Провадження № 2/235/6/19
Справа № 235/3366/17

У Х В А Л А

03 квітня 2019 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Величко ОВ.

при секретарі - Лебеденко В.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

за участю відповідача ОСОБА_3

за участю представника відповідача ОСОБА_4

за участю третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Покровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_5 про визнання недійсним заповіту,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_5 про визнання недійсним заповіту. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 27.07.2015 року помер його батько ОСОБА_6. Після його смерті він та його сестра, третя особа по справі ОСОБА_5 звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено, у зв»язку з наявністю заповіту, відповідно до якого ОСОБА_6 все належне йому майно заповідав його дружині ОСОБА_3 Вважає, що заповіт від 23.07.2015 року, складений померлим ОСОБА_6 є недійсним, оскільки останній в момент його складання не розумів значення своїх дій, не міг керувати ними, його волевиявлення не було дійсним, заповіт склав внаслідок збігу тяжких обставин, тяжко хворів, а також у звязку з порушенням умов та порядку його складання. Протягом тривалого часу померлий ОСОБА_6 мав статус учасника ЛНА на ЧАЕС, в результаті чого отримав численні захворювання, внаслідок яких, за його думкою, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Позивач просить визнати недійсним заповіт від 23.07.2015 року, як розпорядження на випадок смерті, складений ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3.

В судовому засіданні представником позивача заявлено клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи.

Ухвалою суду від 12.06.2018 року призначено посмертна судово-психіатрична експертиза, на вирішення якої експерту поставлені питання:

1) З урахуванням індивідуально-психологічних властивостей ОСОБА_6, а також поставленого йому діагнозу, чи може захворювання ОСОБА_6 тягнути неможливість останнім усвідомлювати значення своїх дій та/або керувати ними?2) Чи міг ОСОБА_6 під час складання спірного заповіту усвідомлювати значення своїх дій, надавати їм належну оцінку та керувати ними?

Ухвалою суду від 13.08.2018 року змінені питання в ухвалі суду від 12.06.2018 року про призначення експертизи, а саме перед експертом були поставлені питання наступного змісту:

1)Чи страждав ОСОБА_6 на момент складання спірного заповіту яким-небудь хронічним душевним захворюванням, тимчасовим розладом душевної діяльності, слабоумством чи хворобливим станом, якщо так, то яким саме?

2)Чи міг ОСОБА_6 за своїм психічним станом 23.07.2015 року під час складання спірного заповіту усвідомлювати значення своїх дій, надавати їм належну оцінку та керувати ними?

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 87 с ОСОБА_6 будь-яким хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом душевної діяльності, слабоумством, іншим хворобливим станом не страждав. Виявляв органічний астенічний розлад. За своїм психічним станом з урахуванням наявних у нього медичних діагнозів міг розуміти значення своїх дій та керувати ними.

ОСОБА_6 на момент складання заповіту від 23.07.2015 року будь-яким хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом душевної діяльності, слабоумством, іншим хворобливим станом не страждав. Виявляв органічний астенічний розлад. За своїм психічним станом на даний проміжок часу міг розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Представником позивача заявлено клопотання про призначення додаткової посмертної судово-психіатричної експертизи. В обґрунтування свого клопотання адвокат зазначила, що експертом, в ході його допиту, не було розяснено, які саме методики були застосовані при проведенні вказаної експертизи, не вказано, чи міг померлий ОСОБА_6 відчувати фізичний біль під час складання спірного заповіту, з урахуванням встановленого діагнозу, не надав розяснення щодо врахування або неврахування показань третьої особи ОСОБА_5 про фізичний стан померлого ; не надав розяснення на підставі яких даних, які були встановлені під час експертного дослідження, зроблено висновок про те, що ОСОБА_6 усвідомлював значення своїх дій. Також експерти у посмертній судово-психіатричній експертизі взагалі не проаналізували та не надали ніякого обґрунтування можливості впливу лікарських засобів на стан здоровя померлого, зокрема на його психічний стан здоровя до складання заповіту. Перед експертом просила поставити наступні питання:1) З урахуванням індивідуально-психологічних властивостей ОСОБА_6, а також постановленого йому діагнозу, чи може захворювання ОСОБА_6 тягнути неможливість останнім усвідомлювати значення своїх дій та/або керувати ними під час складання заповіту 23.07.2015 року? 2) Чи міг ОСОБА_6 23.07.2015 року під час складання спірного заповіту усвідомлювати значення своїх дій, надавати їм належну оцінку та керувати ними? 3) Чи впливали на свідомість померлого ОСОБА_6 під час складання спірного заповіту лікарські призначення та препарати, які він отримував? При цьому просила проведення додаткової експертизи доручити КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня».

Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, приходить до наступного.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і ( або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судову-психіатричну експертизу ( стаття 145 ЦПК).

Відповідно до ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності, суд призначає експертизу.

Відповідно до ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту.

В судовому засіданні за клопотанням представника позивача допитаний лікар судово-психіатричний експерт ОСОБА_7, доповідач по даній експертизі пояснив, що висновок експертизи № 87 був зроблений експертами з урахуванням всіх обставин справи, зокрема на підставі наданої медичної документації , матеріалів справи та дисків з технічним записом судового засідання. Тобто, при наданні відповіді на ухвалу суду про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи експертами враховувався як стан здоровя спадкодавця, його діагноз, який був встановлений перед складанням заповіту, так і пояснення учасників справи, свідків, у тому числі пояснення третьої особи ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_8, тобто всі обставини по справі і докази у їх сукупності. При цьому експерт ОСОБА_7 в судовому засіданні акцентував увагу на той факт, що надання аналізу показанням свідків та іншим учасникам справи щодо предмету спору не входить до компетенції експерта. Експертиза проводилась виключно на підставі наданих медичних документів відносно померлого, матеріалів справи, дисків з технічним записом судового засідання та експертами внаслідок проведеного аналізу всіх наданих на експертизу доказів у їх сукупності, надані відповіді виключно на запитання, зазначені в ухвалі суду. Стан здоровя померлого перед складанням заповіту, встановлений діагноз на момент його смерті: дрібно вузловий цироз печінки у фазі загострення, дистрофічні зміни паренхіматозних органів і міокарда, двостороння дрібно вогнищева пневмонія, набряк легенів, набряк головного мозку, хронічний індуратівний панкреатит , дифузний кардіосклероз і атеросклероз венних артерій при гіпертонічній хворобі, атеросклероз аорти і інших магістральних артерій

був врахований при проведенні експертизи, про що детально зазначено в описовій її частині. Експерт не виключає такої обставини, що при складанні заповіту померлий, як кожна людина з індивідуальним порогом чутливості, відчував деякий біль внаслідок зазначеної вище хвороби, проте , враховуючи поставлені медиками діагнози щодо стану його здоровя, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Експертом надано розяснення пункту 2 висновку, зокрема зазначено, що словосполучення « іншим хворобливим станом не страждав» передбачає собою «інший психічний хворобливий стан». При складанні висновку експерти керувались Міжнародними класифікаціями хвороби.

Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема пояснення експерта ОСОБА_7 в судовому засіданні з приводу розяснення висновку, думку учасників судового процесу, суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про призначення додаткової посмертної судово-психіатричної експертизи.

Керуючись ст. ст. 103-105 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника позивача адвоката ОСОБА_2 про призначення додаткової посмертної судово-психіатричної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: