Справа № 703/742/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

при секретарі судового засідання Харченко М.О.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 2003 по 2015 рік він перебував в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням суду від 18 березня 2015 року з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки з всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На момент винесення рішення суду про стягнення з нього аліментів у вищевказаному розмірі він не заперечував, оскільки працював, отримував заробітну плату та не мав на утриманні інших дітей. Однак, 1 серпня 2015 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 . На даний час мають від шлюбу сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відтак, на даний час його матеріальний стан змінився, дружина та дитина перебувають на його утриманні, крім того, він орендує житло, за що повинен сплачувати орендну плату, а тому, звернувся до суду та просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього рішенням Смілянського міськрайонного суду від 18 березня 2015 року з 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до 1/8 частки, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. На підтвердження зміни матеріального становища надав суду довідку про доходи та договір оренди квартири.

Відповідач позов не визнала з підстав його необґрунтованості. Зазначила також, що їх спільна дитина також потребує коштів на утримання. Крім того вказала, що 11 липня 2018 року рішенням Смілянського міськрайонного суду її вимоги на предмет збільшення розміру аліментів на утримання сина були задоволені, позивач проти збільшення їх розміру не заперечував, хоча на момент винесення рішення мав іншу сім`ю, відтак просила в задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, вважає позовну заяву ОСОБА_1 такою, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 18 березня 2015 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 березня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 2).

Постановою державного виконавця від 9 квітня 2015 року відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина (а.с. 7).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Сміла реєстраційної служби Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 , 1 серпня 2015 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 (а.с. 6).

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_5 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5).

Згідно довідки про доходи виданої 28 лютого 2019 року ОСОБА_1 працює у військовій частині НОМЕР_3 з 9 лютого 2018 року та отримує заробітку плату (а.с. 43).

Відповідно до договору оренди квартири від 1 березня 2019 року ОСОБА_1 орендує у ОСОБА_8 квартиру. Орендна плата становить 1800 гривень щомісячно без урахування комунальних послуг (а.с. 44-46).

Статтею 192СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

У відповідності дост.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихстаттею 184 цього Кодексу(ч. 2 ст. 182СК України).

Згідно ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів позивач в позові та в своїх поясненнях під час судового розгляду посилався на те, що його доходів, при сплаті аліментів на утримання сина не вистачає, оскільки він має іншу сім`ю та змушений орендувати житло для проживання. Інших доводів та доказів на підтвердження своїх вимог, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, суду надано не було.

Враховуючи те, що позивач працездатний, працює, отримує щомісячний дохід, має задовільний стан здоров`я, будь-яких інших належних та допустимих доказів, на предмет погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання сина такий не надав, а також, враховуючи обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, оскільки факт наявності у позивача іншої дитини, яку він утримує, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, та те, що розмір стягуваних аліментів за судовим рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України, відтак приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Разом з тим, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. ОСОБА_1 є платником аліментів та відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», не звільняється від сплати судового збору під час розгляду справ зазначеної категорії в усіх судових інстанціях, відтак позивач, як платник аліментів, при поданні до суду позову про зменшення розміру частки аліментів, відповідно до абз.2.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» зобов`язаний сплатити його у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 704 гривні 80 копійок.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 180-184, 192 СК України, ст.ст. 2, 5, 10-13, 18, 81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого у військовій частині НОМЕР_3 м. Сміла, РНОКПП НОМЕР_4 на користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

Відповідно до «Перехідних Положень» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_1 , працюючий у військовій частині НОМЕР_3 м. Сміла, РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_2 .

Головуючий О.П.Опалинська