Справа № 157/1410/19
Провадження №2/157/368/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 листопада 2019 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання - Фесь Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. В обґрунтування вимог зазначає, що вона з відповідачем ОСОБА_2 зареєструвала шлюб 29 травня 2015 року у Щитинській сільській раді Любешівського району Волинської області, актовий запис № 2. Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 2 серпня 2019 року шлюб було розірвано. Від шлюбу є син ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу і по даний час дитина постійно проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вона власними силами намагається матеріально забезпечувати, доглядати та виховувати дитину, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на неї законом щодо утримання дитини. Відповідач від виконання свого обов`язку щодо утримання дитини ухиляється, жодної матеріальної допомоги не надає, а вона не має можливості належним чином самостійно, без участі батька, утримувати сина. Між ними не досягнуто згоди з приводу участі відповідача в утриманні дитини. Відповідач є особою працездатного віку, не є платником аліментів на інших дітей, непрацездатних членів сім`ї та інших осіб, має постійне місце роботи, працює в Камінь-Каширському ВП ГУНП у Волинській області та отримує офіційний щомісячний дохід у вигляді заробітної плати.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, 28 жовтня 2019 року подала до суду заяву, з якої вбачається, що вона позовні вимоги підтримує повністю, просить справу розглянути у її відсутності та у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 277 «Хотешів» про вручення особисто адресату ОСОБА_2 судового відправлення, відзив не подав.

За таких обставин і з огляду на те, що позивачка не заперечила проти заочного розгляду справи, ухвалою суду від 1 листопада 2019 року постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими Главою 11 Цивільного процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Хотешівською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області 28 грудня 2015 року (а.с. 7).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, сторони у справі як батьки неповнолітньої дитини зобов`язані утримувати її до досягнення нею повноліття.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Судом також встановлено, що між сторонами відсутня домовленість щодо порядку та розміру сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає.

З довідки про доходи Головного управління Національної поліції у Волинській області № 1 від 25 жовтня 2019 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 працює поліцейським патрульної поліції та отримує заробітну плату, розмір якої з січня 2019 року по вересень 2019 року склав 95981 грн. 63 коп., зокрема: за січень 2019 року - березень 2019 року - по 10982 грн. 99 коп., за квітень 2019 року - 11999 грн. 01 коп., за травень 2019 року та червень 2019 року - по 10368 грн. 66 коп., за липень 2019 року - 10772 грн. 48 коп., за серпень 2019 року - 10372 грн. 47 коп., за вересень 2019 року - 9151 грн. 38 коп.

Визначаючи розмір аліментів, суд врахував обставини, що передбачені ст. 182 СК України, зокрема матеріальний стан відповідача, який працює та отримує регулярний дохід, відсутність даних про незадовільний стан його здоров`я, відсутність у нього інших утриманців, стан здоров`я дитини та її матеріальний стан, загальновідомі потреби дітей у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, а також взаємний обов`язок батьків по утриманню дітей, і дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання його неповнолітнього сина у розмірі, про який просить позивачка, тобто у розмірі 1/3 заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України у твердій грошовій сумі суд визначає розмір аліментів лише за заявою одержувача. Оскільки такої заяви позивачка не подала, тому немає підстав для стягнення судом аліментів у твердій грошовій сумі.

Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, а позивачка звільнена від сплати судового збору, тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць належить допустити до негайного виконання.

Керуючись ст. ст. 10-13, 19, 141, 258-259, 264, 265, 430 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, суд -

у х в а л и в:

Позов задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) в користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 вересня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачка має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України: рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається через Камінь-Каширський районний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання письмової заяви про перегляд заочного рішення або після закінчення строку подання апеляційної скарги позивачкою, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: О. В. Антонюк