ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3909/19 Справа № 212/4656/18 Суддя у 1-й інстанції - Пустовіт О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони:

позивачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідач- Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», -

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 листопада 2018 року, яке ухвалено суддею Пустовітом О.Г. у м.Кривому Розі, повне судове рішення складено 30 листопада 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року позивачі звернулися до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (у травні 2018 року змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», скорочена назва АТ КБ «Приватбанк») про стягнення суми пені за порушення строків переказу , відшкодування завданої порушенням прав споживача моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 18 вересня 2017 року в цивільній справі №212/6792/16-ц, позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ПАТ КБ «Приватбанк», Державної служби фінансового моніторингу України, третя особа АТ «БМ Банк» задоволено частково.

Визнано неправомірними дії ПАТ КБ «Приватбанк» щодо зупинення здійснення фінансової операції з переводу грошових коштів в розмірі 645000 гривень ОСОБА_2, зобов'язано ПАТ КБ «Приватбанк» відновити фінансову операцію з переказу грошових коштів в сумі 645000 гривень на картковий рахунок ОСОБА_2 та відновити доступ ОСОБА_2 до цих грошових коштів.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.04.2018р. апеляційну скаргу за вищевказаною позовною заявою залишено без задоволення, рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 18 вересня 2017 року залишено без змін.

26 лютого 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» було відкрито ОСОБА_2 рахунок відповідно до Анкети-заяви про приєднання умов і правил надання банківських послуг.

За період з 01.01.2017 - 01.02.2017 зі скріншоту з Інтернет - банкінгу «Приват24», що працює з 2001 року та належить ПАТ КБ «Приватбанк» грошові кошти в розмірі 645 000 грн. 00 коп. були зараховані на картку/рахунку НОМЕР_1 лише 06.01.2017 року о 10 год. 36 хв., тобто через 63 доби. У зв'язку із чим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вважають, що вони мають право отримати пеню в розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу в розмірі 40 635 грн. 00 коп.

Також, їм була заподіяна шкода внаслідок, чого вони повинні були шукати інші джерела для отримання грошових коштів для виконання взятого на себе зобов'язання, тому вони вважають розмір заподіяної моральної шкоди 15 000 гривень, по 5 000 гривень кожному.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про стягнення суми пені за порушення строків переказу, відшкодування завданої порушенням справ споживача моральної шкоди, задоволені частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 пеню за порушення строків завершення переказу грошових коштів в сумі 40 635 (сорок тисяч шістсот тридцять п'ять) тисяч 00 коп.

Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк», посилаючись на допущену судом першої інстанції неповноту судового розгляду, порушення норм матеріального і процесуального права, ставить питання про скасування судового рішення в частині задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 пені в розмірі 40 635 грн.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач зазначає, що судами попередніх інстанцій не взято до уваги, що Банком було призупинено здійснення операції з поточного рахунку позивача ОСОБА_2, оскільки така операція проводилась з порушенням умов договору між Клієнтом і Банком. Зокрема, банком було призупинено операцію на суму 645000 грн., оскільки сума такої операції передбачала проведення поглибленої перевірки зазначеної фінансової операції з метою недопущення використання клієнтом послуг банку для легалізації кримінальних доходів та залучення банку до здійснення ризикової діяльності.

Апелянт вказує на те, що листом від 21.11.2016р. №20.10.0.0./7-20161113/415 Банк повідомив ОСОБА_2, що відновлення операцій за рахунком буде можливо після надання ним підтверджуючих документів про безвідсоткову позику, а листом від 22.11.2016р. №20.10.0.0./7-20161107/911, Банк просив ОСОБА_1 надати виписку з АТ «БМ БАНК» за рахунком НОМЕР_2 за період з 01.05.2016р. по 18.11.2016р. Проте, позивачі не виконали вимог відповідача і не надали документів, які витребував Банк, у зв'язку із чим зупинення фінансової операції банком було здійснено в рамках укладеного між сторонами договору та в межах чинного законодавства.

Також, відповідач вважає, що оскільки правовідносини у цій справі виникли між сторонами на підставі рішення суду, то відсутні підстави для застосування положень Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні», так як правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України від 21 квітня 1999 р. №606-ХІV «Про виконавче провадження», до яких не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільно-правову відповідальність за невиконання грошового зобов'язання.

Відзив на апеляційну скаргу відповідача не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 лютого 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» було відкрито ОСОБА_2 рахунок відповідно до Анкети-заяви про приєднання умов і правил надання банківських послуг.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 18 вересня 2017 року в цивільній справі №212/6792/16-ц позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ПАТ КБ « Приватбанк», Державної служби фінансового моніторингу України , третя особа АТ « БМ Банк» задоволено частково, визнано неправомірними дії Пат КБ « Приватбанк» щодо зупинення здійснення фінансової операції з переводу грошових коштів в розмірі 645000 гривень ОСОБА_2, зобов'язано ПАТ КБ « Приватбанк» відновити фінансову операцію з переказу грошових коштів в сумі 645000 гривень на картковий рахунок ОСОБА_2 та відновити доступ ОСОБА_2 до цих грошових коштів.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.04.2018р. апеляційну скаргу за вищевказаною позовною заявою залишено без задоволення, рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 18 вересня 2017 року залишено без змін.

Відповідно до виписки по картці/НОМЕР_1 та скріншоту з Інтернет - банкінгу « Приват24», за період з 01.01.2017 - 01.02.2017 грошові кошти в розмірі 645 000 грн. 00 коп. були зараховані на цей рахунок 06.01.2017 року о 10 год. 36 хв.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходив з того, що відповідач безпідставно не здійснив переказ грошових коштів на картковий рахунок позивача ОСОБА_2, чим порушив його право на отримання належних йому коштів, а відповідачем не надано доказів, які б спростовували доводи позивача, тому позовна вимога щодо стягнення пені в розмірі 40 635 грн. 00 коп. на користь позивача ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції. З огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно ч.3 ст.1068 ЦК України, банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом.

Відповідно до п.7.1.2. статті 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

За змістом пункту 1.24 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ коштів - це рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» порядок виконання операцій із застосуванням платіжних інструментів, у тому числі обмеження щодо цих операцій, визначаються законами України та нормативно-правовими актами Національного банку України.

Відповідно до п.7.1.2. статті 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. Банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки, протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку.

Згідно ст.30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк отримувача в разі надходження суми переказу протягом операційного дня зобов'язаний її зарахувати на рахунок отримувача або виплатити йому в готівковій формі в той самий день або в день (дата валютування), зазначений платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки.

Згідно ст.32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними.

У разі порушення банком, що обслуговує отримувача, строків завершення переказу цей банк зобов'язаний сплатити отримувачу пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними. В цьому випадку платник не несе відповідальності за прострочення перед отримувачем.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Стаття 550 ЦК України зазначає, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Як встановлено судом першої інстанції, рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 18.09.2017 року, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області 18.04.2018 року, встановлена неправомірність дій АТ КБ «Приватбанк» щодо зупинення здійснення фінансової операції з переводу грошових коштів в розмірі 645000 грн. позивачу ОСОБА_2, у зв'язку з чим покладено зобов'язання на банк відновити фінансову операцію з переказу грошових коштів на картковий рахунок ОСОБА_2 та відновити останньому доступ до цих грошових коштів.

Отже під час судового розгляду, судами першої і апеляційної інстанції проводилася перевірка правомірності дій відповідача в обмежені права позивача ОСОБА_2 в доступі до власних коштів та вільного розпорядження ними. При цьому судами встановлено, що правомірність блокування карткового рахунку була б можлива, якби банк вчинив дії визначені Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму» (стаття 17 Закону), однак доказів вчинення цих дій відповідачем не було надано, у зв'язку з чим і була встановлена неправомірність дій АТ КБ «Приватбанк» щодо зупинення здійснення фінансової операції з переводу грошових коштів в розмірі 645000 грн. позивачу ОСОБА_2

Під час судового розгляду цієї справи, суд встановив, що 31 жовтня 2017 року позивач ОСОБА_1 з метою надання фінансової допомоги ОСОБА_2 здійснив переказ грошових коштів в сумі 645000 грн. і в цей же день відповідач в односторонньому порядку заблокував рахунок ОСОБА_2, припинивши видачу грошових коштів з рахунку. Також, судом встановлено, що грошові кошти в сумі 645000 грн. були зараховані на картку/рахунок ОСОБА_2 лише 06 січня 2017 року о 10.36 год., що підтверджено випискою по картці/рахунку НОМЕР_1 та скріншотом з Інтернет - банкінгу «Приват24», за період з 01.01.2017 - 01.02.2017 (а.с.12-13).

Відповідно до п.8.4 ст.8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів.

Як встановлено судом, відповідач порушив встановлені законом строки переказу на 63 доби (з 31.10.2016-06.01.2017), що відповідно до ст.32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є підставою для стягнення пені у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Отже, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про порушення відповідачем права позивача ОСОБА_2 на отримання належних йому коштів у встановлені законом строки є підставою для стягнення на його користь пені в розмірі 40 635 грн. 00 коп., законним і обґрунтованим, а доводи відповідача викладені в апеляційній скарзі, недоведеними.

На думку колегії суддів, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, надав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 04 квітня 2019 року.

Головуючий:

Судді: