ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2139/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Остапчук М.М.,

позивача та відповідача по зустрічному позову - ОСОБА_1 ,

відповідача та позивача по зустрічному позову - ОСОБА_2 ,

представника відповідача та позивача по зустрічному позову - ОСОБА_3

представника третьої особи - Чечко М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з матір`ю, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася в Дарницький районний суд м. Києва з позовною заявою, в якій просила визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позивачем за адресою АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.11.2005 року вона уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13.04.2009 року було розірвано. У шлюбі у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу син проживав з позивачем. В січні 2015 року син перейшов проживати до відповідача, у серпні 2015 року повернувся жити до матері, оскільки батько його ображав та принижував. З 2016 року після зимових канікул проживає з відповідачем. Позивач має у приватній власності квартири, самостійний дохід, спиртними напоями не зловживає, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно, добре відноситься до сина, тому вважає, що в інтересах дитини проживати саме з нею, а не з відповідачем. Батько не в змозі забезпечити належні умови проживання для дитини, перебування сина з батьком негативно впливає на його виховання та здоров`я.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 05.12.2018 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

22.05.2019 року відповідач, користуючись наданим йому правом, подав до суду зустрічну позовну заяву, яка була прийнята судом, в якій просив визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком за адресою: АДРЕСА_2 , та на обґрунтування якого зазначив наступне. Син проживав з батьком з 03.01.2014 року по 26.08.2014 року, а з 15.05.2015 року після сильного побиття відповідачкою, постійно проживає з батьком за місцем реєстрації проживання, звідки ходить до школи. Як в школі так і в поліклініці посадові особи підтверджують, що саме батько піклується за сином. Натомість відповідач за зустрічним позовом разом із сином не проживає, участі у його вихованні не приймає та піклування за ним не здійснює, ігнорує бажання сина проживати разом з батьком.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23.05.2019 року прийнято зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано в одне провадження.

07.06.2019 року ОСОБА_1 подала до суду відзив на зустрічну позовну заяву, заперечувала щодо визначення місця проживання сина з батьком, вказуючи про те, що руку на сина вона не підіймала, колишній чоловік забороняє їй бачиться із дитиною, здійснює на нього психологічний та фізичний вплив, для того, щоб він не спілкувався з матір`ю. Батько не допомагає синові у навчанні, у зв`язку з чим у результати навчання погіршилися, він часто не виконує домашні завдання, багато часу проводить за іграми у телефоні. Також зазначила про те, що колишній чоловік ухиляється від сплати аліментів, у зв`язку з чим має заборгованість.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18.06.2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті, задоволено клопотання ОСОБА_1 про виклик свідків.

В судових засіданнях 20.08.2019 року та 16.10.2019 року позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала, щодо задоволення зустрічної позовної заяви заперечувала. У судове засідання 22.10.2019 року не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні наполягали на задоволенні вимог зустрічної позовної заяви, вважаючи що саме з батьком дитині буде найкраще. Посилався на те, що після побиття матір`ю дитини, він звернувся до поліції та саме з цього часу ОСОБА_4 проживає з ним.

Представник Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації в судовому засіданні повністю підтримав висновок Служби щодо доцільності визначення місця проживання дитини з батьком.

Суд, вислухавши учасників процесу, допитавши свідків, з`ясувавши думку дитини ОСОБА_4 у присутності представника Служби у справах дітей, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення зустрічного позову та відмову у задоволенні первісних позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.11.2005 року. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13.04.2009 року вказаний шлюб було розірвано (а. с. 18, 34).

Від вказаного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 35).

Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом просила визначити місце проживання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею.

Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом просив визначити місце проживання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ним.

У відповідності до ч. 1 ст. 163 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними.

Як передбачає ч. 2, 3 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно ч. 1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї статті наголошує, що орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" наголошує, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст.160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

За змістом висновку Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 29.03.2019 року №101-2693/03 комісія з питань захисту прав дитини прийшла до висновку про доцільність проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_2 (а.с. 65-66).

Опитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 , 2005 р.н., повідомив, що з батьком він проживає останні чотири роки. Перший раз він пішов до батька проживати, бо його вигнала мати, через деякий час він повернувся. Однак, у зв`язку з тим, що мати його била, бо він не слухався, він переїхав проживати до батька. З ним вони завжди можуть обговорити проблемні питання та домовитися. З мамою він зустрічається, влітку їздив з нею на море.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомив, що він являється дядьком ОСОБА_4 та двоюрідним братом позивачки. З відповідачем він не спілкується вже 4 роки, з племінником останній раз спілкувався півтора місяці назад. Дитина прихильна до батька. Він налаштовує сина проти матері. Коли ОСОБА_4 проживав з матір`ю, він був активний, привітний, з батьком він став замкнутим, не поважно ставиться до жінок, дівчат. З батьком він проживає з 2016 року.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , яка є дочкою позивача ОСОБА_1 та старшою сестрою ОСОБА_4 також підтвердила те, що її молодший брат чотири роки проживає разом з батьком. Відповідач має тяжкий характер, за часів спільного проживання її матері та відповідача, він постійно провокував якісь конфлікти. Коли ОСОБА_4 було 2 місяці, він їх вигнав з дому і вони змушені були знімати житло. З того часу, як ОСОБА_4 почав проживати з батьком, він став погано вчитися, замкнувся в собі, боїться розмовляти з людьми.

Свідок ОСОБА_13 , який також являється двоюрідним братом позивачки ОСОБА_1 повідомив, що часто спілкується із племінником та його батьком. Пропонував взяти його із собою до Єгипту, однак сестра відмовилася. ОСОБА_4 сам вирішив проживати з батьком.

Свідок ОСОБА_14 повідомила, що з 2000 року знайома з ОСОБА_2 та його сином ОСОБА_4 . Підтвердила факт проживання дитини з батьком, ОСОБА_4 охарактеризувала як ввічливу та виховану дитину, яка поважає батьків, а ОСОБА_2 як відповідальну людину, яка підкується про сина та виховує в ньому повагу до людей.

Відповідно до висновка інспектора сектору у складі відділу Дарницького УП ГУ НП України у м.Києві Фонарюка І.В. за результатами звернення ОСОБА_2 з приводу неналежного виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 по відношенню до неповнолітнього ОСОБА_4 2005 р.н. звернення ОСОБА_2 прийнято 15.01.2016 (а.с.81).

Таким чином, з матеріалів справи та пояснень свідків судом встановлено, що син сторін постійно проживає з батьком з січня 2016 року по теперішній час.

Положенням ст. 3 Конвенції про права дитини, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

З наданих сторонами доказів вбачається, що житлові умови та рівень матеріального забезпечення як батька дитини так і матері є достатніми для створення для дитини належних умов для проживання.

Прослуханим в суді аудіозаписом спілкування дитини з матір`ю вбачається існування між колишнім подружжям стійкого особистого конфлікту, в який мати намагається втягнути дитину.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_4 виявляє бажання проживати разом з батьком, та не заперечує щодо спілкування з матір`ю.

Враховуючи прихильність дитини до батька та те, що дитина постійно проживає з ним, а зміна звичних для дитини умов життя може впливати на дитину як психотравматичний фактор, тому суд вважає, що визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , 2005 року народження, з батьком за адресою реєстрації місця проживання буде відповідати інтересам дитини.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», принципами Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 141, 157, 159,160, 161 СК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю - відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 щодо визначення місця проживання дитини з батьком - задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Позивач - відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, ІПН: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Ялтинська, 14.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Заставенко М.О.

Повний текст рішення складений 01.11.2019.