УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 331/286/19

провадження № 61-17771 ск 19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 18 жовтня 2019 року про відмову в задоволенні заяви про виправлення описок в постанові апеляційного суду в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до держави в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

У січні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом про стягнення з відповідача на їх користь 90 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок тривалого невиконання судового рішення реєстраційною службою Запорізького міського управляння юстиції Запорізької області.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 червня 2019 року в складі судді Скользневої Н. Г. в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 03 вересня 2019 року в складі колегії суддів Дашковської А. В., Кримської О. М., Кочеткової І. В. змінено мотивувальну частину рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 червня 2019 року. В іншій частині рішення залишено без змін.

16 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду з заявою про виправлення описки в постанові Запорізького апеляційного суду від 03 вересня 2019 року.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 18 жовтня 2019 року в складі колегії суддів Дашковської А. В., Кримської О. М., Кочеткової І. В. вказану заяву залишено без задоволення.

Апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_1 фактично просить змінити зміст постанови.

21 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на вказану ухвалу та просила скасувати її як таку, що прийнята з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Апеляційний суд встановив, що ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду з заявою, в якій просила виправити описки в постанові Запорізького апеляційного суду від 03 вересня 2019 року, а саме:

- речення: «Клопотань про залучення органу, дії якого, на думку позивачів, призвели до завдання їм шкоди, до участі у справі у якості співвідповідача, позивачами не заявлялось» доповнити словами: «оскільки такий орган припинено у 2016 році і його фізично неможливо притягнути до участі у справі. Також припинено правонаступника завдавача шкоди без подальшого правонаступництва. Про припинення завдавача шкоди і його правонаступника Позивачі повідомили суд належним чином, але суд апеляційної інстанції не врахував цієї обставини, і підстав такого неврахування в Постанові не наводить»;

- речення: «Суд апеляційної інстанції в силу покладених на нього процесуальним законом повноважень позбавлений можливості визначити суб`єктний склад учасників справи» доповнити словами: «тому висновок, що позивачами в даній справі не визначено належних відповідачів, є припущенням»;

- речення: «З огляду на зазначене, колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачами в даній справі не визначено належних відповідачів, що є підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки у даному випадку держава повинна брати участь у справі як через орган казначейської служби, так і через орган, дії якого, на думку позивачів, призвели до завдання шкоди» доповнити пропущеними цифрами, на який відсоток колегія частково погодилась.

Відповідно до частини першої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Апеляційний суд, залишаючи без задоволення заяву про виправлення описки, дійшов обґрунтованого висновку про те, що заявник фактично просить змінити зміст постанови апеляційної інстанції, оскільки не погоджується з викладеними в ній висновками суду, що не є виправленням описки відповідно до приписів ЦПК.

Ураховуючи викладене, підстави вважати, що апеляційний суд при розгляді даної справи неправильно застосував норми матеріального права чи допустив порушення норм процесуального права, відсутні.

Доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судами норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 18 жовтня 2019 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

М. М. Русинчук