05.11.2019 Справа № 696/1230/19
Ухвала

про відмову у відкритті провадження по справі

05 листопада 2019 року м. Кам`янка

Суддя Кам`янського районного суду Черкаської області Шкреба В.В., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна група компаній Вірамакс» (, вул. Бугаївська, б. 21, оф. 606 м. Одеса, 65005) до ОСОБА_1 (проживає по АДРЕСА_1 ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Тск-Комфорт» (, вул. Валерія Лобановського, б. 5, кв. 96 с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області) про стягнення заборгованості,

встановив :

До Кам`янського районного суду Черкаської області надійшов вказаний позов.

Перевіривши матеріали позовної заяви, вважаю, що у відкритті провадження по справі необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Отже законодавець відніс до юрисдикції господарських судів справи: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та 2) у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи -підприємці.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 24.10.11р. № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" у вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України: господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб`єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є:

1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці;

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, можуть бути суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Правилом частини першої статті 546 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Відповідно до положень статей 553, 554, 626 ЦК України за договором поруки, який є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором та поручителем, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Таким чином, договір поруки укладається кредитором і поручителем для забезпечення виконання боржником основного зобов`язання.

Детальний аналіз змісту та підстав поданого позову вказує, що позивач як орендодавець звернувся до місцевого суду з цивільним позовом ще й до фізичної особи, як поручителя належного виконання взятого юридичною особою зобов`язання (орендаря) за договором поруки, що укладений на забезпечення зобов`язання за договором, сторонами якого є юридичні особи.

Тобто, між позивачем та відповідачами виник спір щодо правочину, укладеного для виконання зобов`язання за договором оренди, сторонами якого є юридичні особи, що відповідає ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства згідно з наведеними вище приписами ГПК України.

Відповідно до положень частини другої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

За правилом статті 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, у тому числі й фізичні особи, які не є підприємцями. Випадки, коли справи у спорах, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, підвідомчі господарському суду, визначені статтею 20 ГПК України.

До юрисдикції господарських судів належать справи у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі N 910/1733/18 (провадження N 12-170гс18).

Ці ж підтвердження стосовно підвідомчості господарським судам спорів про стягнення заборгованості з фізичної особи, яка не є підприємцем, за договором поруки, який забезпечує виконання господарського зобов`язання, містяться у висновку Великої Палати Верховного Суду, що міститься у постанові від 13.03.2018 р. у справі № 415/2542/15-ц, який фактично поставив крапку в тільки-но розпочатих дискусіях юридичної спільноти.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду, проаналізувавши зміст п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України, дійшла таких висновків:

"63. З дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

64. Відтак, з 15 грудня 2017 року у випадку об`єднання позовних вимог щодо виконання кредитного договору з вимогами щодо виконання договорів поруки, укладених для забезпечення основного зобов`язання, спір має розглядатися за правилами господарського чи цивільного судочинства залежно від сторін основного зобов`язання".

Відповідно до частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, в даному конкретному випадку, слід дійти висновку, що спір, про який йдеться у позові, за сукупністю суб`єктного складу, характеру матеріальних правовідносин та предмету спору, належить розглядати за правилами господарського судочинства.

Відповідно до статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, враховуючи суб`єктний склад учасників справи, характер правовідносин, що склались між ними, приходжу до висновку, що вимоги позивача не підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з чим, у відкритті провадження слід відмовити та роз`яснити позивачу право на звернення з даним позовом до господарського суду за правилами ст.ст. 27, 29 ГПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір»,сплачена сума судового збору повертається у разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.186, 258-261, 272, 315 ЦПК України, суд,

постановив :

Відмовити у відкритті провадження по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна група компаній Вірамакс» (, вул. Бугаївська, б. 21, оф. 606 м. Одеса, 65005) до ОСОБА_1 (проживає по АДРЕСА_1 ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Тск-Комфорт» (, вул. Валерія Лобановського, б. 5, кв. 96 с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області) про стягнення заборгованості.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Кам`янському районі Черкаської області/22030101 повернути з розрахункового рахунку УК у Кам`янському районі Черкаської області № 3164, МФО 899998, код отримувача 36775216 Товариству з обмеженою відповідальністю «Міжнародна група компаній Вірамакс» (, вул. Бугаївська, б. 21, оф. 606 м. Одеса, 65005) сплачений ними судовий збір у сумі 6 995 (шість тисяч дев`ятсот дев`яносто пять) грн. 22 коп. за платіжним дорученням № 298 від 29 жовтня 2019 року.

Роз`яснити позивачу право на звернення до господарського суду за правилами ст.ст. 27, 29 ГПК України.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, надіслати позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Кам`янський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її вручення (п.п. 15.5 п.1 Розділу 13 Перехідних положень ЦПК України).

Суддя :