Справа № 486/1643/18
Провадження № 22-ц/812/579/19
У Х В А Л А

04 квітня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Прокопчук Л.М., Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання - Гавор В.Б.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив стягнути в порядку регресу з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 118 451 грн. 76 коп. та судові витрати у розмірі 1 934 грн.

Доводи позовної заяви обґрунтовував тим, що відповідно до договору поруки № SR-402/031/2008, укладеного 25 квітня 2008 року між ним та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - ЗАТ «ОТП Банк»), він є поручителем за виконання ОСОБА_2 її зобов'язань за кредитним договором № ML-402/031/2008 від 25 квітня 2008 року. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 жовтня 2010 року з нього та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») було стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 120 855 грн. 41 коп. Станом на 01 липня 2018 року ним було погашено частину боргу в сумі 118 451 грн. 76 коп., що підтверджується листом начальника Южноукраїнського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 09 липня 2018 року, решту суми 2 403 грн. 65 коп. було сплачено відповідачем.

Посилаючись на своє право зворотної вимоги як поручителя, який виконав зобов'язання за кредитним договором, просив стягнути з ОСОБА_2 118 451 грн. 56 коп. виплаченого відшкодування.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17 січня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу в порядку регресу, задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 в порядку регресу на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 118 451 грн. 76 коп. та судові витрати у сумі 1 934 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі, місцевий суд виходив із того, що оскільки позичальником ОСОБА_2 не було повідомлено позивача про виконання нею кредитних зобов'язань, а останній як поручитель грошове зобов'язання перед кредитором виконав, то він має право вимагати з боржника ОСОБА_2 стягнення на його користь грошових коштів, які ним були сплачені в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № МL-402/031/2008 від 25 квітня 2008 року.

Не погодившись із вказаним рішенням місцевого суду, ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, де, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просила рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17 січня 2019 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в Южноукраїнському міському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - Южноукраїнський ВДВС) перебувало виконавче провадження за виконавчим листом 2-54/2010, виданим на підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 жовтня 2010 року про стягнення в солідарному порядку з неї та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором № МL-402/031/2008 від 25 квітня 2008 року в сумі 120 855 грн. 41 коп.

Стягнення за вказаним виконавчим листом проводилось шляхом відрахування частини заробітної плати відповідача та позивача за місцем їх роботи.

13 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Южноукраїнського міського суду з позовом про стягнення з відповідачки в порядку регресу заборгованості в сумі 118 151 грн. 76 коп., в обґрунтування якого ним було надано довідку Южноукраїнського ВДВС № 5227 від 09 липня 2018 року, в якій зазначено, що з нього за виконавчим листом було стягнуто саме таку суму зобов'язань ОСОБА_2 перед банком.

З метою належного захисту своїх прав та з'ясування обставин справи, ОСОБА_2 також звернулася за довідкою про утримані з її заробітної плати суми та перераховані на користь стягувача кошти за виконавчим листом № 2-54/2010.

Згідно повідомлення № 14.20-19/532 від 15 січня 2019 року Южноукраїнського ВДВС за виконавчим листом № 2-54/2010 з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» за період з 01 серпня 2013 року по 01 червня 2017 року було стягнуто грошові кошти на суму 31 051 грн. 65 коп. та 31 липня 2017 року держаним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з фактичним виконанням рішення.

Отже, погашення боргу за вказаним виконавчим листом відбувалося як ОСОБА_2 так і ОСОБА_1, між тим, суд при ухваленні оскарженого рішення не врахував довідку надану відповідачкою та обґрунтував його лише довідкою наданою до суду позивачем.

У зв'язку з цим, ОСОБА_2 звернулася до Южноукраїнського ВДВС із заявою про надання інформації про суми коштів, які були перераховані на користь стягувача по виконавчому листу 2-54/2010 по кожному солідарному боржнику окремо. З довідки № 42411995/1455 від 08 лютого 2019 року, тобто отриманої на цей запит вбачається, що на користь банку ОСОБА_1 сплатив суму коштів у розмірі 87 548 грн. 71 коп., а тому за думкою відповідачки заявлені до неї позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги не визнав, вважав їх такими, що не відповідають дійсності та просив рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17 січня 2019 року змінити в частині стягнення на його користь з відповідачки суми боргу, а саме у розмірі 102 828 грн. 02 коп., в іншій частині рішення суду залишити в силі.

Доводи відзиву обґрунтовував тим, що рішення суду першої інстанції повинно бути залишено в силі, але з урахуванням звітів про здійсненні відрахування та виплати ДП НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЮУ АЕС» від 05 лютого 2018 року, відповідно з якими сума боргу зменшилася до 105 228 грн. 02 коп. та після повернення 30 червня 2017 року Держказначейством суми у розмірі 2 400 грн., складає 102 828 грн. 02 коп. Саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в порядку регресу.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, ОСОБА_2, не з'явившись в судове засідання, надіслала до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою, додавши листок непрацездатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

З огляду на зазначені норми процесуального закону колегія суддів вважає за можливе відкласти розгляд справи за клопотанням відповідача, визнавши причини її неявки в судове засідання поважними.

Водночас колегія суддів з метою повного та всебічного з'ясування обставин справи та дотримання процесуальних строків розгляду справи апеляційним судом вважає за можливе витребувати з Южноукраїнського ВДВС та Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» письмові докази з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що в довідках, наданих позивачем та відповідачем безпосередньо з місць їхньої роботи та виданих за їхніми вимогами Южноукраїнським ВДВС, є неузгодження, зокрема вказані різні суми, які були відраховані із заробітних плат ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та перераховані ПАТ «ОТП Банк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № МL-402/031/2008 від 25 квітня 2008 року.

Більш того, відповідно до зазначених довідок Южноукраїнського ВДВС, із заробітної плати позивача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_1 були відраховані грошові кошти не тільки на погашення кредитної заборгованості з боку останніх перед ПАТ «ОТП Банк», а також стягнуті суми виконавчого збору та витрати пов'язані з виконавчим провадженням. При цьому, в якому саме розмірі були перераховані кошти в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «ОТП Банк», а також, на що саме від самого початку були направлені гроші, зокрема, у розмірі 2 400 грн., які в подальшому були повернуті ОСОБА_1 Южноукраїнським ВДВС, в зазначених довідках не зазначено.

Також є не з'ясованим, чому виконавче провадження за виконавчим листом № 2-54/2010 виданим 04 листопада 2010 року відносно ОСОБА_1 закрито відповідно до п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі постановою Южноукраїнського ВДВС від 30 травня 2017 року (довідка Южноукраїнського ВДВС № 42411995/1455 від 08 лютого 2019 року), а відносно ОСОБА_2 за виконавчим листом виданим того ж дня по тій же справі державним виконавцем Южноукраїнського ВДВС була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв'язку з фактичним виконанням рішення лише 31 липня 2017 року.

Крім того, зі змісту зазначених довідок Южноукраїнського ДВС вбачається, що в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором стягувачу перераховано боржниками ОСОБА_2 - 31 051,65 грн., а ОСОБА_1 - 87 548,71 грн., що разом складає 118 600, 36 грн. Водночас з боржників за виконавчим листом підлягала стягнення на користь стягувача сума боргу у розмірі 120 885, 41 грн.

В силу вимог частин 3-5 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій.

Згідно з вимогами ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у ч.ч. 2 та 3 ст. 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Враховуючи, що суд першої інстанції незважаючи на зміст позовних вимог та надані сторонами протирічиві докази, не роз'яснив сторонам їх права щодо заявлення клопотань з приводу витребування доказів, тобто не сприяв всебічному та повному з'ясуванню обставин справи, а дослідження зазначених документів має суттєве значення для повного та всебічного з'ясування обставин спору, у зв'язку з неявкою сторін, колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребування від Южноукраїнського ВДВС та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», яке під час виконавчого провадження стало правонаступником ПАТ «ОТП Банк», інформації та доказів на її підтвердження щодо розмежування сум, сплачених боржниками на погашення боргу та у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду.

У зв'язку з зазначеним Миколаївський апеляційний суд вважає за необхідне витребувати в Южноукраїнському міському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області інформацію щодо розміру сплачених боржниками, окремо кожним, ОСОБА_2 та ОСОБА_1, в рамках виконавчих проваджень по виконанню виконавчого листа № 2-54/2010, виданого Южноукраїнським міським судом Миколаївської області 04 листопада 2010 року, з окремою розшифровкою сум, що були направлені стягувачу на погашення заборгованості у розмірі 120 855 грн. 41 коп., розміру стягнутих виконавчою службою сум виконавчого збору та виконавчих витрат, а також з якого виду стягнутих сум ОСОБА_1 було повернуто 2 400 грн.; виконавче провадження по виконанню судового рішення на підставі виконавчого листа № 2-54/2010, виданого Южноукраїнським міським судом Миколаївської області 04 листопада 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованості у сумі 120 855 гр. 41 коп., а також виконавче провадження по виконанню судового рішення на підставі виконавчого листа № 2-54/2010, виданого Южноукраїнським міським судом Миколаївської області 04 листопада 2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованості у сумі 122 183 грн. 96 коп.

На підтвердження виконання рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 жовтня 2010 року щодо стягнення в солідарному порядку на користь ПАТ «ОТП Банк» 120 855,41 грн. заборгованості за кредитним договором витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» інформацію щодо повної сплати боржниками суми боргу стягувачу у розмірі 120 855 грн. 41 коп.

Керуючись ст.ст. 84, 259, 260 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Витребувати в Южноукраїнському міському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області:

-інформацію щодо розміру сплачених боржниками, окремо кожним, ОСОБА_2 та ОСОБА_1, в рамках виконавчих проваджень по виконанню виконавчого листа № 2-54/2010, виданого Южноукраїнським міським судом Миколаївської області 04 листопада 2010 року, з окремою розшифровкою сум, що були направлені стягувачу на погашення заборгованості у розмірі 120 855 грн. 41 коп., розміру стягнутих виконавчою службою сум виконавчого збору та виконавчих витрат, а також з якого виду стягнутих сум ОСОБА_1 було повернуто 2 400 грн.;

-виконавче провадження по виконанню судового рішення на підставі виконавчого листа № 2-54/2010, виданого Южноукраїнським міським судом Миколаївської області 04 листопада 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованості у сумі 120 855 грн. 41 коп., а також виконавче провадження по виконанню судового рішення на підставі виконавчого листа № 2-54/2010, виданого Южноукраїнським міським судом Миколаївської області 04 листопада 2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованості у сумі 122 183 грн. 96 коп.

Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» інформацію щодо повної сплати боржниками ОСОБА_2 та Кулини чем ОСОБА_3 суми боргу стягувачу у розмірі 120 855 грн. 41 коп. (за можливості надати інформацію про сплачену суму боргу окремо по кожному боржнику).

Зазначені докази надати до Миколаївського апеляційного суду до 22 квітня 2019 року.

Відкласти розгляд справи на 25 квітня 2019 року на 9.30 год.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: Л.М. Прокопчук

Н.В. Самчишина

Повний текст ухвали складено 04 квітня 2019 року.