Справа № 307/820/19
Провадження № 2/307/905/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2019 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Чопик В.В., при секретарі Олексій Я.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру стягнення аліментів.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про збільшення розміру стягнення аліментів.

Свої позовні вимоги обґрунтовує посилаючись на те, що шлюб між нею та відповідачем розірвано рішенням Тячівського районного суду від 03.10.2013 р. Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 05.03.2012 року з відповідача стягуються аліменти в її користь на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 600 гривень щомісячно на дитину, до досягнення ним повноліття, що на даний час ця сума аліментів є не достатньою навіть для мінімального забезпечення сина та його належного утримання. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання сина значно зросли. Відповідач офіційно не працює, виїздить на заробітки, аліменти нікому не платить, інших неповнолітніх дітей немає, батьки на його утриманні не перебувають.

Тому просить суд збільшити розмір стягуваних аліментів за рішенням Тячівського районного суду від 05 березня 2012 року та стягувати з відповідача у її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 2500 гривень але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково обґрунтовуючи, що заявлені позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а саме: на даний час відповідач не спроможний сплачувати аліменти у бажаному позивачкою розмірі, так як проживає у скрутних матеріально-побутових умовах, власного житлового будинку, квартири, транспортного засобу, земельної ділянки та іншого цінного майна не має, підприємницькою діяльністю не займається, працює на разових роботах по місцю проживання, на сезонні роботи за межі України не виїжджає. Відповідач сплачує присуджені йому аліменти щомісяці, заборгованості по їх сплаті не має. 16.12.2013 р. відповідач уклав шлюб з ОСОБА_7, яка також ніде не працює, а веде догляд за їх спільним сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 р.. На утриманні у відповідача перебуває також його батько, який є інвалідом 2-ї групи. На даний час він проживає у будинку своєї дружини у с. Стульневе, Чернігівського району, Запорізької області. Разом з цим стверджує, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі від 1000 грн. до 1200 грн.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Тячівського районного суду від 05.03.2012 року було стягнуто з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття.

Позивачка стверджує, що сума аліментів у розмірі 600 грн. не є достатньою навіть для мінімального збезпечення сина та його належного утримання.

Відповідач ніде не працює, має на утриманні іншу сім'ю, батька інваліда, що стверджується довідками виданими Чернігівської сільської ради №№ 272, 270, 271, 275 від 01.04.2019 р., актом матеріально побутових умов, довідкою МСЕК № 530969.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Враховуючи наведене, суд вважає, що є підстави для застосування до відповідача примусового порядку стягнення аліментів у більшому розмірі ніж визначенорішенням Тячівського районного суду від 0 5 березня 2012 року .

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). В інших випадках аліменти визначаються у частці від заробітку платника (ч. 1 ст. 183 СК України).

Як вбачається позивачка, у відповідності до вказаних норм закону, вправі вимагати стягнення аліментів у твердій грошовій сумі навіть коли платник аліментів має стабільний заробіток.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум на дитину віком для дітей до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 грн, з 1 липня - 1699 грн, з 1 грудня - 1779 грн; для дітей від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 грн, з 1 липня - 2118 грн, з 1 грудня - 2218 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України).

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду з позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи, що з часу присудження аліментів за рішенням Тячівського районного суду від 5 березня 2012 року збільшились ціни на матеріальні потреби, прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року становить 2027 гривень та враховуючи матеріальне становище сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, збільшити, розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 223, ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст.ст. 154, 180, 192 СМ України, ст. 19, ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір стягуваних аліментів за рішенням Тячівського районного суду від 05.03.20012 року та стягувати з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_2.

Повний текст рішення виготовлено 04.04.2019 р.

Суддя: В.В. Чопик