.10.2019 р.. в якому містилась вимога щодо звільнення нею житлових кімнат 2-4, 2- 5. 2-8, у яких вона проживає зі своєю сім`єю, надати ОСОБА_2 вільний доступ до зазначених приміщень та не чинити перепони у користуванні ними.

Також зазначений лист містив погрозу виконання робіт щодо отримання доступу до належних заявниці приміщень та влаштування дверного отвір між частиною будинку, яка знаходиться в користуванні ОСОБА_2 , та частиною будинку, яка знаходиться в користуванні, заявника власноручно силами ОСОБА_2 та його представників.

Такі дії ОСОБА_2 та його представників порушують майнові та житлові права заявника, у зв`язку з чим ОСОБА_1 має намір звернутись до суду з відповідним позовом, спрямований на їх захист.

Крім того заявник отримала листа від представника ОСОБА_2 також датованого 02.10.2019 р., в якому зазначено про наявність у ОСОБА_2 наміру продати належну йому частку домоволодіння за 1 212 000,00 грн., у зв`язку з чим відповідно до положень ст. 362 ІІК України щодо переважного права на купівлю частки у праві спільної часткової власності він пропонує їй протягом 30 днів з моменту отримання листа викупити у нього належну йому 1/2 частину домоволодіння за вказаною ціною.

Направлення ОСОБА_2 цього листа однозначно підтверджує той факт, що майбутній відповідач готує укладення договору купівлі-продажу даної частки іншим особам.

У випадку якщо такий договір буде укладено, виконання можливого рішення суду про задоволення позову та ефективний захист її прав буде суттєво ускладнено, що стало підставою для звернення до суду з відповідною заявою про застосування судом заходів забезпечення позову до подачі позову. ОСОБА_1 , має намір звернутися до Київського районного суду м. Одеси за захистом своїх прав із позовною заявою до ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації права власності, визнання права власності в порядку спадкування, поділ домоволодіння у натурі та визначення порядку користування житловим будинком, враховуючи, що для підготовки відповідної позовної заяви потрібен певний час, а невжиття заходів щодо забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких останній має намір звернутися до суду,

Підставами дійсної заяви є також своєчасне запобігання протиправним діям відповідача, щодо приховування належного йому майна, погіршення свого майнового стану, які можуть привести до незворотних наслідків. Щодо застосування судом зустрічного забезпечення заявником зазначене наступне.

Застосування таких заходів забезпечення позову. які нею визначені в заяві, не передбачають завдання будь-яких збитків ОСОБА_2 , адже йдеться не про позбавлення його прав на його частку у спільному майні, а виключно про тимчасове обмеження у праві розпорядитися спірним майном з легітимною метою - зробити можливим ефективний захист прав ОСОБА_1 .

Відтак, відсутні підстави для застосування заходів зустрічного забезпечення.

Тим більше, що відповідач при розгляді справи по суті матиме змогу зави клопотання про зустрічне забезпечення позову.

Згідно з вимогами ст. 153 ч.1 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 152 ч.1 п.1 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви- за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову , або за місцезнаходженням предмету спору, якщо суд, до підсудності якого відноситься справа визначити неможливо.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Відповідно до вимог г ст. 152 ч. 4 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом 10 днів.

Суд роз`яснює положення ст. 158 ч. 13 п.1 ЦПК, відповідно до яких заходи забезпечення позову, вжиті судом до подачі позову скасовуються в разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами ст. 152 цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає, що заява про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог статті 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Випадки обов`язковості застосування зустрічного забезпечення передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Суд вважає, що відсутня необхідність у застосуванні зустрічного забезпечення, зважаючи, що заявником заявлені спів розмірні вимоги щодо застосування судом заходів забезпечення позову до подачі позову.

Керуючись ст. , 149,150, 151. 152, 153 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1 ) про забезпечення позову до подання позову про скасування державної реєстрації права власності, визнання права власності в порядку спадкування, поділ домоволодіння в натурі та визначення порядку користування житловим будинком - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову до пред`явлення позову шляхом накладення арешту на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 133 кв.м та житловою площею 53,6 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:101, власником якої є ОСОБА_2 ; встановлення заборони ОСОБА_2 проводити будь-які будівельні роботи в житловому будинку АДРЕСА_1 загальною площею 133 кв.м та житловою площею 53,6 кв. м, направлені на отримання доступу до приміщень кв.2 будинку, зокрема до позначених на технічному паспорті на домоволодіння від 06.09.2019 року виготовленому КП «БТІ» Одеської міської ради приміщень №№2-4, 2-5, 2-8 в тому числі шляхом влаштування дверного отвору в стінах зазначених приміщень.

Копію ухвали направити Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради /м. Одеса, вул. Черняховського, 6/.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню, але яка може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Суддя Луняченко В. О.