КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

секретар - Зиль Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 травня 2019 року в справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення кредитором спадкодавця,-

у с т а н о в и в :

У вересні 2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», яке в червні 2018 року змінило назву з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», звернулось до суду з вищезазначеним позовом, у якому просило в рахунок погашення боргу ОСОБА_4 в сумі 5 037 612,66 грн. за кредитними договорами №К2ХVGК00000086 від 22.02.2007 року та № К2ХVGК00260098 від 27.07.2007 року, укладеними між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_4 , звернути стягнення на спадкове майно в межах його вартості, яке прийнято спадкоємцями - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: домоволодіння загальною площею 236,1кв.м., житлова площа 98,4 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, об`єкт незавершеного будівництва, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; 1/4 частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Стягнути з відповідачів на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» суму сплаченого судового збору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору №К2ХVGК00000086 від 22.02.2007 року, позичальник ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 73 032 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,76 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.02.2011 року. Також, відповідно до укладеного договору № К2ХVGК00260098 від 27.07.2007 року, позичальник отримав кредит у розмірі 440000.00 Євро зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.07.2027 року. 06.10.2011 позичальник помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06.10.2011 року. Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на момент смерті та які звернулися з заявами про прийняття спадщини до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, є ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . 16.11.2011 року позивачем було направлено претензію кредитора до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, також 02.09.2013 року до спадкоємців було направлено лист-претензію, згідно з якими ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано, а у такому випадку позивач має право вимагати стягнення боргу з майна спадкодавця. Після смерті позичальника була заведена спадкова справа, а відповідачі отримали спадщину яке складається :

- домоволодіння загальною площею 236,1 кв.м., житлова площа 98,4 кв.м., загальною вартістю нерухомого майна 971371грн. та розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка, об`єкт незавершеного будівництва, загальною вартістю 1878165 грн., який розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- 1/4 частини квартири, загальною вартістю 218482грн., яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Вказані обставини підтверджуються копією витягів з реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України , спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Отже, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпоряджатися нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Станом на дату смерті ОСОБА_4 заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором К2ХVGК00000086 від 22.02.2007 року становить 78052,92 Дор. США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 18.03.2013 року складає 623876,99 грн. та за кредитним договором № К2ХVGК00260098 від 27.07.2007 року становить 421977,78 Євро, що за курсом 10.46 відповідно до службового розпорядження НБУ від 18.03.2013 року складає 4413735,67 грн., а загальна сума заборгованості становить 5037612,66грн.

Таким чином, в рахунок погашення боргу позичальника у сумі 5037612,66 грн. за вищезазначеними кредитними договорами, яка нарахована по день смерті останнього, є всі підстави звернення стягнення на спадкове майно в межах його вартості, саме на те майно, яке прийнято відповідачами .

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 16 травня 2019 року позовні вимоги позивача задоволено повністю. В рахунок погашення боргу ОСОБА_4 в сумі 5 037 612,66 грн. за кредитними договорами №К2ХVGК00000086 від 22.02.2007 року та № К2ХVGК00260098 від 27.07.2007 року, укладеними між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", звернутостягнення на спадкове майно в межах його вартості, яке прийнято спадкоємцями - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: домоволодіння загальною площею 236,1кв.м., житлова площа 98,4 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, об`єкт незавершеного будівництва, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; 1/4 частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Стягнуто солідарно з відповідачів на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» суму сплаченого судового збору.

Не погоджуючись з указаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов АТ КБ`ПРИВАТБАНК" залишити без задоволення. Уважає рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм процесуального права та норм матеріального права. 10.12.2013 року Святошинським районним судом міста Києва було розглянуто справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , яка діяла також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами: № К2ХУСК00000086 від 22.02.2007 року та № К2ХУСК00260098 від 27.07.2007 року. Позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитними договорами : № К2ХУСК00000086 від 22.02.2007 року та № К2ХУСК00260098 від 27.07.2007 року у розмірі З 745 535.41 грн. та 1 820,00 грн. судових витрат, а всього стягнуто: 3 747 355, 00 грн., але в межах вартості майна одержаного у спадщину. З рішеням позивач погодився, тому що рішення не було оскаржено до Апеляційного суду міста Києва та набрало законної сили 23.12.2013 року (а.с.72-73). Представник банку в судовому засіданні підтвердив, що таке рішення існує, але у резолютивній частині судом не взято до уваги взагалі вищевказане рішення та стягнуто заборгованість у розмірі - 5 037 612,66 грн.. Отже, спадкоємці повинні тепер заплатити за кредитними договорами: № К2ХУСК00000086 від 22.02.2007 року та № К2ХУСК00260098 від 27.07.2007 року 3 747 355.00 грн.. і 5 037 612,66 грн., хоча подвійна відповідальність заборонена чинним законодавством. Судом порушено положення ст. 1282 ЦК України, за якою спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому, спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Наявне в матеріалах справи рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10.12.2013 року, яке набрало законної сили, судом не було досліджено, не з`ясовано чи знаходиться воно на виконанні в ВДВС.

Відзив на апеляційну скаргу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не подавало.

При розгляді даної справи судом першої інстанції встановлено, що відповідно до укладеного договору №К2ХVGК00000086 від 22.02.2007 року, позичальник ( ОСОБА_4 ) отримав кредит у розмірі 73 032 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,76 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.02.2011 року. Відповідно до укладеного договору № К2ХVGК00260098 від 27.07.2007 року, позичальник отримав кредит у розмірі 440000.00 Євро зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.07.2027 року ( а.с. 14-20 том 1).

06.10.2011 позичальник помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06.10.2011 року. Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на момент смерті та які звернулися з заявами про прийняття спадщини до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, є ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . 16.11.2011 року позивачем було направлено претензію кредитора до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, також 02.09.2013 року до спадкоємців було направлено лист-претензію, згідно з якими ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано, а у такому випадку позивач має право вимагати стягнення боргу з майна спадкодавця. Після смерті позичальника була заведена спадкова справа, а відповідачі отримали спадщину яке складається :

- домоволодіння загальною площею 236,1 кв.м., житлова площа 98,4 кв.м., загальною вартістю нерухомого майна 971371грн. та розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка, об`єкт незавершеного будівництва, загальною вартістю 1878165 грн., який розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- 1/4 частини квартири, загальною вартістю 218482грн., яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Спадкове майно складається з домоволодіння, земельної ділянки (об`єкт незавершеного будівництва) та 1/4 частки квартири на загальну вартість 2 904 147,50 грн..

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та її представника, пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, дослідивши її матеріали, колегія суддів приходить до наступного.

Задовольняючи позовні вимоги АТ КБ "ПРИВАТБАНК", суд першої інстанції виходив з того, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпоряджатися нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Станом на дату смерті ОСОБА_4 його загальна заборгованість перед банком складає 4 413 735,67 грн., а загальна сума заборгованості становить 5 037 612,66 грн. Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна,одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. На час розгляду справи заборгованість не погашена.

Проте суд апеляційної інстанції не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, оскільки розглянувши дану справу, суд не звернув увагу на наявність судового рішення, ухваленого з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Як убачається із матеріалів справи, то рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 10.12.2013 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» стягнуто заборгованість за кредитними договорами від 22.02.2007 р. та 27.07.2007 р. у розмірі 3 745 535 грн. 41 коп. та судові витрати, а всього 3 747 355, 41 грн., але в межах вартості майна одержаного у спадщину ( а.с.72-73 том 1).

При цьому, відповідно до змісту вказаного рішення суду, спір вирішено на підставі ст. 1282 ЦК України з тих підстав, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного ними у спадщину.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Звертаючись із даним позовом, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» обґрунтовував його обов`язком спадкоємців задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного ними у спадщину, не зважаючи при цьому, що вже існує судове рішення, яке набрало законної сили, про зобов`язання спадкоємців задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, та яке підлягало виконанню.

У ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції позивачем надано копію постанови про відкриття виконавчого провадження №42286203 від 27.02.2014 року, відповідно до якої ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві відкрито виконавче провадження на виконання виконавчого листа №2/759/40/13, виданого Святошинським районним судом м. Києва 15.01.2014 року на виконання рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10.12.2013 року.

Також надано копію постанови ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві від 04.10.2016 року, якою виконавчий лист-дублікат, виданого на виконання рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10.12.2013 року, повернуто стягувачу

на підставі п. 6 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що не виконання рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10.12.2013 року, не може бути підставою для повторного звернення до суду з вимогами, які вже були предметом судового розгляду, та за якими вже ухвалене судове рішення.

При цьому слід зазначити, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вже звертався до суду першої інстанції з заявою про зміну способу і порядку рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10.12.2013 року, якою просив звернути стягнення на все належне майно боржників з метою погашення заборгованості, яка ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07.12.2015 року була залишена без задоволення. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ухвала не оскаржувалась ( а.с. 74 том 1).

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, що діяв на час повернення виконавчого документа, та відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції 2016 року, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

До того ж, згідно з абзацом 2 ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Навіть у разі якщо спадкоємець зволікає з отриманням свідоцтва про право на спадщину Законом України «Про виконавче провадження» передбачено механізми виконання рішення суду.

Отже, у будь-якому випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» мало виконувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10.12.2013 року, а не звертатися до суду з новим позовом, предметом якого є такі ж самі вимоги, за якими вже ухвалено рішення суду.

Частиною 1 ст. 377 ЦПК України встановлено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції за вказаних вище обставин, приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції з закриттям провадження в справі, з підстав того, що набрало законної сили рішення суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, розподіливши судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнувши з позивача на користь ОСОБА_1 , сплачений нею судовий збір за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 374, 377, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції , -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 травня 2019 рокускасувати, провадження у справі закрити.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (місце знаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, код ЄДРПОУ - 14360570) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 10 492 грн. 50 коп..

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів .

Головуючий: А.О. Чобіток

Судді: О. В. Немировська

Т. І. Ящук