У Х В А Л А

25 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 2-105/11

провадження № 61-18305 ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду В. М. Сімоненко розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчих листах,

ВСТАНОВИВ :

У червні 2019 року ТОВ «Глобал Спліт» звернулось до суду із цим заявою в якій просив замінити стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на ТОВ «Глобал Спліт» у виконавчих листах по справі № 2-105/11 щодо стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь кредитора заборгованість у розмірі 661 993, 76 грн.

На обґрунтування вимог посилалось на те, що рішенням Ставищенського районного суду Київської області по справі № 2-105/11 від 04 листопада 2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором .

Вказує, що 31 жовтня 2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір про відступлення права вимоги №60-08/08-А, відповідно до якого виконання зобов`язань за кредитом має виконуватись на користь нового кредитора.

Ухвалою Ставищенського районного суду Київської області від 13 червня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Глобал Спліт» про заміну стягувача у виконавчих листах по справі № 2-105/11 щодо стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованості.

Відмовляючи у задоволенні заяви , суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують право вимоги у ТОВ «Глобал Спліт» стягувати борг з відповідачів, а тому суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ТОВ «Глобал Спліт».

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ТОВ «Глобал Спліт» подало апеляційну скаргу та просило скасувати рішення першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити повність заяву.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «Глобал Спліт» задоволено. Ухвалу Ставищенського районного суду Київської області від 13 червня 2019 року скасовано та постановлено нову, якою заяву ТОВ «Глобал Спліт» задоволено. Замінено стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на ТОВ «Глобал Спліт» у виконавчих листах по справі №2-105/11 щодо стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованості.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та постановляючи нову, апеляційний суд посилався на те, що суд першої інстанції не звернув уваги, що заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу, а тому районний суд дійшов невірних висновків щодо відмови у задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчих листах.

Також, апеляційний суд зазначав, що ТОВ «Глобал Спліт» направляло лист-повідомлення боржникам - ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , відповідно до положень договору. Разом з тим, не отримання даного листа боржниками не могло бути підставою для відмови в задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчих листах на його правонаступника, враховуючи що чинним законодавством не передбачено обов`язок такого повідомлення.

15 жовтня 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року, у якій скаржник просить скасувати це судове рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ним постанова була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права та не неповно з`ясовано всі обставини справи, що призвело на його думку до неправильного вирішення справи та ухвалення незаконних та необґрунтованого рішення.

Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржуване судове рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина перша статті 274 ЦПК України визначає, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються: малозначні справи і справи, що виникають з трудових відносин, а згідно частини другої цієї статті - може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 - 5 цієї частини.

Системний аналіз частини шостої статті 19, статті 274 ЦПК України дає підстави для висновку, що малозначними у цивільному процесі є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними (за виключенням справ, які мають розглядатися тільки за правилами загального позовного провадження) та які фактично можна поділити на: справи, у яких ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності з ціною позову, що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, у яких не можливо встановити ціну позову (немайнові вимоги), за виключеннями відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України та пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує критерії, визначені в частині третій статті 274 ЦПК України, а саме: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Предметом позову в даній справі є вимога про заміну стягувача у виконавчих листах, що не представляє складності у зв`язку зі сталістю законодавства та судової практики, а тому є справою незначної складності і не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Відтак, справа є малозначною в силу правовідносин та їх регулювання, яких не представляє складності.

Крім того, відповідно до частини першої статі 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження;

У цій справі обставин, передбачених частиною першою статті 411, частиною четвертою статті 274 або пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню або обставин, за яких судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню не встановлено.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчих листах.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко