ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року

м. Харків

Справа № 642/397/17

Провадження № 22-ц/818/1463/19

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.

секретаря Кучер Ю.Ю.,

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1

Відповідачі: Директор Харківського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України; Струтинський Олександр Григорович; Державне підприємство обслуговування повітряного руху України; Харківського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України,

Третя особа: Харківська первинна профспілкова організація Всеукраїнська профспілка «Федерація профспілок працівників радіолокації, радіонавігації і зв'язку України»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові

апеляційні скарги Харківського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, Директора Харківського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України Струтинського Олександра Григоровича, та Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2018 року, ухвалене суддею Чайка І.В.,-

в с т а н о в и в :

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який у подальшому уточнила та просила : визнати незаконним та скасувати наказ Харківського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 13.01.2017р. № 14/0 «з особового складу» про звільнення 13 січня 2017 року провідного юрисконсульта ОСОБА_1 у зв'язку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці (п.6 ст.36 КЗпП України), поновити її на посаді провідного юрисконсульта Харківського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України з 13 січня 2017 року, стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13 січня 2017 року по день ухвалення рішення по цій судовій справі без врахування виплати вихідної допомоги, стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на її користь спричинену моральну шкоду в розмірі 50000 гривень, стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на її користь перерахунок заробітної плати за останній робочий день 13 січня 2017 року, вихідної допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки з урахуванням коефіцієнту підвищення 1,07, стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на її користь матеріальне заохочення до Міжнародного жіночого дня за 2017 рік.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що згідно наказу від 27.12.2001 року № 152/л, 27 грудня 2001 року ОСОБА_1 була прийнята на посаду юрисконсульта до Харківського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України.

З січня 2012 року працювала провідним юрисконсультом Харківського РСП Украероруху.

30 серпня 2016 року директор Харківського РСП Украероруху Струтинський О.Г. запропонував виключити посади «провідного юрисконсульта» (1 од.) і «юрисконсульта» (0,5 од.) та включити посаду «юрисконсульта» (1 од.). В службовій записці від 09.08.2016 № 14-1-373 «Про скорочення посад» начальником юридичної служби Украероруху Солдатовим А. О. пропонувалося скоротити посаду «юрисконсульта».

02 вересня 2016 року Голові профкому ХППО ВП «ФПАРРІЗУ» Роботьку Р.Ю. відповідач направив лист № 6.4-1-853 «Про скорочення працівників», в якому доводив про заплановане скорочення вищезазначених посад.

06 вересня 2016 року Голова профкому ХППО ВП «ФПАРРІЗУ» Роботько Р.Ю. надав відповідь від 06.09.2016 № 15 про ненадання згоди на заплановані звільнення юрисконсультів та зауважив, що провідний юрисконсульт ОСОБА_1 є членом виборного профспілкового органу - профспілкового комітету та згідно ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», ст. 252 КЗпП України, не може бути звільнена з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без попередньої згоди виборного органу, членом якого вона є.

Листом від 18 травня 2016 року відповідач був повідомлений про склад профспілкового органу ХППО ВП «ФПАРРІЗУ».

13 вересня 2016 року Голові профкому ХППО ВП «ФПАРРІЗУ» Роботьку Р.Ю. відповідач направив лист № 6.1-1-999, в якому повідомляв, що посада «провідного юрисконсульта», яку займає ОСОБА_1, ліквідується вже у зв'язку зі зміною істотних умов праці.

23 вересня 2016 року відповідач видав наказ № 481/0 «Про зміни істотних умов праці», в якому виключаються вищезазначені посади юрисконсультів.

28 вересня 2016 року відповідач провів засідання комісії з розгляду питань розірвання трудових договорів за ініціативою адміністрації та по соціальному захисту працівників, на якому позивачці повідомили про скорочення її посади. При цьому само засідання відбулося 28 вересня 2016 року; протокол засідання оформлений 29 вересня 2016 року та підписаний лише головою та секретарем комісії. 10 жовтня 2016 року на засідання комісії з розгляду питань розірвання трудових договорів за ініціативою адміністрації та по соціальному захисту працівників їй вже запропонували отримати копії вакантних посад, при цьому ні наказу про зміни в організації виробництва та праці Харківського РСП Украероруху, ні попередньої згоди виборного органу не було надано.

30 листопада 2016 року Голові профкому ХППО ВП «ФПАРРІЗУ» Роботьку Р.Ю. відповідач направив лист № 6.4-1-2115, в якому просив надати погодження на її звільнення на підставі ч.6 ст. 36 КЗпП України. На цей лист Відповідач отримав обґрунтовану відповідь № 31 від 30.11.2016 з посиланням на статті діючого законодавства України про ненадання згоди на її звільнення. Незважаючи на ненадання згоди профспілковою організацією13 січня 2017 року Відповідач в порушення умов діючого законодавства України видав наказ № 14/0 про її звільнення 13 січня 2017 року , у зв'язку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці (п. 6 ст. 36 КЗпП України).

ОСОБА_1 зазначає, що її звільнення відбулось з грубим порушенням трудового законодавства, що потягло за собою порушення її трудових прав, і спричинило їй моральну шкоду. В обгрунтування спричиненої моральної шкоди зазначала, що незаконне звільнення призвело до моральних страждань, порушення нормальних життєвих зв'язків та вимагає додаткових зусиль в організації свого життя. Порушення відповідачем законодавства про працю позбавило єдиного стабільного джерела доходів, права на працю, права утримувати і забезпечувати свою родину. Неправомірні дії відповідача призвели до погіршення стану її здоров'я, постійного перебування в стресовому стані та інше. Важко переживають ситуацію з її незаконним звільненням вона та її рідні, що в свою чергу спричиняє додаткові моральні страждання. Систематичною протиправною поведінкою відповідача вона була виставлена в негативному світлі як некваліфікований та непрофесійний працівник. Це завдало їй істотних моральних страждань, оскільки в очах її друзів, рідних та колишніх колег її було дискредитовано, її репутації та іміджу успішної та впевненої в собі людини, було завдано шкоди.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ Харківського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України № 14/о « З особового складу» від 13.01.2017 року, щодо звільнення ОСОБА_1 з посади провідного юрисконсульта.

Поновлено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на посаді провідного юрисконсульта Харківського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України з 14.01.2017 року.

Стягнуто з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.01.2017 року по 21.12.2018 року включно, в сумі 438481 ( чотириста тридцять вісім тисяч чотириста вісімдесят одна) грн. 85 коп., без врахування податків.

Стягнуто з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000 ( десять тисяч ) грн. 00 коп.

В іншій частині вимог - позов залишено без задоволення.

Стягнуто з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь держави судовий збір в розмірі 6 304 ( шість тисяч триста чотири) грн. 82 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Харківський регіональний структурний підрозділ Державного підприємства обслуговування повітряного руху України подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи просить скасувати рішення та постановити нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вирішити питання щодо судових витрат.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що суд не в повній мірі дослідив надані докази по справі, надав перевагу одним доказам серед інших, у зв'язку з чим прийшов до невірного висновку в частині застосування матеріального права та скасування наказу про звільнення ОСОБА_1 і поновлення її на роботі.

Також, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, директор Харківського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України Струтинський О.Г. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, неповне дослідження наданих доказів просить скасувати рішення та постановити нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Стягнути судові витрати з позивача.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що в порушення принципу диспозитивності суд вийшовши за межі позовних вимог фактично розглянув вимоги, які не були заявлені позивачем. Судом не надано належної правової оцінки всім доказам які долучені до матеріалів справи.

Державне підприємство обслуговування повітряного руху України не погодившись з рішенням суду першої інстанції подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та постановити нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Стягнути судові витрати з позивача.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що судом не надано жодної оцінки доказу, як акт Державної служби України з питань праці, яка у період з 23.11.2016 по 28.11.2016 проводила позапланову перевірку Харківського РСП, якою встановлено відсутність порушень вимог законодавства в процесі зміни істотних умов праці ОСОБА_1 в той час, як Державна служба України з питань праці - центральний орган виконавчої влади України, утворений відповідно до вимог постановою Кабінету Міністрів від 10.09.2014 № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади».

Також звертають увагу суду на те, що частиною третьою статті 235 КЗпП України передбачено, що у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. В свою чергу, як зі змісту позовної заяви, так і зі змісту апеляційних та касаційних скарг вбачається, що позивач не посилалася на неправильну кваліфікацію її звільнення, тому що звільнення ОСОБА_1 відбувалося з дотриманням усіх законних підстав такого звільнення, а судом не було об'єктивно досліджено всі обставини справи, докази по справі та невірно застосовано норми процесуального права.

Отже, беручи до уваги усе вищезазначене апелянт вважає, що в ході розгляду справи, судом не було встановлено: реального змісту спірних правовідносин, мета звернення позивача до суду з даним позовом, предмету спору та засобів доказування, належного способу захисту порушеного права, не досліджено обставин звільнення позивача та не надано правової оцінки усім наявним в матеріалах доказам, у зв'язку з чим Відповідач був змушений звернутись із даною апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції.

У відзиві на апеляційні скарги ОСОБА_1 зазначає, що доводи викладені в апеляційних скаргах не заслуговують на увагу, не спростовують правильність висновків суду та не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 частково, суд першої інстанції виходив із того, що зміна істотних умов праці не передбачає необхідність звільнення працівника та прийняття його на іншу вакантну посаду. Дії відповідачів щодо надання позивачу переліку вакантних посад на підприємстві підтверджують, що відносно посади провідного юрисконсульта мали місце не зміни істотних умов праці, а скорочення посади. Так, звільнення позивача здійснено без законних на те підстав. Оскільки звільнення відбулося з порушенням трудового законодавства вимоги позивача щодо її поновлення на роботі підлягають задоволенню з дня її звільнення. Також суд вважав доведеними вимоги щодо стягнення моральної шкоди спричиненої незаконним звільненням.

Колегія суддів погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи, що з 27.12.2001 року по 13.01.2017 року ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з Державним підприємством обслуговування повітряного руху України (т. 1 а.с. 19-22).

На підставі службової записки № 6.4.-1-08-816 від 30 серпня 2016 року про зміну штатного розпису Харківського РСП Украероруху з метою оптимізації штатної чисельності Харківського РСП Украероруху запропоновано внести зміни в штатний розпис: виключити з Харківського РСП Украероруху посади «провідний юрисконсульт» - 1 штатна одиниця, юрисконсульт - 0,5 штатної одиниці, включити посаду «юрисконсульт» - 1 штатна одиниця (т.1 а.с. 23)

Відповідно до змін № 27 до штатного розпису від 01.09.2016 року ДП Обслуговування повітряного руху України по Харківського РСП встановлено включити з 02.09.2016 року одиницю юрисконсульта, та з 02.12.2016 року виключити одиницю провідного юрисконсульта та 0,5 одиниць юрисконсульта ( т.1.а.с. 27)

Службовою запискою № 6.4-1-853 від 02 вересня 2016 року ДП Обслуговування повітряного руху України повідомлено голову профкому ХППО ВП «ФПРАРРІЗУ» , що у зв'язку із змінами № 27 в штатному розписі Харківського РСП від 01 вересня 2016 року № 10.2.11-2 затвердженому тимчасово виконуючого обов'язки директора Украероруху заплановане скорочення наступних посад з 02 грудня 2016 року: (0,5 од.) посада - юрисконсульта, 1 (од.) посада - провідного юрисконсульта ( т.1.а.с. 26)

Головою профкому первинної профспілкової первинної профспілкової організації ВП «ФПАРРІЗУ» директору Харківського РСП Украероруху направлений лист № 15 від 06 вересня 2016 року, в якому запропоновано відмовитися від планів скорочення юрисконсультів в Харківського РСП, оскільки це скорочення може привести до порушення законодавства. У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 є членом виборного профспілкового органу - профспілкового комітету її не може бути звільнено з ініціативи власника або уповноваженого ним органу ( т.1 а.с. 28)

Наказом директора Харківського РСП Украероруху № 481/о від 23 вересня 2016 року у зв'язку зі внесенням змін до штатного розпису Харківського РСП виключено у терміни, передбачені законодавством України посади у кількості 1,5 одиниць: 1 одиниця - провідний юрисконсульт, 0,5 одиниці - юрисконсульт. Включено до штатного розпису Харківського РСП 1 (одиниця) посаду - юрисконсульт.

Протоколом засідання комісії з розгляду питань розірвання трудових договорів за ініціативою адміністрації та соціальному захисту працівників Харківського РСП від 29 вересня 2016 року згідно ізст. 32 КЗпП України ОСОБА_1 попереджено про зміну істотних умов праці.

Згідно акту від 06 жовтня 2016 року ОСОБА_1 відмовилась від підпису про ознайомлення з попередженням.

Протоколом засідання комісії з розгляду питань розірвання трудових договорів за ініціативою адміністрації та соціальному захисту працівників Харківського РСП від 10 жовтня 2016 року ОСОБА_1 передано для ознайомлення копії вакантних посад ДП «Украерорух» станом на 28 вересня 2016 року та 06 жовтня 2016 року, в переліку яких містилась посада юрисконсульта, що відповідала професії та кваліфікації позивача.

Листами від 20 жовтня 2016 року, 31 жовтня 2016 року, 14 листопада 2016 року, 20 листопада 2016 року запропоновано вакантні посади по Харківському РСП, перелік яких містився в додатку до листа, від отримання яких позивач відмовилася.

30 листопада 2016 року т.в.о. директора ДП «Украерорух» надіслав голові профкому ХППО ВП «ФПАРРІЗУ» службову записку, у якій рекомендував надати погодження на звільнення провідного юрисконсульта ОСОБА_1 на підставі п 6 ч.1ст. 36 КЗпП Україниу зв'язку з відмовою працівника від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці.

Протоколом засідання комісії з розгляду питань розірвання трудових договорів від 01 грудня 2016 року вирішено рекомендувати адміністрації Харківського РСП направити службову записку до ДП «Украерорух» про перенесення терміну виключення зі штатного розпису Харківського РСП посад «провідного юрисконсульта» ( 1 одиниця) та «юрисконсульта» (0,5 одиниц) Харківського РСП до фактичного виходу з лікарняного провідного юрисконсульта ОСОБА_1; рекомендувати адміністрації Харківського РСП у разі отримання згоди на перенесення терміну виключення зі штатного розпису Харківського РСП посад «провідного юрисконсульта» та «юрисконсульта» (0,5 од.) у перший день виходу на роботу провідного юрисконсульта ОСОБА_1 провести засідання комісії з розгляду питань розірвання трудових договорів за ініціативою адміністрації та соціальному захисту працівників Харківського РСП .

Листом голови профкому ХППО ВП «ФПАРРІЗУ» від 07 грудня 2016 року директора Харківського РСП ДП «Украерорух» повідомлено, що профспілка не надає згоду на звільнення провідного юрисконсульта ОСОБА_1 на підставі п. 6 ч.1ст. 36 КЗпП Українита пропонує відмовитися від планів скорочення провідного юрисконсульта ОСОБА_1

Протоколом засідання комісії з розгляду питань розірвання трудових договорів за ініціативою адміністрації та соціальному захисту працівників Харківського РСП від 13 січня 2017 року комісія вирішила рекомендувати адміністрації РСП звільнити провідного юрисконсульта ОСОБА_1 на підставі п. 6 ч. 1ст. 36 КЗпП Україниу зв'язку з її відмовою від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці.

Наказом ДП обслуговування повітряного руху України від 13 січня 2017 року №14/о «З особового складу» ОСОБА_1 звільнено з роботи з посади провідного юрисконсульта у зв'язку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці (п. 6 ч.1 ст. 36 КЗпП України)

В судовому засіданні сторонами у справі у відповідності до ч. 1ст. 82 ЦПК України, визнано факт того, що до моменту введення оновленого штатного розпису Харківського РСП, тобто до 02.09.2016 року існувало 2 посади юрисконсультів: 1 одиниця - провідний юрисконсульт, 0,5 одиниці юрисконсульт, а після введення оновленого штатного розпису Харківського РСП тобто з 02.09.2016 року і по 02.12.2016 року існувало 3 посади юрисконсультів: 1 одиниця - провідний юрисконсульт, 0,5 одиниці юрисконсульт, 1 одиницяюрисконсульт.

З 02.12.2016 року зі штатного розпису Харківського РСП посади 1 одиниця - провідний юрисконсульт (яку займала позивач) та 0,5 одиниці юрисконсульт виключено.

Судова колегія погоджується з висновками суду, що виключення зі штатного розпису підприємства посади «провідного юрисконсульта», яку обіймала позивач, та включення до штатного розпису посади «юрисконсульта» не можна вважати зміною істотних умов праці в розумінні ч. 3 ст. 32 КЗпП України.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доводи апеляційних скарг судова колегія відхиляє, оскільки вони зводяться до переліку обставин справи і не спростовують висновків суду про відсутність зміни істотних умов праці.

Навпаки зі змісту апеляційних скарг вбачається, що не мала місце зміна істотних умов праці в розумінні, як це визначено законодавцем.

Що стосується акту Державної служби України з питань прації №20-01-4402/2045, то його висновки не є вирішальними при розгляді справи по суті і не є для суду обов"язковими.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив з посиланням на ст. 32 КЗпП України, що саме законодавець розуміє під «зміною істотних умов праці» і що з цим ніяким чином не пов'язується звільнення працівників, а лише зміна їх умов праці, тобто саме умов праці працюючих робітників.

Тому доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду і є помилковими.

Що стосується доводів апеляційних скарг в частині виходу за межі позовних вимог і стягнення середнього заробітку не з Харківського РСП, а з ДПОПР України то судова колегія вважає, що суд правомірно ухвалив рішення щодо покладення обов'язку саме на юридичну особу до складу якої входить Харківське РСП і про що було зазначено в позовній заяві. Матеріали справи містять заяву позивача про залучення до участі у справі юридичної особи Державного підприємства обслуговування повітряного руху України і судом ця особа була залучена до участі у справі і його представник приймав участь у розгляді справи.

Стосовно інших позовних вимог апеляційні скарги не містять доводів, а лише зазначено про те, що вони є похідними від основних вимог, тому судова колегія зазначає про відсутність підстав для скасування рішення суду в цій частині, з огляду на правомірність задоволення основного позову.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

постановив:

Апеляційні скарги Харківського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, Директора Харківського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України Струтинського Олександра Григоровича, та Державного підприємства обслуговування повітряного руху України залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.С. Кругова

Судді: О.В.Маміна

Н.П.Пилипчук

Повний текст постанови

складено 29 березня 2019 року