Житомирський апеляційний суд
Справа №282/1100/18 Головуючий у 1-й інст. Вальчук В. В.
Категорія 47 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №282/1100/18 за позовом приватного сільськогосподарського підприємства імені Пархоменка до Державного реєстратора відділу економічного розвитку, інфраструктури та торгівлі Романівської районної державної адміністрації Житомирської області Харковиної Алли Іванівни, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Любар», ОСОБА_2, про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора,

за апеляційною скаргою приватного сільськогосподарського підприємства імені Пархоменка,

на ухвалу судді Любарського районного суду Житомирської області, постановлену 04 вересня 2018 року суддею Вальчуком В.В. у смт. Любарі,

в с т а н о в и в :

У липні 2018 року приватне сільськогосподарське підприємство імені Пархоменка (далі - Підприємство) звернулося до суду із позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора відділу економічного розвитку, інфраструктури та торгівлі Романівської районної державної адміністрації Житомирської області Харковини А.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № НОМЕР_3 від 03.11.2017, номер запису про інше речове право № НОМЕР_2, щодо здійснення державної реєстрації за товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Любар», , прав оренди на земельну ділянку з кадастровим № НОМЕР_1, площею 2,7852 га.

Ухвалою судді Любарського районного суду Житомирської області від 04 вересня 2018 року у відкритті провадження відмовлено.

В апеляційній скарзі представник Підприємства, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вважає, що висновки суду суперечать нормам ст. 19, п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, а оскаржувана ухвала обмежує доступ Підприємства до правосуддя. Постановляючи ухвалу, суд не врахував, що позивач вже звертався до адміністративного суду з аналогічним позовом і цим судом було закрито провадження у справі, зважаючи, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки вчиненню реєстраційних дій передує невирішений спір про право.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи сторони в судове засідання не з'явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції послався на положення п.1 ч. 1 ст. 185 ЦПК України та виходив із того, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а вирішення позовних вимог відноситься до юрисдикції Житомирського окружного адміністративного суду.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із таким висновком суду з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається що 25.03.2005 між Підприємством та ОСОБА_3 укладено договір оренди земельної ділянки товарного сільськогосподарського призначення, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 2,7852 га, що розташована на території Вигнанської сільської ради Любарського району Житомирської області. Даний договір зареєстрований у Державному реєстрі земель 01.02.2007 за НОМЕР_4. Згідно з додатковою угодою до даного договору строк оренди продовжено до 01.03.2020. Зазначена додаткова угода зареєстрована у відділі Держкомзему у Любарському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22.02.2011 за № НОМЕР_5.

З даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна вбачається, що 30.10.2017 державним реєстратором прав на нерухоме майно прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди вищевказаної земельної ділянки за Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Любар» (далі - Товариство), (а.с. 18-19).

Вважаючи рішення державного реєстратора з подвійної реєстрації договорів оренди земельної ділянки протиправним, і таким, що прийняте з порушенням вимог Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Земельного кодексу України, позивач просив його скасувати, у зв'язку із чим звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року було зупинено апеляційне провадження у даній справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду у касаційному порядку постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 01 березня 2018 року та постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року у справі №806/1400/17.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 27 лютого 2019 року у справі №806/1400/17, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що спір про скасування рішення державного реєстратора, запису щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки за третьою особою має розглядатися як спір, пов'язаний з порушенням цивільних прав позивача на земельну ділянку іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо цієї ж земельної ділянки. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

Отже, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що оскарження рішень про державну реєстрацію права користування спірними земельними ділянками за третьою особою є захистом прав позивача на земельні ділянки від їх порушення іншою особою, за якою зареєстровано право оренди щодо тих самих земельних ділянок. Скасування рішень державних реєстраторів з проведення реєстраційних дій за договорами оренди землі, обов'язково буде впливати на майнові права тієї особи, щодо якої ці реєстраційні дії буде скасовано.

У цій справі Підприємство, оскаржуючи рішення державного реєстратора, фактично обґрунтувало позовні вимоги наявністю в нього права оренди земельної ділянки і відсутністю такого права в іншої особи - Товариства.

Таким чином, спір у даній справі не є публічно-правовим.

Враховуючи, що порушення судом першої інстанції норм процесуального права призвело до постановлення помилкової ухвали, суд апеляційної інстанції, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, скасовує таку ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства імені Пархоменка задовольнити.

Ухвалу судді Любарського районного суду Житомирської області від 04 вересня 2018 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 03 квітня 2019 року.