ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/886/19 Справа № 202/2416/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Зосименко С.Г. Суддя у 2-й інстанції - Красвітна Т. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання ОСОБА_1 про призначення повторної судової технічної експертизи документу у цивільній справі по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 07 лютого 2011 року позивач уклав з відповідачем договір позики, згідно з яким передав йому 7000,00 доларів США, що становить 56000,00 грн. на строк до 07 травня 2011 року. Відповідач повернув борг у розмірі 650,00 доларів США, більше коштів не повертав. Тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 216066,50 грн., 3% річних у розмірі 12549,14 грн., інфляційні витрати у розмірі 131800,56 грн., моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., вартість послуг адвоката у розмірі 12000,00 грн. та судовий збір в сумі 3724,16 грн.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2018 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 216066,5 грн., 3% річних у розмірі 12549,14 грн., інфляційні витрати у розмірі 131800,56 грн., понесені судові витрати у розмірі 3643,75 грн., а всього 364059,95 грн.

З таким рішенням не погодився ОСОБА_1 та звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

30 жовтня 2019 року ОСОБА_1 через канцелярію суду звернувся з клопотанням про призначення повторної судової технічної експертизи документу, посилаючись на необхідність встановити період часу виконання написів на зворотній стороні договору позики від 07 лютого 2011 року, проведення якої просив доручити Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Згідно ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч.1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

За положеннями п. 1 ч. 4 ст. 108 ЦПК України якщо експертне дослідження пов`язане з повним або частковим знищенням об`єкта експертизи або зміною його властивостей, призначений судом експерт має одержати на його проведення відповідний дозвіл суду, який оформляється ухвалою.

Згідно п. 4.12 "Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень", затвердженої наказом Міністерства Юстиції України №53/5 від 08.10.1998 року, зокрема, при проведенні дослідження експерт повинен уживати заходів щодо збереження наданих на експертизу об`єктів, аби не допустити їх знищення або пошкодження.

Зазначеним вище пунктом "Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень", затвердженої наказом Міністерства Юстиції України №53/5 від 08.10.1998 року, також встановлено, що якщо за характером дослідження зберегти об`єкт неможливо, а в документі про призначення експертизи (залучення експерта) відсутній дозвіл на пошкодження (знищення) цього об`єкта, то на його пошкодження чи знищення має бути отримана письмова згода органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта).

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (стаття 110 ЦПК України).

Колегія приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення вказаної експертизи, виходячи з наступного.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 червня 2019 року було призначено у справі судову технічну експертизу документу та експертизу матеріалів документу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз (а.с. 71-73 т. 2).

Зазначеною вище ухвалою від 18 червня 2019 року на вирішення експертизи поставлено наступне питання: чи відповідає виконання написів на зворотній стороні договору позики від 07.02.2011 року: "200 доларів США 01.03.2011 року", "250 доларів США 15.12.2011 року", "100 доларів США 11.07.2013 року", "100 доларів США 05.05.2014 року" датам, що зазначені у вказаних написах, або зроблені одночасно в більш пізній час, у 2016 році?; та зобов`язано провести експертизу без використання руйнівних методів дослідження.

Згідно листа Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз від 05.08.2019 року №3583/3584-19, в порядку виконання зазначеної вище ухвали, повідомлено, зокрема, що вирішення поставленого в ухвалі суду питання передбачає використання руйнівних методів, а тому матеріали справи були повернуті без проведення судової-технічної експертизи документів (а.с. 76 т. 2).

Згідно пояснень представника ОСОБА_2 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, позивач категорично заперечує щодо використання під час експертного дослідження руйнівних методів дослідження письмового документу - оригіналу договору позики від 07 лютого 2011 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сусловим М.Є. за реєстровим номером 212, що знаходиться в матеріалах справи на аркуші 56 у томі 1, оскільки таке дослідження передбачає знищення (часткове) безпосередньо оригіналу договору позики.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст.113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Приймаючи до уваги, що технічна експертиза документу у даній справі не проводилась, підстави для призначення повторної судової технічної експертизи документу - відсутні.

Враховуючи викладене, вислухавши думку учасників процесу, колегія дійшла висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання про призначення даної експертизи.

Керуючись ст.ст. 103, 259, 268, 381 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення повторної судової технічної експертизи документу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді