Справа № 237/445/19
Провадження № 2/237/551/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27.02.19 м. Курахове

Мар'їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Приходько В.А.,

при секретарі Лахно Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на незатребувану частину нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рідний брат позивача ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_5 були власниками квартири АДРЕСА_1, по 1/2 частині кожний. 17.08.2007 р. померла ОСОБА_5, спадщину після якої успадкував чоловік ОСОБА_4 та її онуки відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за правом представлення, оскільки їх батько ОСОБА_6 помер до відкриття спадщини в 2006 році. ОСОБА_4 нотаріально оформив право на спадщину, а онуки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до теперішнього часу до нотаріуса не звернулися, хоча є власниками 1/8 частини вищевказаного майна, оскільки мали право на обовязкову частку спадщини, як малолітні особи на момент відкриття спадщини. 23.06.2015 року помер ОСОБА_4 після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді 3/4 частки вищевказаного майна. Позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом і тепер є власницею 3/4 частки вищевказаної квартири та земельної ділянки. На даний час позивач утримає вказане майно за власний рахунок, відповідачі у його утриманні участі не приймають. Відповідачі на звязок не виходять, отримати їх згоду на оплату їх часток у позивача не має можливості, у звязку з наведеним виникла необхідність звернення до суду.

У судове засідання позивач не з'явився, надав заяви про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити, проти заочного рішення не заперечувала.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, були повідомлені належним чином про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення повідомлення, про причини неявки суду не сповістили, заперечень проти позову не надали, та від них не надійшли заява про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.

17.08.2007 року померла ОСОБА_5, після смерті якої відкрилась спадщина на:

- 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1 га.

Відповідно до статті 1241 ЦПК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Відповідно до стаття 1266 ЦПК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦПК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки син ОСОБА_7 помер в 2006 році, то ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вважаються такими, що прийняли спадщину (обовязкову частину) після смерті їх бабки ОСОБА_5 у вигляді 1/8 частки квартири АДРЕСА_1 кожному.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.12.2016 року ОСОБА_1 є власником 3/4 частки квартири АДРЕСА_1, спадкова справа № 531/2015, зареєстровано в реєстрі за № 2-1175.

Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як зазначає позивач, відповідачі не утримують своє майно у вигляді 1/8 вищевказаної квартири за кожним, позивач ремонтує комунікації, підтримує порядок, сплачує комунальні послуги в повному обсязі самостійно.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

За змістом статей 47, 48 ЖК Української РСР жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі. Норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.

Суд вважає встановленим, що частка відповідачів є незначною, складає 5,45 метрів квадратних на кожного, що є значно меншим за встановлену норму і не може бути виділена в натурі; розподілити вказану квартиру неможливо; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам відповідачів, оскільки, останні на протязі 13 років не висловлювались про необхідність у користуванні та проживанні у даному житлі.

Аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 13 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Аналогічний правовий висновок міститься й у постановах Верховного Суду України від 16.01.2012 року по справі № 6-81кс11 (№ в ЄДРСРУ 21355285), від 15.05.2013 року по справі № 6-37цс13 (№ в ЄДРСРУ 31701323) та від 02.07.2014 року по справі № 6-68цс14 (№ в ЄДРСРУ 39783878).

Суд вважає, що оскільки позивач самостійно несе тягар із утримування спільного майна, тобто спільне володіння та користування майном в даному випадку унеможливлюється саме бездіяльністю відповідачів які переклали свій обовязок щодо утримання майна на позивача, продовження спільної сумісної власності завдає істотної шкоди інтересам співвласнику квартири позивачу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовна заява є законною та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись 4, 6, 10, 12, 19, 76-81, 247, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 182, 321, 328, 331, 1217, 1220, 1225, 1261, 1297, 1298 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1, що перейшла по праву спадкування по 1/8 частині ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_1 вартість 1/4 частки квартири АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в сумі 14268,75 гривень кожному.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повному заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Марїнський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.А. Приходько