Справа №173/2000/19
Провадження №2-о/173/101/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді - Петрюк Т.М.

При секретареві - Рудовій Л.В.

За участю: заявника - ОСОБА_3

заінтересованої особи - ОСОБА_8

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за заявою ОСОБА_3 заінтересовані особи: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу і ОСОБА_8 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу -

ВСТАНОВИВ:

13.08.2019 року до суду звернулася ОСОБА_3 , з заявою факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу заінтересована особа: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу

15.08.2019 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадження з викликом сторін на 27 вересня 2019 року.

27.09.2019 року постановлена ухвала про розгляд справи за правилами загального провадження. в якості заінтересованої особи залучено ОСОБА_8 справу призначено до розгляду на 23.10.2019 року.

23.10.2019 року закінчене підготовче судове засідання. справу призначено до розгляду на 23.10.2019 року.

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до 43, 44, 49 ЦПК України.

24.10.2019 року в судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Згідно заявлених вимог заявник просить встановити факт, проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 1990 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на наступне: вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З 1990 року вона стала проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_4 . Реєструвати шлюб вони не поспішали, оскільки в цьому не було потреби.

Вони проживали за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права і обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю як чоловік і жінка.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Вона здійснила його поховання, як дружина, розпорядилась речами померлого.

За життя її чоловік мав грошові вклади в АТ КБ «ПРИВАТБАНК»

Щодо отримання спадщини після смерті свого чоловіка на себе з метою облаштування його поховання, вона звернулась до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Бас Я.А. проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а вручено постанову про відмову у її вчиненні за тими підставами, що вона не є офіційною дружиною покійного. Тому для належного оформлення спадщини вона змушена звернутись з даною заявою до суду

В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала за підставами, викладеними в заяві. Також пояснила, що вона прожила разом з ОСОБА_4 , з 1990 року до його смерті. Вони мали спільні грошові кошти, які вкладали банківську установу. За спільною домовленістю з покійним вони накопичували дані грошові кошти на поховання. ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробив розпорядження на грошовий вклад і зазначив, що дані грошові кошти заповідає їй, як своїй дружині. Однак вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, тому вона не має можливості отримати дані грошові кошти.

Заінтересованою особою Приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Бас Я.А,. подана заява про розгляд справи у її відсутність Будь-яких заперечень з приводу заявлених вимог не надано.

Заінтересована особа ОСОБА_8 , проти встановлення зазначеного факту не заперечувала і підтвердила, що заявниця дійсно проживала із її батьком однією сім`єю як чоловік і жінка з 1990 року до смерті батька. Весь цей час вони проживали спільно, не розходились.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову (заяви) є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом (заяви), права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених чи невизнаних прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, заслухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, свідків, з`ясувавши зміст заявленої вимоги, вивчивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України визначений перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як передбачено п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5 з наступними змінами.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно із законом факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не встановлено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений документ який посвідчує факт, що має юридичне значення.

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право

За доводами заявниці судом встановлено, що з 1990 року заявниця стала проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_4 . Реєструвати шлюб вони не поспішали, оскільки в цьому не було потреби.

Заявниця і ОСОБА_4 проживали за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права і обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю як чоловік і жінка.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після смерті ОСОБА_4 , відкрилась спадщина.

Факт проживання заявниці однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , визнається заінтересованою особою ОСОБА_8 , яка є донкою померлого ОСОБА_4 . Також даний факт підтверджується показаннями свідків ОСОБА_6 , і ОСОБА_7 .

Так свідок ОСОБА_6 , в судовому засіданні пояснила, що вона проживає поряд із заявницею. Заявниця ОСОБА_3 ,. і ОСОБА_4 проживали разом як чоловік і жінка близько 27 років. Жили дружно не розходились.

Аналогічні пояснення надав суду свідок ОСОБА_7 .

Також факт проживання заявниці із ОСОБА_4 , підтверджується актом депутата Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 10.07.2019 року відповідно до якого зазначено, що ОСОБА_3 , 1940 року народження проживала з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 з 1990 року по 2018 рік і вели спільне господарство.

Довідкою Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 15.07.2019 року,відповідно до якої встановлено, що ОСОБА_3 , . 1940 року народження проживала з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 з 1990 року по день його смерті.

Виходячи з вищевикладеного, суд у відповідності з обраним заявником способом захисту порушених прав, вважає за можливе задовольнити вимоги в частині встановлення факту спільного проживання заявниці та ОСОБА_4 , з 1990 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановлення факту спільного проживання потрібно заявниці для отримання спадщини, тобто має наслідком виникнення правовідносин, пов`язаних із спадкуванням.

В іншому порядку встановити даний факт заявниця не має можливості.

Згідно оглянутої судом спадкової справи встановлено, що спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_4 , - ОСОБА_8 , прийняла спадщину після смерті батька та отримала свідоцтва про право на спадщину на інше майно покійного. І в судовому засіданні ОСОБА_8 , пояснила, що не заперечує проти встановлення факту спільного проживання заявниці і її батька і підтвердила даний факт. Заявниця претендує на спадщину лише у вигляді грошового вкладу на який покійним ОСОБА_4 , на її ім`я зроблене заповідальне розпорядження. Таким чином спору про спадщину між спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 , не вбачається.

На підставі викладеного судом встановлено, що існують підстави для задоволення заявлених вимог, оскільки факт, який просить встановити заявниця знайшов своє підтвердження дослідженими в судовому засіданні належними і допустимими доказами.

Відповідно до п. 7 ст. 294 ЦПК України понесені заявником судові витрати по сплаті судового збору в сумі 384 грн., 20 коп., заявнику не відшкодовуються та покладаються на заявника.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 293-294, 315-316 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Вимоги за заявою ОСОБА_3 заінтересовані особи: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу і ОСОБА_8 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу - задовольнити

Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу як чоловіка і жінки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1990 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 384 грн., 20 коп.., покласти на заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення. Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення складений 02.11.2019 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване 04.11.2019 року

Оприлюднене 04.11.2019 року

Дата набрання законної сили 03.12.2019 року