ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2960/19
провадження № 2/753/4413/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецька О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

за участю:

прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 Ткаченко Ю.С.,

розглянув в судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Київської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Київської міської ради до Обслуговуючого кооперативу «Служба гідротехнічних споруд кар`єру № 7 з розробки Бортницького родовища пісків», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору іпотеки

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 р. Київська місцева прокуратура № 2 в інтересах держави в особі Київської міської ради (далі по тексту - позивач) звернулася до суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Служба гідротехнічних споруд кар`єру № 7 з розробки Бортницького родовища пісків» (далі по тексту - ОК «Служба гідротехнічних споруд кар`єру № 7 з розробки Бортницького родовища пісків», відповідач 1) та ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , відповідач 2) про визнання недійсним договору іпотеки від 15.12.2016, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Тетяною Миколаївною, зареєстрованого у реєстрі за № 1296.

Позов обґрунтований такими обставинами.

Під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000185 за ознаками ч. 1 ст. 358 КК України, було встановлено факт незаконної передачі в іпотеку комунального майна, а саме: земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :90:283:0002, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 набув право власності на вищевказану земельну ділянку на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.04.2014 року. 06.08.2014 р. ОСОБА_2 продав земельну ділянку ОСОБА_3 , яка, в свою чергу, 22.09.2016 продала її ОК «Служба гідротехнічних споруд кар`єру № 7 з розробки Бортницького родовища пісків». Згодом ОК «Служба гідротехнічних споруд кар`єру № 7 з розробки Бортницького родовища пісків» виступив майновим поручителем ОСОБА_4 за укладеним нею з ОСОБА_1 договором позики грошових коштів від 28.01.2011 та за договором іпотеки від 15.12.2016 передав останньому в іпотеку земельну ділянку.

Водночас прокуратурою встановлено, що рішення про передачу спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_2 Київською міською радою не приймалося, документи, що посвідчують право власності на неї в Департаменті земельних ресурсів не зареєстровані.

Відтак спірна земельна ділянка є власністю територіальної громади м. Києва, а тому розпоряджатися нею має право лише Київська міська рада. ОК «Служба гідротехнічних споруд кар`єру № 7 з розробки Бортницького родовища пісків» не був законним власником земельної ділянки, а тому не мав права передавати її в іпотеку ОСОБА_1 .

Отже зміст оспорюваного договору суперечить вимогам ст. 5 Закону України «Про іпотеку», що відповідно до ч. 1 ст. 203 та ст. 215 ЦК України є підставою для визнання його недійсним, у зв`язку із чим Київська місцева прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Київської міської ради звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07.03.2019 р. відкрито провадження у даній справі та постановлено провести розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09.09.2019 р. судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні прокурор Київської місцевої прокуратури № 2 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов.

Представник Київської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду письмові пояснення, в яких підтримав позов Київської місцевої прокуратури № 2 заявлений в інтересах держави в особі Київської міської ради та просив його задовольнити, а також розглядати справу без участі представника Київської міської ради.

Представник відповідача ОК «Служба гідротехнічних споруд кар`єру № 7 з розробки Бортницького родовища пісків» в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. 04.04.2019 р. від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги не визнав повністю.

ВідповідачОСОБА_1 , місце проживання якого зареєстроване на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, викликався до суду в порядку, встановленому частиною 11 статті 128 ЦПК України - через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, проте в судове засідання він не з`явився без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подав.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.12.2018 р. №150775734 вбачається, що 18.04.2014 р. реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві було видано ОСОБА_2 свідоцтво про право власності№ НОМЕР_1 наземельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер :90:283:0002, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ,призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. (а.с. 9-16)

На підставі вказаного свідоцтва про право власності№ 20692113, державний реєстратор управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кулик Н.М. 18.04.2018 р. зареєструвала за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер :90:283:0002, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ,призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.12.2018 р. №150775734. (а.с. 9-16)

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.08.2014, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазуром Р.Л. (зареєстровано в реєстрі за № 728), ОСОБА_2 продав вищевказану земельну ділянку ОСОБА_3 , що підтверджується матеріалами справи. (а.с. 9-16,29-40)

Як вбачається із матеріалів справи, згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 22.09.2016, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М. (зареєстровано в реєстрі за № 944), ОСОБА_3 продала вищевказану земельну ділянку ОК «Служба гідротехнічних споруд кар`єру №7 з розробки Бортницького родовища пісків».(а.с. 9-16,29-40)

15.12.2016 між ОСОБА_1 (іпотекодержателем) в особі представника ОСОБА_5 та ОК «Служба гідротехнічних споруд кар`єру №7 з розробки Бортницького родовища пісків» (іпотекодавцем) укладено договір іпотеки, який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М.за реєстраційним № 1296 (а.с. 21-28).

За умовами договору іпотеки іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язань позичальника ОСОБА_4 за договором позики грошових коштів № 1 від 28.01.2011 передає в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно - земельну ділянку площею площею 0,1 га, кадастровий номер :90:283:0002, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ,призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

15.12.2016 нотаріус вніс до Державного реєстру іпотек запис про іпотеку, а 07.03.2017 р. вніс запис про обтяження до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 19.09.2018 р. у справі № 910/3516/17, яке набрало законної сили, спірну земельну ділянку витребувано в ОК «Служба гідротехнічних споруд кар`єру №7 з розробки Бортницького родовища пісків»на користь власника - територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради.

В рішенні Господарського суду м. Києва від 19.09.2018 у справі № 910/3516/17 зазначено, що листом від 25.01.2017 р. Київська міська рада повідомила, що на пленарних засіданнях Київської міської ради не приймалось рішень щодо виділення ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :90:283:0002, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.29-40)

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник Київської міської радив письмових поясненнях зазначив, що рішень щодо виділення земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :90:283:0002, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь будь-яких фізичних та юридичних осіб взагалі не приймалось, в тому числі і на користь ОСОБА_2 .

За положеннями частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої-третьої та п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, що вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України).

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).

Згідно статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення зобов`язання.

Законом України «Про іпотеку» встановлено такий вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном як іпотека. Особливість іпотеки полягає в тому, що предмет іпотеки залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, але іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до статті 3 цього Закону іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Частина 1 статті 5 Закону України «Про іпотеку» визначає, що предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Аналіз наведених законодавчих норм дає підстави для висновку, що право передачі майна в іпотеку, крім випадків виникнення іпотеки на підставі закону або рішення суду, належить його власникові.

Рішенням Господарського суду м. Києва встановлено, що спірна земельна ділянка вибула з володіння територіальної громади м. Києва поза її волею, що і стало підставою для її витребування у спосіб, передбачений статтею 387 ЦК України.

Рішення Господарського суду м. Києва від 19.09.2018 р. про витребування земельної ділянки набрало законної сили, воно не скасоване і є чинним.

За нормою частини 5 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності (правової певності), який передбачає, що рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина 1 статті 328 ЦК України).

Відповідно до статті 316 ЦК України під поняттям права власності розуміється право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (частина 1 статті 317 ЦК України)

Відповідно до положень статті 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Стаття 321 ЦК України, у якій закріплений конституційний принцип непорушності права власності, проголошує, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Отже з огляду на зміст рішення Господарського суду м. Києва, яке має преюдиційне значення у цій справі, суд дійшов висновку, що у ОК «Служба гідротехнічних споруд кар`єру №7 з розробки Бортницького родовища пісків» не було права на передання земельної ділянки в іпотеку, а відтак оспорюваний договір суперечить статті 5 Закону України «Про іпотеку» та нормам статей 316, 317, 319, 321 ЦК України.

За наведених обставин суд вбачає підстави для визнання договору іпотеки земельної ділянки недійсним.

Разом з тим суд критично ставиться до тверджень представника відповідача ОК «Служба гідротехнічних споруд кар`єру №7 з розробки Бортницького родовища пісків»про відсутність підстав для здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави, оскільки судом встановлено, що прокурор Київської місцевої прокуратури № 2 діє в інтересах держави в особі Київської міської ради у відповідності до вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 56 ЦПК України.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Київської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Київської міської ради до Обслуговуючого кооперативу «Служба гідротехнічних споруд кар`єру № 7 з розробки Бортницького родовища пісків», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору іпотеки задовольнити.

Визнати недійсним договір іпотеки земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :90:283:0002, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що укладений 15 грудня 2016 року між ОСОБА_1 та Обслуговуючим кооперативом «Служба гідротехнічних споруд кар`єру № 7 з розробки Бортницького родовища пісків», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М. та зареєстрований в реєстрі за № 1296.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Служба гідротехнічних споруд кар`єру № 7 з розробки Бортницького родовища пісків» (04209, вул. Героїв Дніпра, 12, кв. 59; ідентифікаційний код 40750903) на користь прокуратури м. Києва (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 45/9; ідентифікаційний код 02910019) судовий збір у розмірі 960 грн. 05 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; серія та номер паспорта: НОМЕР_2 ) на користь прокуратури м. Києва (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 45/ 9; ідентифікаційний код 02910019)судовий збір у розмірі 960 грн. 05 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА