КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа №372/1652/18

30 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Олійника В.І.

- Ігнатченко Н.В.

при секретарі - Осінчук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 адвоката Лупейка Олександра Васильовича та представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Побутрембудматеріали» адвоката Томчишина Андрія Ігоровича на рішення Обухівського районного суду Київської області від 20 травня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Кравченка М.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Побутрембудматеріали», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансоіл-2009», Товариства з обмеженою відповідальністю «Парком Транс» про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

В червні 2018 року позивачі звернулися до суду з позовними заявами до ТОВ «Побутрембудматеріали», ТОВ «Укртрансоіл-2009», ТОВ «Парком Транс» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої пожежею на нафтобазі.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 08 червня 2015 року у Васильківському районі, Київської області поблизу сіл Кобці та Крячки о 17 годині на нафтобазі Товариства з обмеженою відповідальністю «Побутрембудматеріали» розпочалася широкомасштабна пожежа, яка тривала до 10-ї години 20 червня 2015 року. Вказана подія порушила спокій позивачів принесла хвилювання, тривогу, страх та моральні страждання.

Так, позивачі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 особисто приймали участь у гасінні пожежі, оскільки працювали пожежниками в самому епіцентрі подій, під час якої зазнали важкі термічні опіки, тривалий час лікувались, відчували болісні і фізичні страждання, а ОСОБА_8 була встановлена перша група інвалідності. Також, серед інших працівників спеціальних підрозділів, приймали участь ОСОБА_13 та його син ОСОБА_15 , які працювали пожежниками під час гасіння пожежі, ОСОБА_13 отримав важкі опіки, а син ОСОБА_15 загинув. Позивач ОСОБА_13 пережила величезні муки та страждання через загибель єдиного сина, вона втратила сенс життя, родина постійно відчувала душевний біль. Позивачка ОСОБА_4 внаслідок пожежі, ІНФОРМАЦІЯ_7 року втратила сина ОСОБА_16 , у зв`язку з чим зазнала моральної травми, від якої не може по сьогоднішній день оговтатись, перебуває у постійній депресії та не бачить сенс життя. Позивач ОСОБА_5 приймав участь у гасінні пожежі, отримав важкі термічні опіки, що ускладнювались алергічною реакцією, тривалий час проходив лікування, відчував фізичний біль, постійно відчуває жах від минулих подій пожежі, моральне страждання ускладнюється втратою в 2016 році онкохворої доньки, якій із-за його травмування не зміг адекватно допомогти. Позивачка ОСОБА_1 також зазнала втрати, внаслідок пожежі ІНФОРМАЦІЯ_7 року загинув її чоловік, вона залишилась сама зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_2 , 2011 року народження, втрата чоловіка являється трагедією їхнього життя та психологічною травмою від якої вони не можуть відійти до цього часу. Зазнала також втрати чоловіка ОСОБА_17 під час гасіння пожежі ІНФОРМАЦІЯ_7 року і позивачка ОСОБА_3 , яка прожила 15 років з чоловіком, переживає тяжкі муки, вважала, що за спричинену загибель рідних обов`язково мають понести відповідальність відповідачі.

Враховуючи зазначене, посилаючись на те, що за причинену їм моральну шкоду мають відповідати відповідачі, як власники та володільці джерел підвищеної небезпеки, їх вина є наявною, вимоги про відшкодування моральної шкоди позивачем ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_13 заявлена на суму 20 000 000,00 грн.; ОСОБА_8 заявлена на суму 15 000 000,00 грн.; ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 заявлена на суму 10 000 000,00 грн., які просили стягнути солідарно з ТОВ «Побутрембудматеріали», ТОВ «Укртрансоіл-2009», ТОВ «Парком Транс» на користь кожного позивача спричинену моральну шкоду та просили стягнути понесені судові витрати.

Рішенням Обухівського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Побутрембудматеріали» на користь ОСОБА_8 відшкодування моральної шкоди в розмірі 15 000 000,00 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Побутрембудматеріали» на користь ОСОБА_9 відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 000,00 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Побутрембудматеріали» на користь ОСОБА_10 відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 000,00 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Побутрембудматеріали» на користь ОСОБА_11 відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 000,00 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Побутрембудматеріали» на користь ОСОБА_12 відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 000 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Побутрембудматеріали» на користь ОСОБА_6 відшкодування моральної шкоди в розмірі 15 000 000 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Побутрембудматеріали» на користь ОСОБА_7 відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 000 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Побутрембудматеріали» на користь ОСОБА_3 відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 000 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Побутрембудматеріали» на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в розмірі 15 000 000 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Побутрембудматеріали» на користь ОСОБА_5 відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 000 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Побутрембудматеріали» на користь ОСОБА_4 відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 000 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Побутрембудматеріали» на користь держави судовий збір в сумі 105 655 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник позивачів - адвокат Лупейко О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити рішення Обухівського районного суду Київської області від 20 травня 2019 року та задовольнити позов всіх позивачів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Побутрембудматеріали», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансоіл-2009», Товариства з обмеженою відповідальністю «Парком Транс» про відшкодування моральної шкоди в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, без урахування всіх обставин справи. Зазначав, що суд безпідставно відмовив у задоволенні вимог про стягнення солідарно з усіх відповідачів моральної шкоди, оскільки вина всіх відповідачів у заподіянні моральної шкоди доведена доказами, наявними в матеріалах справи. Вказував на те, що суд не розглянув позовні вимоги ОСОБА_2 .

Також не погоджуючись з рішенням суду, представник ТОВ «Побутрембудматеріали» адвокат Томчишин А.І. подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Обухівського районного суду Київської області від 20 травня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду ухвально з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначав, що задовольняючи позовні вимоги частково та стягуючи з ТОВ «Побутрембудматеріали» відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність вини товариства у виникненні пожежі, оскільки вина доводиться наявністю обвинувального вироку суду, тоді як він відсутній, а не будь-якими іншими документами, зокрема як зазначено у рішенні суду - Звіт Урядової комісії, Акт за формою Н-5, припис про усунення порушень, висновок судової пожежно-технічної експертизи у кримінальному провадженні.

Вказував на те, що діяльність чи бездіяльність ТОВ «Побутрембудматеріали», як власника нафтобази, не могла завдати шкоди позивачам, оскільки вказане товариство не може відповідати за сам процес гасіння пожежі, та шкоду, завдану внаслідок порушень під час гасіння пожежі. Вважав, що позивачі зазнали шкоди не внаслідок самого факту виникнення пожежі на нафтобазі, а внаслідок саме порушень під час гасіння пожежі, тому обов`язок за шкоду завдану позивачам має відповідати ДСНС. При цьому, зазначив, що суд не урахував, що позивачі вже отримали від держави грошову компенсацію за завдану шкоду.

Посилався на те, що на думку ТОВ «Побутрембудматеріали», розміри задоволених вимог про відшкодування моральної шкоди не відповідають засадам розумності, виваженості та справедливості, а також визначений розмір моральної шкоди порушує дисбаланс між правами відповідача, з одного боку, та інтересами позивачів - з іншого.

Відзиви на апеляційні скарги не надходили.

В судовому засіданні представники позивачів ОСОБА_19 та ОСОБА_20 підтримали доводи апеляційної скарги позивачів та просили її задовольнити, у задоволенні апеляційної скарги відповідача ТОВ «Побутрембудматеріали» відмовити.

Представники відповідача ТОВ «Побутрембудматеріали» підтримали доводи апеляційної скарги товариства, та просили її задовольнити, а в задоволенні апеляційної скарги позивачів відмовити.

Представник ТОВ «Укртрансоіл-2009» підтримала доводи апеляційної скарги відповідача ТОВ «Побутрембудматеріали» та просила її задовольнити, в задоволенні апеляційної скарги позивачів відмовити.

Представник ТОВ «Парком Транс» в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи, товариство повідомлено у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомлено, тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у відсутності представника зазначеної юридичної особи.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

За правилом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи частково позовні вимоги, стягуючи з ТОВ «Побутрембудматеріали» на відшкодування позивачам моральної шкоди у визначеному судом розмірі, суд першої інстанції виходив з того, що саме ТОВ «Побутрембудматеріали» як власник нафтобази, володілець джерела підвищеної небезпеки, є відповідальною особою за заподіяння шкоди внаслідок пожежі, тому саме з ТОВ «Побутрембудматеріали» підлягає стягненню моральна шкода на користь позивачів. Визначаючи розміри моральної шкоди кожному позивачу, суд першої інстанції виходив з характеру і обсягу моральних страждань, засад розумності, виваженості та справедливості, матеріального стану ТОВ «Побутрембудматеріали», відношення винної особи до скоєного та потерпілих після настання наслідків пожежі. Вважав, що визначені розміри моральної шкоди не порушують баланс між правами відповідача та інтересами позивачів.

Такі висновки суду ґрунтуються на встановлених обставинах справи, досліджених доказах, нормах матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, що 08 червня 2015 року близько 17 години 00 хвилин на нафтобазі, власником якої є відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Побутрембудматеріали», що знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Глеваха, вул. Південна,1, виникла пожежа, яка тривала до 10 години 20 червня 2015 року, що підтверджується актом про пожежу від 08.06.2015 року, іншими письмовими доказами та визнається сторонами.

У гасінні пожежі, серед інших працівників спеціальних підрозділів, приймав участь позивач ОСОБА_6 , а також син позивачів ОСОБА_13 та ОСОБА_13 - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які працювали пожежниками у відокремленому підрозділі Козятинського загону Відомчої воєнізованої охорони Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-західна залізниця» станції Козятин. Під час гасіння пожежі ІНФОРМАЦІЯ_8 року позивач ОСОБА_13 отримав важкі опіки, а син вказаних позивачів - ОСОБА_15 загинув.

При гасінні пожежі ІНФОРМАЦІЯ_8 року загинув чоловік позивача ОСОБА_1 та батько позивача ОСОБА_21 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , капітан служби цивільного захисту, який працював на посаді заступника начальника АРЗ СП ГУ ДСНС у м. Києві.

При гасінні пожежі ІНФОРМАЦІЯ_8 року загинув чоловік позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , майор служби цивільного захисту, котрий працював на посаді заступника начальника аварійно-рятувального загону Служби порятунку ГУ ДСНС у Київської області.

При гасінні пожежі ІНФОРМАЦІЯ_8 року загинув син позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , молодший сержант служби цивільного захисту, котрий працював на посаді пожежника-рятувальника у 15-й ДПРЧ ГУ ДСНС у м. Києві (Дарницькому районному управлінні Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у м. Києві).

У гасінні вказаної пожежі, серед інших працівників спеціальних підрозділів, також приймали участь позивачі: ОСОБА_8 , котрий працював старшим пожежним пожежного поїзду станції Козятин Відокремленого підрозділу Козятинського загону Відомчої воєнізованої охорони Державного територіального об`єднання «Південно-Західна Залізниця»; ОСОБА_9 , підполковник служби цивільного захисту, котрий працював начальником 34-ї Державної пожежно-рятувальної частини міста Вишневе ГУ ДСНС у Київської області; ОСОБА_11 , молодший сержант служби цивільного захисту, котрий працював пожежником-рятувальником у 44-й ДПРЧ (смт. Чабани) 9-го ДПРЗ ДСНС України у Київської області; ОСОБА_12 , майор служби цивільного захисту, котрий працював начальником 44-ї ДПРЧ (смт. Чабани) 9-го ДПРЗ ГУ ДСНС у Київської області; ОСОБА_10 , котрий працював пожежним рятувальником 15-ї ДПРЧ ГУ ДСНС у м. Києві; ОСОБА_5 , підполковник служби цивільного захисту, котрий працював заступником координаційного центру Головного управління ДСНС у Київської області. Всі вказані позивачі під час гасіння пожежі 9 червня 2015 року отримали важкі термічні опіки, а ОСОБА_8 була встановлена 1 група інвалідності.

Об`єкт, на якому відбулась пожежа, є об`єктом підвищеної небезпеки, оскільки нафтобаза являє собою комплекс машин та механізмів. Власником нафтобази є ТОВ «Побутрембудматеріали».

Питання винуватості певних осіб у вчинені діянь, наслідком яких стала пожежа, вирішується в межах кримінального провадження, у іншому суді триває судовий розгляд, будь-які особи до кримінальної, адміністративної чи дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку не притягнуті.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 583 від 09 червня 2015 року «Про утворення Урядової комісії з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації, що виникла 08 червня 2015 року у Київській області» було утворено відповідну комісію з ліквідації наслідків пожежі на нафтобазі ТОВ «Побутрембудматеріали».

Відповідно до протоколів Урядової комісії, про створення якої йшлося у вищевказаному розпорядженні КМУ № 583 від 09 червня 2015 року, підтверджуються обставини щодо вищевказаної пожежі, організаційних заходів по її гасінню та ліквідації і профілактиці наслідків.

Звітом Урядової комісії про результати ліквідації наслідків надзвичайної ситуації, що виникла 08.06.2015 року, створеної відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 09.06.2015 року № 583-р про результати ліквідації наслідків надзвичайної ситуації на території нафтобази ТОВ «Побутрембудматеріали» підтверджено статус події - пожежі як надзвичайної ситуації, підтверджено загибель 6 осіб та травмування 16 осіб; підтверджено, що пожежа тривала з 17 години 08 червня 2015 року по 10 годину 20 червня 2015 року; зафіксовано, що в гасінні пожежі загалом прийняло участь 939 осіб та 117 одиниць спецтехніки; що нафтобаза ТОВ «Побутрембудматеріали» із-за порушень містобудівного законодавства, правил технічної, пожежної та екологічної безпеки функціонувала як аварійно-небезпечний об`єкт, що пожежа мала негативні наслідки для довкілля; що пожежа являла собою загрозу для життя людей кількох населених пунктів із-за близькості нафтобази до військового складу боєприпасів; що такого розвитку подій вдалося уникнути лише внаслідок самовідданих пожежників по гасінню.

Актом за формою Н-5 про проведення спеціального розслідування нещасних випадків (аварії) на нафтобазі ТОВ «Побутрембудматеріали», який доповнює висновки Звіту Урядової комісії, підтверджено надзвичайний характер події. У висновку вищезазначеного акту відзначено, що ТОВ «Побутрембудматеріали» являлось власником нафтобази, а ТОВ «Парком Транс» та ТОВ «Укртрансоіл-2009» експлуатантами нафтобази та зберігачами на ній ПММ. Крім того, в зазначеному акті зафіксовані ряд порушень, які були виявлені та стосуються функціонування самої нафтобази та дій окремих осіб.

Таким чином, Урядовою комісією та міжвідомчою комісією за участі Державної служби праці України встановлено що:

- будівництво у 2011-2012 роках третьої черги нафтобази здійснювалось з відступленням від проектної документації;

- при будівництві на обмеженій території нафтобази були побудовані 8 резервуарів ємкістю 900 м3, які проектною документацією взагалі не передбачались;

- зведення додаткових резервуарів порушило всі протипожежні відстані по всій нафтобазі, які встановлені ВБН 2.2-58.1-94 «Проектування складів нафти і нафтопродуктів з тиском насичених парів не вище 93,3 кПа» і, як наслідок, весь об`єкт став аварійно небезпечним;

- документи дозвільного характеру на будівництво ТОВ «Побутрембудматеріали» не отримувались (дозволи на виконання будівельних робіт, сертифікати);

- декларативних документів ТОВ «Побутрембудматеріали» у ДАБІ не надавало (повідомлень про початок виконання підготовчих (будівельних) робіт, декларацій про початок виконання підготовчих (будівельних) робіт, декларацій про початок виконання підготовчих (будівельних) робіт, декларації про готовність об`єкту до експлуатації):

- стан устаткування і конструкцій нафтобази (технологічне обладнання, трубопроводи, арматура, саморегулююча апаратура, резервуари) нормативам не відповідають;

- збудована третя черга в експлуатацію у порушення вимог ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності не здавалась;

- згідно ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України вся нафтобаза із-за порушення містобудівельних правил являла самочинне будівництво;

- на об`єкт не отримувались декларації по безпеці.

Із звіту Урядової комісії та Акту Н.5 слідує, що станом на 8 червня 2015 року на час початку пожежі жодне із порушень не було усунуто, а саме гасіння ускладнювалось ущільненим розміщенням резервуарів, що означало неможливість її погашення до фактично повного згорання об`єкту. Також було зафіксовано, що з урахуванням висновків експертиз визначено основні причини надзвичайної ситуації: здійснення операцій технологічного процесу з порушенням вимог нормативних документів; експлуатація обладнання загального призначення (не спеціалізованого, не у вибухозахищеному виконанні), експлуатація виробничо-складської бази нафтопродуктів без проектної та виконавчої документації, акту готовності об`єкта до експлуатації, сертифікати відповідності закінченого будівництва об`єкту проектній документації, нормативним документам, нормативно-правових актах з охорони праці, недотримання правил належних відстаней, і участь у виробничому (технологічному) процесі осіб, які не мають професійної підготовки.

При цьому, із документів Урядової комісії та Акту Н.5 слідує, що безпосередньо прямою причиною пожежі, являлось здійснення нерегламентованих процесів, які полягали у виготовленні сумішевих бензинів за допомогою електрообладнання, виготовленого не в заводських умовах.

Встановлено, що відповідач ТОВ «Побутрембудматеріали» є власником земельної ділянки за адресою: Київська область, Васильківський район, Глевахівська селищна рада, цільове призначення - для експлуатації та обслуговування нафтобази, кадастровий номер :03:005:0001.

01.05.2015 року між ТОВ «Побутрембудматеріали» (орендодавець) і ТОВ «Парком Транс» (орендар) укладено договір оренди, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає за плату на певний строк у користування нерухоме майно.

За актом приймання - передачі від 01 травня 2015 року ТОВ «Побутрембудматеріали» передав, а ТОВ «Парком Транс» прийняв цілісний майновий комплекс за вказаною адресою; зауважень та претензій щодо якості, кількості та стану об`єкта оренди сторони не висловили. При цьому ТОВ «Побутрембудматеріали» не зазначив про недоліки об`єкта оренди відповідно до пункту 6.1.3 договору оренди.

Обов`язок забезпечення належного догляду за об`єктом та його схоронністю, у тому числі пожежної безпеки об`єкта оренди згідно до пункту 6.3.2 договору віднесено до обов`язків орендаря. Під час передачі 1 травня 2015 року, згідно даних акту приймання - передачі від ТОВ «Побутрембудматеріали» до ТОВ «Парком Транс» зауважень та претензій щодо якості, кількості та стану об`єкта оренди сторони не висловили. При цьому ТОВ «Побутрембудматеріали» не зазначило про недоліки об`єкта оренди відповідно до пункту 6.1.3 договору оренди.

Відповідальною особою за цей об`єкт є ТОВ «Побутрембудматеріали», згідно з паспортом потенційно небезпечного об`єкта «Нафтобаза ТОВ «Побутрембудматеріали» розташованого за наведеною вище адресою, у якому наведено небезпечні технологічні процеси виробництва з небезпечними речовинами та характеристику основних джерел небезпеки підприємства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» суб`єкт господарської діяльності зобов`язаний: вживати заходів, направлених на запобігання аваріям, обмеження і ліквідацію їх наслідків та захист людей і довкілля від їх впливу; повідомляти про аварію, що сталася на об`єкті підвищеної небезпеки, і заходи, вжиті для ліквідації її наслідків, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування та населення; забезпечувати експлуатацію об`єктів підвищеної небезпеки з додержанням мінімально можливого ризику; виконувати вимоги цього Закону та інших нормативно-правових актів, які регулюють діяльність об`єктів підвищеної небезпеки.

За змістом пунктів 21, 23 частини першої статті 20, частини третьої статті 55 Кодексу цивільного захисту України до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить, зокрема забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки; здійснення заходів щодо впровадження автоматичних засобів виявлення та гасіння пожеж і використання для цієї мети виробничої автоматики. Забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Органами Державного нагляду і контролю у сфері пожежної безпеки здійснено понад 10 перевірок нафтобази ТОВ «Побудрембудматеріали», за результатами яких неодноразово виносилися постанови про застосування запобіжних заходів, складалися протоколи про адміністративні правопорушення у сфері пожежної безпеки, а керівництво нафтобази притягувалося до адміністративної відповідальності.

Так, за результатами перевірки дотримання вимог пожежної та техногенної безпеки, проведеної у травні 2015 року (на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 28.01.2015 р. № 317-р «Про надання дозволу на проведення планових перевірок стану пожежної та техногенної безпеки»), складено та вручено керівнику об`єкта акт від 20.05.2015 року № 53 та припис про усунення виявлених порушень, яким запропоновано до виконання 64 заходи та надано термін для усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки до 22.07.2015 року.

Згідно з приписом про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту від 30.04.2014 року № 284, складеного Васильківським районним відділом ГУ ДНС України у Київській області Державної служби України з надзвичайних ситуацій, при проведенні у період з 14 по 30.04.2014 року планової перевірки нафтобази по вул. Південна, 1 у смт. Глеваха щодо додержання та виконання ТОВ «Побутрембудматеріали» вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту відповідно до Кодексу цивільного захисту України, директору ТОВ «Побутрембудматеріали» ОСОБА_22 запропоновано вжити заходів пожежної безпеки для усунення виявлених порушень.

Відповідно до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення від 04.06.2015 року КИТгБ № 26132, складеного головним державним інспектором з питань цивільного захисту та техногенної безпеки Державної інспекції цивільного захисту та техногенної безпеки відносно провідного інженера ТОВ «Побутрембудматеріали» Южаніна Ю.А., під час перевірки встановлено ряд порушень, допущених при реконструкції об`єкта, що стало підставою для притягнення цієї особи до адміністративної відповідальності; постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09.07.2015 року цю особу визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення.

Згідно з висновком від 18.09.2015 року № 11993/15-47 судової пожежно-технічної експертизи за фактом пожежі, що сталася 08.06.2015 року на території нафтобази по вул. Південній, 1, у смт. Глеваха, Васильківського району Київської області, яка призначена у кримінальному провадженні № 0000881, осередок пожежі знаходився у місці виникнення електричної іскри між однією (з трьох) парою контактів (рухомого і нерухомого) у магнітному пускачі, встановленому у металевій шафі, яка була закріплена на кронштейні пересувного насосного електроагрегату, що знаходився між резервуарами № 90 і № 36, при наявній у цій шафі вибухо-пожежонебезпечної концентрації суміші парів горючої рідини з киснем повітря. Наявність цієї концентрації, здатної до займання, з`явилася після розгерметизації трубопроводу, виконаного із гумотканинного рукава, за допомогою якого до виникнення пожежі здійснювалося перемішування пального, що містилося у резервуарі № 90, і внаслідок розлиття пального на поверхню землі, що витікало із зазначеного резервуара поблизу зазначеного електроагрегату; причиною пожежі послужило вибухове займання утвореної суміші парів горючої рідини, що вилилася з резервуару № 90, з киснем повітря у встановленому за результатами проведення досліджень осередку пожежі.

Згідно з висновком судових експертів за результатами проведення комплексної судової вибухо-технічної, пожежно-технічної експертизи та з безпеки життєдіяльності від 20.04.2016 року №11934/15-46/14796/14797/15-47, проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз на підставі постанови старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ МВС України в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000881, виникнення пожежі на території нафтобази по вул . Південній , 1 у смт . Глеваха, Васильківського району, Київської області пов`язано з недотриманням вимог пожежної безпеки, а саме пунктів 1.1-1.3, 9.2 Правил Пожежної безпеки в Україні, пункту 4.6.11 Правил улаштування електроустановок, зокрема відповідними працівниками підприємства.

Таким чином, на час передачі об`єкта оренди за договором оренди майна від 01.05.2015 року, укладеним між ТОВ «Побутрембудматеріали» і ТОВ «Парком Транс», існували недоліки, що можуть бути небезпечними та призвести до негативних наслідків. При цьому ТОВ «Побутрембудматеріали» не зазначив про недоліки об`єкта оренди відповідно до пункту 6.1.3 договору оренди. Окрім зазначеного, згідно з умовами договору оренди саме власник нафтобази Товариство з обмеженою відповідальністю «Побутрембудматеріали» брало на себе обов`язок щодо можливих як форс-мажорних обставин під час експлуатації об`єкту так й відшкодування наслідків цих обставин.

За змістом частини другої статті 780 ЦК шкода, завдана у зв`язку з користуванням річчю, відшкодовується наймодавцем, якщо буде встановлено, що це сталося внаслідок особливих властивостей або недоліків речі, про наявність яких наймач не був попереджений наймодавцем і про які він не знав і не міг знати.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що саме ТОВ «Побутрембудматеріали», як власник нафтобази і володілець джерела підвищеної небезпеки є відповідальною особою за заподіяння моральної шкоди внаслідок пожежі, при тому що ним не було доведено належними та допустимими доказами в розумінні статей 76-79 ЦПК України ту обставину, що пожежа, яка виникла 08 червня 2015 на належному відповідачу об`єкті підвищеної небезпеки сталася саме внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до положень ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Виходячи зі змісту зазначеної норми матеріального права, особи, які спільно заподіяли неподільну шкоду взаємопов`язаними, сукупними діями або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

У пункті третьому постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», зазначено, що шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині, заподіяною нею. Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам.

За відсутності доказів, підтверджуючих сукупність та взаємопов`язаність дій відповідачів, об`єднаних спільними намірами, немає підстав для покладення на відповідачів солідарної відповідальності за заподіяну позивачам моральну шкоду.

Обгрунтовуючи наявність моральної шкоди, позивачі зазначали, що пожежа на нафтобазі, причини, що до неї призвели, явили собою очевидну загрозу для їх життя і здоров`я, життя і здоров`я членів їх сімей. Внаслідок зазначених аспектів усі позивачі та члени їх сімей переживали та переживають значні душевні страждання, що знайшли свій прояв у постійному стресі, страхах, тривогах, переживаннях та моральних муках.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визначаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Право на безпечне для життя та здоров`я довкілля - це одне з фундаментальних і всеохоплюючих прав людини і громадянина.

Згідно ч. 1 ст. 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадів, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права кожного на життя охороняється законом.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла.

Частиною 1 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивачі ОСОБА_23 та ОСОБА_13 стверджували про їх важке моральне травмування. Вказували, що переживають величезні муки та страждання через загибель єдиного сина ОСОБА_15 У зв`язку з його загибеллю вони втратили сенс життя. Ситуація ускладнилася тим, що і сам позивач ОСОБА_23 важко травмувався при гасінні пожежі. Родина постійно відчувала душевний біль із-за подій, пов`язаних із загибеллю сина ОСОБА_15 та травмування ОСОБА_13 Обоє заявляють про відчуття марності прожитого життя.

У позивача ОСОБА_1 при гасінні пожежі загинув чоловік ОСОБА_21 Вона вважає порушеними свої права та права своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки загибеллю чоловіка позивача і батька їх спільної дитини їм спричинена моральна шкода. Стверджувала, що загибель її чоловіка ОСОБА_21 для неї і їхньої доньки ОСОБА_2 є трагедією їх життя, непоправною незворотньою психологічною травмою, від якої вони не можуть відійти до цього часу і, напевно, ніколи не відійдуть.

Позивачу ОСОБА_3 у зв`язку з загибеллю чоловіка ОСОБА_17 спричинена важка моральна травма. Із своїм чоловіком ОСОБА_17 вона прожила 15 років. Спільних дітей у них не було, але у неї є донька, до якої чоловік ОСОБА_17 відносився як до рідної дитини. Він був люблячим чоловіком і турботливим батьком. Для них з донькою його загибель стала трагедією. Від цієї трагедії вона досі не отямилась, переживає тяжкі муки. Її звичний спосіб життя змінився, що відчувається у всіх сферах її буття. Вона досі не може і відмовляється вірити, що її чоловіка ОСОБА_17 немає серед живих і вона досі очікує, що він повернеться.

У позивача ОСОБА_4 при гасінні пожежі загинув її син ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .н. Загибеллю сина їй спричинена важка моральна травма. Від цієї втрати вона не може оговтатись до цього часу, перебуває у постійній депресії. Практично не бачить сенсу в своєму житті. Її звичний спосіб життя, беззаперечно, змінився, що відчувається у всіх сферах її буття. Вона досі не може і відмовляється вірити, що її сина ОСОБА_24 не має серед живих.

Позивач ОСОБА_8 зазначав, що внаслідок отриманих опіків став інвалідом 1-й групи, у нього обгоріло 60 % тіла, він три місяці знаходився в реанімації. Переживає величезні моральні і фізичні страждання. Не бачить сенсу у подальшому житті.

Позивач ОСОБА_9 також вказував, що серйозно постраждав від отриманих опіків, близько десяти днів знаходився у реанімації, продовжує відчувати біль і фізичні страждання.

Позивач ОСОБА_10 вказував, що у період свого травмування перебував у епіцентрі подій, які і далі згадує із жахом. Отримав опіки рук та обличчя 2 і 3 ступеня, понад 2 місяці лікувався. Далі відчуває фізичній біль, не може відійти від моральних страждань.

На подібні обставини посилалися також позивачі ОСОБА_11 та ОСОБА_12

Позивач ОСОБА_5 посилався на те, що під час гасіння пожежі отримав важкі термічні опіки, які ускладнювались наявністю у нього алергічної реакції, тривалий час лікувався. До сьогоднішнього часу відчуває фізичній біль, так і не може відійти від моральних страждань. Постійно відчуває жах від минулих подій пожежі. Моральний стан ускладнюється ще і тим, що у 2016 році у нього померла донька, яка страждала на онкозахворювання. Через своє травмування вважає, що не зміг їй адекватно допомогти.

Аналізуючи вказані позивачами обставини можна дійти висновку, що надзвичайна ситуація, пов`язана із пожежею на нафтобазі стала психотравмуючою для усіх позивачів і проявилась в комплексі психотравмуючих факторів, що вилились у душевні страждання, які спричинили моральну шкоду. При чому глибина та інтенсивність психотравмуючого впливу на особистість позивачів за обставин, які було піддано дослідженню, є надзвичайними, гіпертравмованими і потенційно небезпечними для життя і здоров`я. Між спричиненою позивачам моральною шкодою та психотравмуючими факторами надзвичайної ситуації вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Враховуючи наявні у справі докази, у їх сукупності, глибину душевних страждань, психологічного та емоційного стану позивачів, масштаб надзвичайної ситуації, тривалий час гасіння пожежі, в результаті чого частина позивачів втратило здоров`я та отримали значні опіки, частина позивачів втратила чоловіків, та синів, наявність доказів на отримання позивачами значного стресу, пов`язаного із очевидною загрозою для життя і здоров`я їх та їх сімей, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди позивачам.

Крім того, при визначенні розміру моральної шкоди, суд першої інстанції вірно врахував матеріальний стан належного відповідача ТОВ «Побутрембудматеріали», обставини, що характеризують відношення винної особи до скоєного та потерпілих після настання наслідків пожежі, відмову у наданні допомоги та ознак турботи про самих травмованих пожежників та близьких загиблих, невжиття будь-яких реальних заходів щодо добровільного відшкодування шкоди, характер і обсяг моральних страждань, яких зазнали позивачі,

Колегія суддів вважає, що визначені розміри моральної шкоди, відповідають засадам розумності, виваженості та справедливості, а також не порушують баланс між правами відповідача та інтересами позивачів.

Підсумовуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що розглянувши справу в межах предмету спору та підстав позову, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволенню в позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги позивачів про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні вимог про стягнення солідарно з усіх відповідачів моральної шкоди, оскільки вина всіх відповідачів у заподіянні моральної шкоди доведена доказами, наявними в матеріалах справи, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки такі доводи не ґрунтуються на вимогах.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не розглянув позовні вимоги ОСОБА_2 , колегія суддів відхиляє, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Так, врахувавши обставини справи, характер і обсяг моральних страждань, яких зазнала ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з ТОВ «Побутрембудматеріали» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди по 15 000 000 грн. При цьому, судом враховано, що позивач ОСОБА_1 втратила єдиного годувальника - чоловіка, самостійно утримує неповнолітню дитину, у спірних правовідносинах представляє інтереси себе особисто та діє в інтересах ОСОБА_2 яка є їх спільною донькою із загиблим ОСОБА_21

Твердження ТОВ «Побутрембудматеріали» в апеляційній скарзі про те, що, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність вини товариства у виникненні пожежі, оскільки вина доводиться наявністю обвинувального вироку суду, тоді як він відсутній, а не будь-якими іншими документами, зокрема як зазначено у рішенні суду - Звіт Урядової комісії, Акт за формою Н-5, припис про усунення порушень, висновок судової пожежно-технічної експертизи у кримінальному провадженні, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки аварія сталася на об`єкті підвищеної небезпеки, а відповідно до статті 16 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» така відповідальність настає незалежно від вини суб`єкта господарювання, у власності якого перебуває об`єкт.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що розміри задоволених вимог про відшкодування моральної шкоди не відповідають засадам розумності, виваженості та справедливості, а також визначений розмір моральної шкоди порушує дисбаланс між правами відповідача, з одного боку, та інтересами позивачів - з іншого, колегія суддів вважає не обґрунтованими, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції.

При цьому, визначаючи розмір моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з сад розумності, виваженості та справедливості, врахувавши обставини справи, характер і обсяг моральних страждань, яких зазнали позивачі, матеріальне становище відповідача, та його ставлення до потерпілих після настання наслідків пожежі.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Обухівського районного суду Київської області від 20 травня 2019 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 адвоката Лупейка Олександра Васильовича та апеляційної скарги представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Побутрембудматеріали» адвоката Томчишина Андрія Ігоровича.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 адвоката Лупейка Олександра Васильовича залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Побутрембудматеріали» адвоката Томчишина Андрія Ігоровича залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 20 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 04 листопада 2019 року.

Головуючий: Судді: