У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2019 Справа №607/37/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання Хамелко О.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 подав до суду позов до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 січня 2019 року провадження у зазначеній справі було відкрито та справу призначено до підготовчого судового засідання.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримав та зазначив, що шлюб між ним та відповідачем існує лише формально, оскільки між ними втрачено почуття любові та поваги.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не зявилася, однак, направила до суду клопотання про надання строку на примирення, мотивоване тим, що від шлюбу з позивачем у них є неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому вона вважає за необхідне зберегти сімю, оскільки спільне проживання з позивачем вони припинили лише наприкінці 2018 року. На її думку, це є недостатнім часом для прийняття виваженого рішення про розірвання шлюбу. Щодо встановлення терміну на примирення, просить суд надати достатній час, впродовж якого вона та позивач могли б примиритися з урахуванням того, що вони проживають у різних населених пунктах, зокрема вона у м. Тернополі, а позивач ОСОБА_1 у Чернівецькій області.

При вирішенні клопотання , суд приймає до уваги наступне:

Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як зазначено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене частиною 1 статті 111 Сімейного кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК України). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Згідно вимог ч.7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Пунктом 4 частини 1 статті 251 ЦПК України передбачено, що суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

За вказаних обставин, зважаючи на те, що відповідач наполягає на збереженні шлюбу, та оскільки у сторін від шлюбу є неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд приходить до переконання, що клопотання відповідача ОСОБА_2 підлягає до задоволення шляхом надання сторонам строку для примирення тривалістю чотири місяці, а тому провадження підлягає зупиненню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 251, 253, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про надання строку для примирення задовольнити.

Надати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для примирення тривалістю три місяці, тобто до 31 липня 2019 року.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зупинити до 31 липня 2019 року на час надання сторонам строку на примирення.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складення повного тексту ухвали суду 02 квітня 2019 року.

Головуючий суддяОСОБА_4