Провадження № 2-о/521/476/19
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

04 квітня 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Граніна В.Л., при секретарі Шкребтієнко Г.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління ДМС України в Одеській області, про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України на 1991 рік, у тому числі станом на 24.08.1991 року на 13.11.1991 року. Цей факт необхідний для отримання паспорта громадянина України.

У ч. 2 ст. 256 ЦПК України йдеться про умови, за яких можливе встановлення інших юридичних фактів, крім тих, які перераховані у ч. 1 ст. 256 ЦПК України. До таких умов віднесено:

1.Встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права.

2. Коли законом не визначено іншого порядку їх встановлення,

3. Заявник не має іншої можливості одержати документ, що посвідчує юридичний факт,

4. Встановлення факту не посвідчується з наступним вирішенням спору про право.

Заявник указує в заяві до суду, що йому необхідно встановити цей факт для отримання паспорта громадянина України. Заінтересованою особою вказано Головне управління ДМС України в Одеській області.

Представник заінтересованої особи надіслав до суду заперечення на вказану заяву, в якій просив залишити її без розгляду у зв`язку з тим, що вбачається спір про право на отримання громадянства.

Представник заявника приймав участь у судовому засіданні, заперечував проти залишення заяви без розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, приходить до висновку, що із заяви вбачається спір про право заявника на отримання паспорта громадянина України, а тому така заява повинна бути залишена без розгляду.

В Постанові Пленуму Верховного Суду «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року зі змінами в п.3 указано, що у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

На підставі Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.4 Листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: Встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Таким чином, в даному випадку цей факт не може бути розглянутим в порядку цивільного судочинства. На підставі цієї Постанови в п.4 Листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, на підставі ч. 2 ст. 122 ЦПК ( ЦПК в новій редакції 2017 - ч. 1 ст. 186), а коли справу вже відкрито - закриває провадження в ній. Також не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо: набуття громадянства України громадянином іншої держави.

Крім того, в Постанові Пленуму Верховного Суду№5 від 1995 року зі змінами вказано: разом з цим для розгляду в порядку окремого провадження не може бути прийнята заява про встановлення факту родинних відносин, якщо заявник порушує справу з метою підтвердити в наступному своє право на жиле приміщення або на обмін жилого приміщення. У разі відмови в задоволенні вимог про визнання права на жилу площу або на обмін жилого приміщення, заінтересована особа має право звернутись до суду з відповідним позовом. Так, заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання саме для підтвердження в подальшому свого права на отримання громадянства.

Отже, на думку суду, фактично з цієї даної заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право набуття громадянства України, який повинен розглядатись в порядку адміністративного судочинства, шляхом подання адміністративного позову в установленому законом порядку, а не в порядку окремого провадження.

Тому, на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, оскільки із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право , а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідно залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику про можливість подачі до суду позовної заяви в порядку адміністративного чи цивільного судочинства, в залежності від предмета позову, про визнання свого права на отримання громадянства України.

Керуючись ч. 5 ст. 257, ч. 6 ст. 294, ч. 4 ст. 315 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління ДМС України в Одеській області, про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику можливість подачі до суду позовної заяви про визнання свого права на отримання громадянства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 15- денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Головуючий