Ухвала

25 березня 2019 року

м. Київ

справа № 206/4199/2012

провадження № 61-5401 ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Вороновицькі пилорами» на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2018 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 13 лютого 2019 року за заявою публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» за участю боржників товариства з обмеженою відповідальністю «Вороновицькі пилорами» та ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» до товариства з обмеженою відповідальністю «Вороновицькі пилорами», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року публічне акціонерне товариство «Банк Петрокоммерц-Україна» (далі - ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна») звернулося до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих листів у цій справі до виконання.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2018 року, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 13 лютого 2019 року, заяву ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» задоволено частково. Поновлено строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого 20 листопада 2013 року у справі № 206/4199/2012, про стягнення з ТОВ «Вороновицькі пилорами» на користь ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» заборгованості за кредитним договором від 20 червня 2008 року у розмірі 218 074,32 дол. США, що еквівалентно 1 743 068,07 грн. В задоволенні решти заяви відмовлено.

У березні 2019 року ТОВ «Вороновицькі пилорами» звернулося до суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволення заяви та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права. В решті оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, з огляду на таке.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Ухвала суду першої інстанції, щодо поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, яка віднесена до категорії ухвал, вказаних у пункті 24 частини першої статті 353 ЦПК України, після її перегляду в апеляційному порядку, не входить до переліку ухвал, які є предметом оскарження у касаційному порядку.

Постанова апеляційного суду, прийнята за результатами апеляційного перегляду такої ухвали, не може бути предметом перегляду у касаційному порядку.

Вказане узгоджується з висновками, викладеними у постанові Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

№ 61-10084 сво18 від 04 липня 2018 року.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 9 частини третьої статті 2, частиною третьою статті 3, частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Вороновицькі пилорами» на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2018 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 13 лютого 2019 року за заявою публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» за участю боржника товариства з обмеженою відповідальністю «Вороновицькі пилорами» та ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» до товариства з обмеженою відповідальністю «Вороновицькі пилорами», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь