Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2019 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Хорольській І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку.

Позивач в позові посилається на те, що відповідно до договору купівлі-продажу № 04-НД/04-М від 26 жовтня 2000 року, посвідченого Придніпровською товарною біржею він придбав у ОСОБА_2 житловий будинок в АДРЕСА_1 . 20 січня 2003 року він отримав свідоцтво про право власності на житловий будинок, видане на підставі рішення Личківської сільської ради № 47/3 від 25 жовтня 2002 року. Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,250 га, призначеній для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельній ділянці площею 0,0675, призначеній для ведення особистого селянського господарства, які відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія І-ДП № 025255 від 07 лютого 2001 року належать ОСОБА_2 .

На даний час у позивача виникла необхідність в узаконенні права власності на земельні ділянки. Але виявилося, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вважає, що маю право на земельну ділянку, оскільки на ній знаходиться житловий будинок, який належить йому на праві приватної власності.

Тому позивач вимушений звертатися до суду та просить визнати за ним право власності на земельні ділянки.

Позивач в судове засідання не з`явився та надав до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача - Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі.

Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до свідоцтво про право власності на житловий будинок, виданого 30 січня 2003 року на підставі рішення Личківської сільської ради № 47/3 від 25 жовтня 2002 року, житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 належить позивачу (а. с. 6).

Житловий будинок по АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці площею 0,250 га, призначеній для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельній ділянці площею 0,0675, призначеній для ведення особистого селянського господарства, які відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія І -ДП № 025255 від 07 лютого 2001 року належать ОСОБА_2 (а. с. 7).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується актовим записом про смерть № 16 від 20 березня 2000 року (а. с. 22).

Відповідно до листа Магдалинівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася (а. с. 19).

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Судом встановлено, що позивачем набуто право власності на житловий будинок, що підтверджується матеріалами справи, у зв`язку із чим перейшло право власності на земельну ділянку, на якій він розміщений, тому суд вважає, що є законні підстави задовольнити позов.

Керуючись ст. ст. 12, 13,81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на:

-земельну ділянку площею 0,250 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 , відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія І -ДП № 025255 від 07 лютого 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 6118;

-земельну ділянку площею 0,0675, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_1 , відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія І -ДП № 025255 від 07 лютого 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 6118.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук