Справа № 128/2423/19
РІШЕННЯ

Іменем України

06.11.2019 м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді - Саєнко О.Б., при секретарі - Бутіній Г.В., без участі сторін та їх представників

розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки, -

УСТАНОВИВ:

05.09.2019 до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки.

10.09.2019 судом відкрито провадження даній у справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України та за клопотанням позивача вирішено справу розглянути у порядку спрощеного провадження. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні.

Свій позов позивач мотивує тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який за рішенням суду 24.09.2013 року було розірвано .

В період шлюбу в сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на її утримані.

Вказує, що після розлучення її колишній чоловік ухиляється від утримання дитини, хоча відповідач має постійний заробіток, а відтак, має змогу утримувати їх дитину.

Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки у розмірі в розмірі 3 000 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 14.08.2018.

24.10.2019, через канцелярію суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив (а.с.25-27) на позовну заяву, який мотивовано тим, що він позовні вимоги визнає частково, з огляду на наступне.

Вказує, що він розуміє свій обов`язок сплачувати аліменти та не має наміру від нього ухилятися, але сплата аліментів у розмірі 3 000 гривень є для нього є непосильною і нічим необгрунтованою. Оскільки він на даний час офіційно не працює і не має постійного заробітку.

Зазначає, що в позовній заяві позивач не надає доказів про те, що вона витрачає на дитину 6000 гривень за місяць.

Вказує, що позивачем не надано доказів про її особистий дохід, що унеможливлює побачити її реальний фінансовий стан.

Зазначає, що у нього на утриманні є непрацездатна матір, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - пенсіонер, яка отримує мінімальну пенсію та перенесла операційне втручання і потребує подальшого лікування, потрібні кошти на лікування.

Вказує, що на теперішній час він не працює і не має постійного заробітку, не має нерухомого майна, не має постійного прибутку.

Просить суд позовні вимоги задовольнити частково та стягнути аліменти утримання доньки аліменти ОСОБА_3 в розмірі 1 100 гривень з дня подачі позову і до повноліття.

В судове засіданні позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надала суду заяву в якій просила суд розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 також в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає частково, а саме згоден сплачувати на утримання доньки аліменти в розмірі 1 100 гривень.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява частково обґрунтована та така, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом установлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 24.09.2013 розірвано, про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану ( а.с.8).

В період шлюбу в сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час є неповнолітньою, про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини (а.с.7), батьком дитини є - відповідач, матір`ю -позивач.

Також судом установлено, що донька ОСОБА_3 , після розлучення проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що не заперечується відповідачем.

З копії трудової книжки відповідача ОСОБА_2 убачається, що з 19.01.2019 він офіційно не працевлаштований (а.с.28-29).

Відповідно до довідки, виданої Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 21.10.2019 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрованому АДРЕСА_1 про те, що склад його сім`ї наступний: ОСОБА_4 - мати, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 - батько, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.30).

Мати відповідача - ОСОБА_4 є особою пенсійного віку та отримує пенсію за віком, про що свідчить копія відповідного посвідчення (а.с.31), яка часто хворіє, про що свідчить виписний Епікріз №1117 (а.с.32).

Застосовуючи норми матеріального і процесуального права суд виходить з наступного.

Судом установлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання неповнолітньої дитини. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов`язків утримувати дитину, судом не установлено.

Відповідно до частини 1 ст. 141 СК мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до положень ст.180 Сімейного Кодексу України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно вимог ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За таких обставин, враховуючи матеріальне становище дитини, яка проживає із позивачем та перебуває на її утриманні, що не заперечується сторонами, також суд враховує матеріальне становище відповідача, зокрема те, що відповідач є працездатного віку, не є особою з інвалідністю, за власним бажанням офіційно не працевлаштовується, оскільки доказів про звернення ним до територіального Центру зайнятості населення з питанням працевлаштування ним суду не надано; також відсутні докази про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності.

Суд критично відноситься до посилання відповідача на те, що у нього на утриманні перебуває мати, яка є особою пенсійного віку, оскільки дана обставина не позбавляє батька сплачувати аліменти на утримання дитини.

Отже, аналіз досліджених та оцінених судом доказів в їх сукупності приводить суд до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання доньки.

Також при винесенні даного рішення суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивача, яка є працездатного віку, не є особою з інвалідністю, має працювати і отримувати дохід, однак не зазначила у позові та не надала суду доказів чи працевлаштована та чи отримує заробітню плату.

Тому, суд дійшов до переконання, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки підлягає частковому задоволенню, та стягненню з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 ( одна тисяча п`ятсот) гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю.

Крім того, суд звертає увагу сторін у справі, що відповідно до положень ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Позовна вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 з 14.08.2018 до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Судом установлено, що позивачем не доведено перед судом належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.77,78 ЦПК, обставини, за якими аліменти за минулий час можуть бути присуджені судом, а саме позивачем не надано суду докази того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Тому, аліменти на дитину необхідно стягувати починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 05.09.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подачу даного позову до суду, тому з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовій збір в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись стст. 258, 259, 263-265 , ч.4 ст. 268 ЦПК , Суд-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 ( одна тисяча п`ятсот) гривень, щомісячно, починаючи з 05.09.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог - відмовити .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривні 40 (сорок) копійок.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти дні з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 06.11.2019.

Суддя: