Справа № 347/1903/18
Провадження № 2/347/68/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гордія В.І.,

з секретарем Корбутяк Н.М.,

з участю представника позивача адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косові справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Косівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Косівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання.

Представники позивача ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_1 в судове засідання не з»явилися, звернулися до суду з заявами, в яких позовні вимоги підтримали повністю, а справу просять розглядати без їх участі.

Згідно позовних вимог, 02.06.2017 року між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір довічного утримання (догляду), який був завірений приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 Згідно умов даного договору, відповідач взяв на себе зобов'язання довічно утримувати позивача. Вартість матеріального забезпечення визначена в договорі у розмірі 1600 гривень на місяць. Утримання (догляд) визначається у вигляді забезпечення його житлом, шляхом збереження права безоплатного довічного проживання у відчужуваній квартирі №5а, забезпечення щоденним триразовим калорійним харчуванням, наданням побутових послуг, забезпечення медичною допомогою та належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів, здійснення іншого догляду та надання необхідної допомоги. Натомість позивач ОСОБА_2 передав відповідачу у власність двокімнатну квартиру № 5а у будинку № 2 по вул. С.Бандери в м. Косові, загальною площею 40,9 кв.м, в тому числі житловий 24,7 кв.м., на яку, згідно вказаного договору, зареєстрованого приватним нотаріусом ОСОБА_4 в реєстрі № 634 від 02.06.2017, у відповідності до вимог ст. 73 Закону України «Про нотаріат», накладено заборону відчуженого майна. Позивач є чорнобильцем 4 категорії, людина, яка постійно проживала та працювала у зоні посиленого радіоекологічного контроль, а також дитиною війни - людина, яка пережила багато поневірянь і страждань - недоїдала, недосипала, працювали нарівні з дорослими. Через свій похилий вік та стан здоровя ОСОБА_2 не в змозі самостійно піклуватися про себе. А саме, хвороба радикулопатія вертеброгенна із стійким болючим синдромом, який постійно супроводжуються болем, що не стихає ні в спокої, ні в русі, та хвороба Паркінсона (тремтливо-ригідна форма), через яку він не може вільно пересуватися, наявне постійне тремтіння обох рук і ніг, посилення при емоційній наснаженості (як позитивного так і негативного характеру), і навіть порушення ходи, періодично бувають напади несистемного запаморочення, порушення сну. Все це змусило його звернутися по сторонню допомогу до ОСОБА_3 Однак, відповідач не виконує взяті на себе обов'язки, які передбачені договором, укладеним між ними, не звертає уваги на його потреби і стан здоров'я, не забезпечує харчуванням, медикаментами, необхідною допомогою. Йому часто доводиться докладати великих зусиль, щоб піти в аптеку по ліки чи до магазину по продукти харчування. У той же час, як йому стало відомо, ОСОБА_3 часто перебуває за межами України, їздить за кордон по декілька разів на рік, і взагалі він перестав до позивача приходити та піклуватися про нього. В зв»язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе обов»язків просить розірвати договір довічного утримання.

Відповідач ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання без поважних причин та відзив на позовну заяву не подавав.

Приватний нотаріус Косівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі.

Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно положень ст.ст.15-16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Як передбачено ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню (стаття 745 ЦК України).

Як було встановлено в судовому засіданні, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 02.06.2017 року було укладено договір довічного утримання (догляду), який було посвідчено приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_4 за реєстраційним № 634, та одночасно нотаріусом було накладено заборону відчуження зазначеного у договорі майна, яку внесено до реєстру за № 635, що стверджується копією договору (а.с.10-11).

Відповідно до умов п.1.1. даного договору, відчужувач ОСОБА_2 передає, а набувач ОСОБА_3 отримує у власність належну відчужувачу квартиру № 5а (пять «а»), що знаходиться в місті Косів, вулиця Бандери С., буд. 2 (два) Івано-Франківської області, взамін чого набувач зобовязується забезпечувати відчужувача ОСОБА_2 утриманням та доглядом довічно.

В свою чергу, пунктом 2 даного договору передбачено обов»язки набувача. А саме: матеріальне забезпечення визначено сторонами у розмірі 1600 гривень на місяць.

А утримання (догляд) визначається у вигляді: 1) забезпечення відчужувача житлом, шляхом збереження права безоплатного довічного проживання у відчужуваній квартирі №5а; 2) забезпечення щоденним триразовим калорійним харчуванням; 3) надання побутових послуг; 4) забезпечення медичною допомогою та належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів; 5) здійснення іншого догляду та надання необхідної допомоги.

Згідно вимог ст. 653 ЦК України, у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Умови ж припинення договору довічного утримання (догляду) передбачено ст. 755 ЦК України. Зокрема, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду:

1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини;

2) на вимогу набувача.

Договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача.

Відповідно до ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню.

Пунктами 3.1 та 3.2 договору довічного утримання (догляду) передбачено

1) права відчужувача:

- вимагати своєчасного та повного здійснення надання догляду і допомоги від набувача згідно з п. 2 цього Договору;

- вимагати розірвання договору у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків за цим Договором.;

2) обов»язки набувача:

- у встановлені строки та в необхідному обсязі здійснювати надання догляду і згідно із п. 2 цього Договору.

- до смерті відчужувача набувач має права продавати, дарувати, міняти передане за цим договором довічного утримання (догляду) майно, укладати щодо нього договір застави (іпотеки), передавати його у власність іншій особі на підставі іншого правочину.

На підтвердження своїх вимог позивач подав копії розрахункових документів, а саме: копії квитанцій про оплату водопостачання та каналізацію (а.с.65-69); копії квитанцій про оплату за кабельне телебачення (а.с.70-75); копії квитанцій про оплату за електроенергію (а.с.76-79); копії квитанцій про оплату за газопостачання (а.с.82).

А також згідно договору на вивіз та захоронення твердих побутових відходів № 51031 від 02.04.2018 року (а.с.83), ОСОБА_2 щомісячно сплачував по 17 грн. за вивіз сміття, що стверджується копіями відповідних квитанцій (а.с.84-86).

Окрім того, як видно із копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 5024 (а.с.64), ОСОБА_2 з 23.09.2018 року перебував на лікуванні в хірургічному відділі ТМКЛШД з опіку полум»ям газу обличчя та обох кистей.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем умови договору довічного утримання (догляду) належним чином не виконувалися, що тягне за собою розірвання даного договору, що є підставою для задоволення позову.

Враховуючи наведене на підставі ст.ст. 15-16, 626, 653, 744-746, 755-756 ЦК України, та керуючись ст.ст. 12-13, 263-265, 268 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений 02 червня 2017 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителем ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, жителем ІНФОРМАЦІЯ_3, посвідчений приватним нотаріусом Косівського нотаріального округу ОСОБА_4, за реєстровим №634.

Скасувати обтяження - заборону на нерухоме майно, встановлене договором довічного утримання, укладеним 02 червня 2017 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідченим приватним нотаріусом Косівського нотаріального округу ОСОБА_4, за реєстровим №634, шляхом зняття заборони на відчуження зазначеного у договорі майна - квартири №5а за адресою: м.Косів, вул. С.Бандери, будинок 2, Івано- Франківська область.

Апеляційна скарга на рішення суду до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.І. Гордій