Справа № 754/7698/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Таргоній Д.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Тімуш Д.І.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 28 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа: державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Тарасенко Ігор Миколайович про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва із вищезазначеним позовом, одночасно з яким подав до суду заяву про забезпечення позову. Свою заяву обґрунтував тим, що предметом позовних вимог є скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким за АТ «Альфа-Банк» зареєстровано право власності на іпотечну квартиру (квартира АДРЕСА_1 ). Зазначеним позовом позивач намагається відновити своє право володіння, користування та розпорядження вищевказаним нерухомим майном. За таких умов вважає, що оскільки на даний час банк вважається власником спірного майна, будь-які дії щодо його відчуження залежать виключно від волі АТ «Альфа-Банк», тому для забезпечення виконання рішення суду в даній справі на спірну квартиру має бути накладений арешт.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 28 травня 2019 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, вказує про неповне дослідження обставин справи, порушення судом норм матеріального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення про накладення арешту на спірну квартиру.Вважає висновки суду з приводу недоведеності його посилань на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання майбутнього рішення суду, не обґрунтованими та помилковими. Вказує про те, що судом не враховано наявності зв`язку між заходом забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що наведеним вимогам оскаржуване рішення не відповідає.

У відповідності до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Зважаючи на наведену норму, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має дослідити, чи існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду, чи є вона реальною, навести мотиви та підстави для таких своїх висновків.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову та накладення арешту на нерухоме майно, позивач зазначив, що на даний час він намагається відновити своє право володіння, користування та розпорядження спірною квартирою, право власності на яку державним реєстратором оформлено за АТ «Альфа-Банк». Оскільки банк на даний час вважається власником спірного майна, він може вчинити зі спірним майном усі без виключення дії, в точу числі й щодо його відчуження, що в свою чергу значно ускладнить чи навіть унеможливить виконання рішення суду у разі його задоволення, що обмежує права позивача на ефективний судовий захист.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції навів ряд правових норм, які врегульовують питання забезпечення позову, при цьому обмежився декларативним зазначенням щодо ненадання заявником доказів на підтвердження своїх тверджень. При цьому реального аналізу позиції заявника оскаржувана ухвала не містить, що в свою чергу унеможливлює визнання її законною та обґрунтованою.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд насамперед має дослідити, чи існує небезпека (ризик) ускладнення можливості виконання рішення суду, чи є така небезпека реальною. Крім того суд оцінює необхідність вжиттявідповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються. При цьому єдиними передбаченими законом підставами для застосування заходів забезпечення позову є ризик ускладнення виконання чи неможливості виконання рішення суду у справі та ефективного захисту прав або інтересів позивача. Крім того заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ст. 150 ЦПК України).

Зі змісту позовних вимог вбачається, що між сторонами виник спір, предметом позовних вимог фактично є оскарження набуття АТ «Альфа-Банк» квартири позивача, яка передана в іпотеку. При цьому посилання заявника щодо того, що банк на даний час не обмежений в можливості відчуження такого майна, відповідають дійсним обставинам. За таких умов колегія апеляційного суду вбачає як наявність ризиків для ускладнення виконання рішення суду та ефективності відновлення прав сторони у разі задоволення позову, так і співмірність заявленим заходам забезпечення позову (накладення арешту на спірне майно, що зареєстроване за відповідачем) заявленому позову.

Окрім вказаного колегія апеляційного суду зазначає, що мета забезпечення позову саме й полягає в недопущенні вчинення дій, направлених на ускладнення виконання можливого рішення суду. При цьому надання доказів того, що ще не сталося, та з метою унеможливлення чого суд й застосовує заходи забезпечення, є неможливим. При вирішенні такого питання суд має враховувати, чи дійсно між сторонами є спір, та чи наявна у сторони можливість вчинення таких дій, направлених на уникнення реального виконання рішення.

В даному випадку при розгляді питання про забезпечення позову суд першої інстанції не дослідив та не оцінив ряд обставин, що мають важливе значення для його вирішення. За таких умов оскаржувана ухвала суду першої інстанції не може вважатися законною та підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви позивача та накладення арешту на спірну квартиру.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України серед підстав для скасування апеляційним судом судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 28 травня 2019 року скасувати. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить акціонерному товариству «Альфа-Банк».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Д.О. Таргоній

К.П. Приходько