Справа № 369/4861/18
Провадження № 2/369/1254/19
07.03.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі
головуючої судді Ковальчук Л.М.,
при секретарі Бугайовій М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29 листопада 2016 року приблизно о 16 год. 00 хв. в селі Святопетрівське, Києво-Святошинського району Київської області по вулиці Київській, 29 відбулась ДТП. Відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, НОМЕР_2, що належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
Вина відповідача ОСОБА_2 визначена Постановою Апеляційного суду Київської області від 25 квітня 2017 року.
На підставі заяви ТОВ Центр судових експертиз «Альтернатива» складено Висновок № 67/17 автотоварознавчого дослідження згідно якого матеріальний збиток завданий внаслідок ДТП становить 8116,87 грн..
Також позивачем понесені витрати на проведення авто товарознавчого дослідження в сумі 3000,00 грн. та витрати на проведення авто технічного дослідження у розмірі 5850 грн..
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.05.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 14 червня 2018 року.
14 червня 2018 року у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи відкладено до 17 вересня 2018 року.
16 листопада 2018 року згідно Розпорядження Керівника апарату Києво-Святошинського районного суду у справі призначений повторний автоматизований розподіл судової справи.
Оскільки представник позивача у поданій заяві суду не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог з огляду на наступне.
29 листопада 2016 року приблизно о 16 год. 00 хв. в селі Святопетрівське Києво-Святошинського району Київської області по вулиці Київській, 29 відбулась дорожньо-транспортна пригода. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1.
Постановою апеляційного суду Київської області від 25 квітня 2017 року постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 грудня 2016 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_2 у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення скасовано та визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до Висновку № 67/17 автотоварознавчого дослідження складеного 12 червня 2017 року ТОВ Центр судових експертиз «Альтернатива» матеріальний збиток заподіяний власнику автомобіля НОМЕР_3 складає 8116, 87 грн.
В матеріалах справи також наявний Акт приймання-передачі наданих юридичних послуг, експертних послуг відповідно до рахунку 01/36/17-300517 від 30 травня 2017 року, Рахунок за послуги 01/36/17-300517 від 30 травня 2017 року, та копія квитанції ПАТ «Приватбанк» з яких вбачається, що ОСОБА_1 сплатив на рахунок ТОВ Центр судових експертиз «Альтернатива» 3000, 00 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження.
Також в матеріалах справи наявні копія Висновку № 0238 експертного дослідження обставин ДТП складений 12 квітня 2017 року ТОВ «Експертна компанія «Індекс» , копія Акту №ОУ-0155 здачі-прийняття робіт (надання послуг) , копія Рахунку-фактури №СФ-0208 від 06 квітня 2017 року, та копія квитанції ПАТ «Приватбанк» з яких вбачається, що ОСОБА_1 сплатив на рахунок ТОВ «Експертна компанія «Індекс» 5850,00 грн. за проведення експертного дослідження № 0238.
Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до положень вказаної статті до збитків, зокрема, належать втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Вказані збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи неправомірними діями інших осіб, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого це шкода, повязана з пошкодженням транспортного засобу. Відповідно до положень ст. 29 вказаного Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Відповідно до роз'яснень, які викладені в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованою суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати па увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, піддягає відшкодуванню з повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.
Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.
Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.
Відповідно до роз'яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин.
Визначаючи розмір моральної шкоди по даній справі суд враховує, що в результаті неправомірних дій та порушення ПДР України водієм ОСОБА_2 внаслідок ДТП, позивачу було завдано моральних та душевних страждань порушено його право на реалізацію його намірів та ділових стосунків і звичок.
Враховуючи викладене та обставини скоєного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають задоволенню у розмірі 3000 грн. з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 1280, 00 грн. підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 623-625, 1187, 1188, 1191, Цивільного кодексу України, ст. ст. 1-18, 76, 77-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1280, 00 грн. судового збору.
В решті позову відмовити.
Інформація про позивача: ОСОБА_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1., с. Тарасівка, вул. Механізаторів, 14, ІПН НОМЕР_4
Інформація про відповідача: ОСОБА_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1., с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Пушкіна, 32-Б.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня винесення рішення суду.
Суддя Ковальчук Л. М.