УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 669/344/19

провадження № 61-16646ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Мартєва С. Ю., Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М.,

розглянув касаційну скаргу Фермерського господарства «Артем і Я» на ухвалу Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 29 березня 2019 року та на постанову Хмельницького апеляційного суду від 30 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Артем і Я», Білогірської селищної ради Білогірського району Хмельницької області про визнання недійсними свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату), скасування рішення про державну реєстрацію права власності на майновий комплекс, за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 29 березня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на майновий комплекс, який складається з: будівлі зерносховища Е-1 загальною площею 1273,1 кв. м.; будівлі конюшні Д-1 загальною площею 315,8 кв. м.; столової загальною площею 90,3 кв. м.; тракторного парку з прибудовою В-1 загальною площею 222,2 кв. м.; піднавіса Б-1; адмінбудинку А-1; заправки ПММ загальною площею 9,9 кв. м.; свинарника-маточника з прибудовою С-1 загальною площею 715,6 кв. м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Заборонено проведення будь-яких будівельних (знесення, реконструкція, переобладнання, будівництво тощо) та землевпорядних робіт на земельній ділянці що розташована за адресою АДРЕСА_1 та з будівлями за цією ж адресою.

Заборонено вчинення будь-яких реєстраційних дій в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо майнового комплексу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером об`єкта нерухомого майна № 203, номер запису про право власності № 25725552.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ФГ «Артем і Я» оскаржило її в апеляційному порядку.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 30 липня 2019 року апеляційну скаргу ФГ «Артем і Я» залишено без задоволення.

Ухвалу Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 29 березня 2019 року залишено без змін.

09 жовтня 2019 року ФГ «Артем і Я» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 29 березня 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 30 липня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, Голова ФГ «Артем і Я» Н. П. Герасимчук просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції отримано 07 серпня 2019 року. Разом із тим, ОСОБА_2 просила суд взяти до уваги, що в період з 26 серпня 2019 року по 06 вересня 2019 року вона перебувала на амбулаторному лікуванні у Білогірській районній лікарні.

На підтвердження зазначеного ОСОБА_2 надано копію конверта та лікарську довідку.

Клопотання голови ФГ «Артем і Я» Герасимчук Н. П . про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень підлягає задоволенню, оскільки причини пропуску цього строку є поважними.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не врахували відсутність спору між ОСОБА_1 та фермерським господаством щодо будівель, які виділені фермерському господарству як майнові паї. Крім того, вважає, що заявник не надав суду належних та допустимих доказів, про існування реальної загрози відчуження майнового комплексу, що може призвести до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а заявлені види забезпечення є неспівмірними із заявленими позивачем вимогами та перешкоджають господарській діяльності господарства.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

У випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (пункт 2 частина четверта статті 394 ЦПК України).

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Частинами першою-другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання можливого рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчиться, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суди першої та апеляційної інстанцій, встановивши, що між сторонами існує спір, об`єктом якого є право на майновий пай агрофірми ім. Б.Хмельницького та ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом про визнання недійсним свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майнового сертифікату) серії ХМБЛ №000731 виданого 13 квітня 2018 року Білогірської селищною радою на ФГ «Артем і Я», скасування рішення про державну реєстрацію права власності на майновий комплекс за адресою АДРЕСА_1 , та оцінивши всі докази у їх сукупності прийшли до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до можливого відчуження або неможливості повернення майна його власникам - пайовикам КСП агрофірми ім. Б. Хмельницького, а також може утруднити виконання рішення суду, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Суд апеляційної інстанції, погоджуючись із висновками суду першої інстанції зауважив, що накладення арешту на майно, як спосіб забезпечення позовних вимог, може бути застосовано судом не тільки у випадку існування загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а й за наявності реальної ймовірності такого відчуження.

Доводи скаржника, що майно ФГ « Артем і Я» не включає частку у майні ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, а включає лише майно, яке передане йому іншими членами колишнього КСП, а тому ФГ жодним чином не порушує права заявника не заслуговують на увагу, оскільки вказані доводи є предметом розгляду справи по суті і не можуть встановлюватись та оцінюватись судом при розгляді питання про забезпечення позову.

Крім того, заходи забезпечення позову є тимчасовими і в разі вирішення між сторонами спору можуть бути скасовані судом.

Правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права при задоволенні заяви про забезпечення позову не викликає розумних сумнівів, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують, а зводиться до незгоди заявника із пред`явленими до нього позовними вимогами.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи, що зазначені у касаційній скарзі доводи щодо порушення судами норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необґрунтованість скарги, а отже відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтею 390, пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання акціонерного товариства Фермерського господарства «Артем і Я» задовольнити.

Поновити Фермерському господарству «Артем і Я» строк на касаційне оскарження ухвали Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 29 березня 2019 року та постанови Хмельницького апеляційного суду від 30 липня 2019 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фермерського господарства «Артем і Я» на ухвалу Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 29 березня 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 30 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Артем і Я», Білогірської селищної ради Білогірського району Хмельницької області про визнання недійсними свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату), скасування рішення про державну реєстрацію права власності на майновий комплекс, за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

С. Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко