Ухвала

Іменем України

21 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 754/6950/18

провадження № 61-15769ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 липня 2019 року у складі судді: Іванової І. В. у справі за позовом Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва до Комунального підприємства Київської міської ради «Телекомпанія «Київ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія 1+1», ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації,

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2018року Комунальне некомерційне підприємство «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва звернулося до суду із позовом до Комунального підприємства Київської міської ради «Телекомпанія «Київ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія 1+1», ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04 червня 2018 року відкрито провадження у справі № 754/6950/18.

07 грудня 2018 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на зазначену ухвалу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зокрема, запропоновано звернутися з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 січня 2019 року підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнано неповажними та відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 04 червня

2018 року.

Згодом, ОСОБА_1 повторно подав апеляційну скаргу на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 04 червня 2018 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 липня 2019 року відмовлено

у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 04 червня 2018 року з підстав, передбачених пунктом 3 частиною першою статті 358 ЦПК України.

04 червня 2019 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язкузвернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду

від 12 липня 2019 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції і передати справу для продовження розгляду до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Верховного Суду від 02 вересня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано останньому строк для усунення недоліків. Недоліки касаційної скарги усунуто у строк, встановлений судом.

ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на хворобу, що підтверджується довідкою від 23 червня 2019 року № 5063.

Згідно частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Ураховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що строк на касаційне оскарження пропущенийз поважних причин та підлягає поновленню.

Разом з тим у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо

є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 04 червня

2018 року, апеляційний суд правильно застосував положення пункту 3 частини першої статті 358 ЦПК України та обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_1 вже звертався до суду з апеляційною скаргою на це саме судове рішення,

за наслідками подання якої йому відмовлено у відкритті апеляційного провадження, а тому відсутні правові підстави для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на це саме судове рішення.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову

у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 липня 2019 року у справі за позовом Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва до Комунального підприємства Київської міської ради «Телекомпанія «Київ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія 1+1», ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат