Справа № 2-401/10
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого документа

03 квітня 2019 року м. Берегово

Берегівський районний суд у складі: головуючого Фейір О. О., при секретарі Кузьма Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ПАТ «Укргазбанк» про видачу дублікату виконавчого листа,

встановив:

Представник ПАТ «Укргазбанк» за довіреністю ОСОБА_1 звернувся в Берегівський районний суд Закарпатської області із заявою про видачу дублікату виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_2 № 2-401/10, виданого Берегівським районним судом 11 травня 2010 року на підставі рішення суду про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 209332,17 гривень та 1820 гривень судових витрат.

Заяву мотивовано тим, що 25 травня 2010 року стягувач отримав три виконавчі листи за № 2-401/10, з яких два на боржника ОСОБА_2 щодо стягнення суми боргу та судових витрат та щодо звернення стягнення на предмет застави, а третій виконавчий лист на боржника ОСОБА_3 щодо стягнення суми боргу та судових витрат. По всім виконавчим листам строк предявлення до виконання 3 роки. Представник стягувача вказує, що виконавчі листи відносно боржника ОСОБА_2 неодноразово направлялись до Берегівського районного відділу ДВС для їх виконання. Однак, 25 серпня 2016 року виконавчі листи відносно обох боржників було повернуто банку, у звязку з чим останній повторно 04 жовтня 2016 року подав до відділу ДВС заяви про відкриття виконавчого провадження відносно обох боржників. Також 30 грудня 2016 року банк надіслав до відділу ДВС запит на повідомлення про хід виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчих листів відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3, однак банк вказує, що відповіді на таке не отримав.

Оскільки виконавчий лист відносно ОСОБА_2 до ПАТ «Укргазбанк» не повертався, а в телефонній розмові представник відділу ДВС повідомив, що в них також відсутній такий виконавчий лист, стягувач вважає, що такий був втрачений при пересилці, тому просить видати його дублікат.

Разом з тим, представник стягувача не ставить питання про поновлення строку на предявлення виконавчого листа до виконання, оскільки з часу повернення стягувачеві виконавчого документа стосовно боржника ОСОБА_2 (25.08.2016 року) трирічний термін на його повторну подачу до органу ДВС не сплив.

Представник заявника ПАТ «Укргазбанк» в судове засідання не зявився, однак подав заяву про те, що просить розглянути дану справу без його участі, заяву підтримує та просить її задоволити.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання також не зявився, хоча про час і місце його проведення повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається з копії заочного рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 11.05.2010 року, таке набрало законної сили, і супровідним листом від 23.06.2010 року було надіслано ПАТ «Укргазбанк» три виконавчі листи про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 209332,17 гривень та 1820 гривень судових витрат, а також про звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Статтею 12 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Заявник посилається на п. 4 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» від 04.11.2010 року, відповідно до якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Виконавчі листи по справі № 2-401/10 видані 25 травня 2010 року. На момент видачі вказаних виконавчих листів діяв Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, в редакції якого від 16.02.2010 року в ч. 1 ст. 21 чітко вказано, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом трьох років. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються, зокрема, для виконання рішень судів у частині майнових стягнень з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Так, рішення Берегівського районного суду № 2-401/10 від 11.05.2010 року, на підставі якого був виданий виконавчий лист, дублікат якого просить видати стягувач, набрало законної сили 25 травня 2010 року, отже граничний термін предявлення виконавчого листа до виконання 25 травня 2013 року.

Тому, твердження заявника про те, що термін на повторну подачу до органу ДВС виконавчого документу не сплив, оскільки з часу повернення стягувачеві виконавчого документа стосовно боржника ОСОБА_2 (25.08.2016 року) ще не минуло трьох років, є хибним.

Разом з тим, стягувач стверджує, що дійсно виконавчі листи стосовно боржника ОСОБА_2 було повернуто до банку, що підтверджується супровідним листом органу ДВС від 25.08.2016 року.

В подальшому, в листі Банку до відділу ДВС від 30.12.2016 року, стягувач вказує, що виконавчі листи щодо боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не отримував, хоча в заяві про видачу дублікату виконавчого листа ствердив, що отримав такі разом з супровідним листом відділу ДВС від 25.08.2016 року.

А надсилаючи до органу ДВС заяви про відкриття виконавчого провадження від 04.10.2016 року, стягувач до такої заяви долучав тільки копію довіреності.

Отже, твердження заявника про те, що виконавчий лист був втрачений під час пересилці, не підтверджене належними доказами. Навпаки, таке спростоване заявою про видачу дублікату виконавчого листа та матеріалами, доданими до заяви.

Враховуючи наведене, а також те, що строк предявлення виконавчого листа за даним рішенням до 25 травня 2013 року, а ПАТ «Укргазбанк» звернулося з заявою про видачу дублікату виконавчого листа тільки 15 березня 2019 року, тобто після закінчення встановленого законом строку для предявлення виконавчого документа до виконання, суд вважає відмовити в задоволенні заяви ПАТ «Укргазбанк» про видачу дублікату виконавчого листа.

Керуючись п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні заяви ПАТ «Укргазбанк» про видачу дублікату виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_2 за № 2-401/10, виданого Берегівським районним судом 11 травня 2010 року, відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_4.