Єдиний унікальний номер: 448/1399/18
Провадження № 2/448/122/19
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

13.03.2019 року м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білоус Ю.Б.,

за участю секретаря судового засідання Романченко І.А.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1, не зявилася,

представник позивача адвокат ОСОБА_2 не зявився,

представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради не зявився,

представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори не зявився,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступник Поповицької сільської ради Мостиського району Львівської області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Мостиська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Представник позивача адвокат ОСОБА_2, 13.09.2018року звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 01.12.2011року померла ОСОБА_4, після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме: право власності на земельні ділянки площею 0,4023 га та площею 0,7291га, що розташовані на території Поповицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є ОСОБА_3 сільська рада Мостиського району Львівської області), відповідно до державних актів.

Вказує, що позивач ОСОБА_1, є дочкою померлої ОСОБА_4 та фактично прийняла спадщину, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців, які б претендували б на спадщину, немає. Однак, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на право власності на зазначені земельні ділянки (оригіналів державних актів) та неможливість отримання їх дублікатів, позивач не може в позасудовому порядку оформити свої спадкові права у нотаріуса, у звязку із чим змушена звертатися до суду із даним позовом.

З огляду на наведене, просить суд визнати за позивачем право власності на вищевказані земельні ділянки площею 0,4023 га та площею 0,7291га, що розташовані на території Поповицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є ОСОБА_3 сільська рада Мостиського району Львівської області).

В підготовче засідання представник позивача не зявився, проте у позовній заяві такий просив справу розглядати у його відсутності за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Мостиського району Львівської області у підготовче засідання не зявився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі.

Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори у підготовче засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання.

Судом встановлено, що 01.12.2011року відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_4.

До складу даної спадщини входить право власності на земельну ділянку площею 0,4023 га, що розташована на території Поповицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є ОСОБА_3 сільська рада Мостиського району Львівської області), призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельної ділянки :13:000:0051), що належала спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №737965 від 25.02.2009року, та право власності на земельну ділянку площею 0,7291 га, що розташована на території Поповицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є ОСОБА_3 сільська рада Мостиського району Львівської області), призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельної ділянки :07:000:0102), що належала спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №737964 від 25.02.2009року.

Як вбачається із матеріалів справи, за життя ОСОБА_4 заповіту не складала. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги спадкування є дочка померлої ОСОБА_1 (позивач у справі), яка у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявила про відмову від спадщини. Вказані обставини встановлені рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 22.11.2012року у цивільній справі №1314/1543/2012 (провадження №2/1314/443/2012), а тому відповідно до положень ст..82 ЦПК України, такі обставини не підлягають доказуванню.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №53595740 від 08.10.2018року вбачається, що спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_4 в нотаріальній конторі не заводилася, що свідчить про те, що із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті останньої до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Тобто, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4, які б прийняли спадщину чи претендували б на таку, крім ОСОБА_1, немає.

Таким чином, після смерті спадкодавця ОСОБА_4 належні їй на праві власності спірні земельні ділянки перейшли в порядку спадкування за законом до її дочки ОСОБА_1

В той же час, через відсутність правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки (оригіналів вищевказаних державних актів) позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у звязку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_4; копією довідки, виданої виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради Мостиського району Львівської області №123 від 06.02.2018року; копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №737965 від 25.02.2009року; копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №737964 від 25.02.2009року; копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 22.11.2012року; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) щодо спадкодавця ОСОБА_4 та іншими матеріалами справи.

Положення ст.ст.81,131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Враховуючи думку позивача та виходячи з вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за ним.

Керуючись ст. ст.12, 13, 76-81, 141, 200, 206, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 14.01.1933року народження, право власності на:

- земельну ділянку площею 0,4023 га, що розташована на території Поповицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є ОСОБА_3 сільська рада Мостиського району Львівської області), призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельної ділянки :13:000:0051), відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №737965 від 25.02.2009року;

- земельну ділянку площею 0,7291 га, що розташована на території Поповицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є ОСОБА_3 сільська рада Мостиського району Львівської області), призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельної ділянки :07:000:0102), відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №737964 від 25.02.2009року.

Судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Б.Білоус

Рішення набрало законної сили: «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.Б.Білоус

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1, 14.01.1933року народження; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; РНОКПП НОМЕР_1;

Відповідач: ОСОБА_3 сільська рада Мостиського району Львівської області; місце знаходження: с.Шегині, вул.Дружби, 184, Мостиського району Львівської області; код ЄДРПОУ 0437192.

Повний текст судового рішення складено 13.03.2019року.