Справа № 161/853/19 Головуючий у 1 інстанції: Пахолюк А. М.
Провадження № 22-ц/802/381/19 Категорія: 71 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Грушицького А. І., Шевчук Л. Я.,

з участю:

секретаря судового засідання Вергуна Т. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Квятковського Богдана Михайловича на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 лютого 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення факту безпосередньої участі у проведенні антитерористичної операції та бойових діях, як доброволець у період з 06.05.2014 по 06.08.2014 у складі добровольчого формування територіальної оборони у військовій частині НОМЕР_1 .

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 лютого 2019 року закрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення, та роз`яснено, що враховуючи діючий порядок, отримавши відмову ІНФОРМАЦІЯ_2 , у разі незгоди з його рішенням ОСОБА_1 має право звернутися за захистом свого права в суд, але не з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а зі скаргою на рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 за правилами адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Квятковський Б. М. подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми діючого процесуального законодавства.
Таким чином, покликаючись на порушення норм процесуального права, представник ОСОБА_1 адвокат Квятковський Б. М. просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник ОСОБА_1 адвокат Квятковський Б. М. подав заяву про розгляд справи судом апеляційної інстанції без його участі. ІНФОРМАЦІЯ_1 також подав заяву про розгляд справи без участі його представника, вказує в заяві, що не визнає апеляційну скаргу.
Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається із змісту заяви, ОСОБА_1 просить суд встановити факт його безпосередньої участі у проведенні антитерористичної операції та бойових діях, як доброволець у період з 06.05.2014 по 06.08.2014 у складі добровольчого формування територіальної оборони у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу.
Закриваючи провадження, суд першої інстанції виходив з того, що юридичні факти про встановлення яких просить заявник, не підлягають встановленню в судовому порядку, оскільки фактично стосуються рішень та дій посадових осіб щодо не підтвердження факту безпосередньої участі заявника у проведенні АТО. Отримавши відмову ІНФОРМАЦІЯ_2 , у разі незгоди з його рішенням ОСОБА_1 має право звернутися за захистом свого права зі скаргою на рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 за правилами адміністративного судочинства.
Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).
Також стаття 293 ЦПК України встановлює які справи можуть бути розглянуті в порядку окремого провадження. Так, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України такими справами є справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В статті 315 ЦПК України визначено справи про встановлення яких фактів, що мають юридичне значення, можуть бути розглянуті судом.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).
Як роз`яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У пункті 2 цієї постанови містяться роз`яснення про те, що суди при вирішенні питання про підвідомчість справи мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено не судовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням комісії Командування Сухопутних військ ЗСУ з питань вивчення документів осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в АТО, забезпеченні її проведення № 35 від 13 жовтня 2015 року ОСОБА_1 встановлено статус учасника бойових дій та видано посвідчення встановленого зразка.
На засіданні Волинського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, ОСОБА_1 відмовлено у підтвердженні факту участі в якості добровольця в бойових діях при проведенні АТО в період з 06.05.2014 року по 06.08.2014 року у складі добровольчого формування територіальної оборони у в/ч п/п НОМЕР_1 , у зв`язку з відсутністю у комісії правових підстав для встановлення такого роду фактів (а.с. 27-28).
Постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413 затверджено Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення (далі Порядок). На підставі визначених Порядком документів рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається: комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС (далі комісія); міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі міжвідомча комісія), у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання (п. 5 Порядку). Відповідно п. 5 Порядку рішення комісії або міжвідомчої комісії може бути оскаржене у судовому порядку.
Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що для вирішення питання про встановлення факту безпосередньої участі у проведенні антитерористичної операції та бойових діях, як доброволець чинним законодавством визначений інший позасудовий порядок розгляду, а саме шляхом звернення до відповідної Комісії. І тільки у разі незгоди з рішенням зазначеної комісії, заявник має право на звернення до суду, але не з заявою про встановлення факту, а з позовом про оскарження дій та прийнятого рішення у передбаченому законом порядку.

Суд дійшов правильного висновку про те, що оскільки законодавством визначено позасудовий порядок, який дає змогу особі встановити вказані вище факти, то ця справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01.08.2018 в справі № 490/9547/17.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що такий факт не може бути встановлений в судовому порядку, а вказані питання вирішуються в позасудовому порядку, а у випадку незгоди з рішенням, оскаржується рішення за правилами адміністративного судочинства.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

На підставі наведеного, суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному дослідженні обставин у справі, а тому підстав для її скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. За ч. 1 ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення постанови, судові накази.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 375, 381, 382, 383, 384 Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 адвоката Квятковського Богдана Михайловича залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 лютого 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 09 квітня 2019 року.

Головуючий

Судді