Провадження № 2/761/7450/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Рибака М.А.

за участі секретаря Орел П.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Баховського М.М. про відвід судді Рибака М.А. від розгляду цивільної справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер України" до ОСОБА_1 , державного реєстратора комунального підприємства "Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу" Мутайламова Шаміля Ахмедбашаровича про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, витребування майна із чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В:

23 жовтня 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Баховського М.М. надійшла заява про відвід судді Рибака М.А. від розгляду цивільної справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер України" до ОСОБА_1 , державного реєстратора комунального підприємства "Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу" Мутайламова Шаміля Ахмедбашаровича про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, витребування майна із чужого незаконного володіння посилаючись на те, що, відповідно до ч. 1ст. 36 ЦПК України, наявні інші обставини, що викликають сумнів неупередженості або об`єктивності судді.

Вказана заява мотивована тим, що суддею Рибаком М.А. 06.10.2017 року було постановлено рішення у цивільній справі 761/44652/16-ц за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сівер Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , треті особи: Благодійний фонд «Християнський» та Прогресивна соціалістична партія України про визнання недійсним договору купівлі-продажу. Таким чином, правова позиція судді Рибака М.А. стосовно спірних правовідносин є очевидною, яку, на думку представника відповідача, слід сприймати як наперед відому позицію судді стосовно позовних вимог. Таким чином у представника відповідача є обґрунтовані сумніви щодо об`єктивного і неупередженого розгляду вказаної справи суддею. При цьому, визначення складу суду у даній справі супроводжувалось зловживанням процесуальними правами, передбаченими ч.2 ст. 44 ЦПК України, оскільки аналогічний позов також надійшов в провадження судді Мальцева Д.О., за результатами розгляду якого суддею було постановлено ухвалу про залишення позову без руху та в подальшому ухвалою суду повернуто через неусунення недоліків у встановлений ухвалою про залишення без руху строк.

Дослідивши матеріали справи та вивчивши викладені у заяві доводи, суд вважає, що вказана заява про відвід є необґрунтованою з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Окрім того, у висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Як вбачається з доводів позивача, то заявлені ним підстави для відводу ґрунтуються на наведених обставинах його незгоди із діями судді з винесення процесуального рішення у справі 761/44652/16-ц.

Між тим, жодних підстав для задоволення відводу не вбачається, а незгода сторони із процесуальними рішенням судді як у цій, так і у інших справах не можуть бути підставами для відводу судді.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу

Враховуючи, що заявлений відвід не містить будь-яких відомостей, які свідчили б про наявність підстав, визначених ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суд приходить до висновку, що заявлений відвід є необґрунтованим.

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід.

При цьому, суд не вбачає об`єктивної необхідності у зупиненні провадження у цій справі.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що заява представника відповідача про відвід головуючому є необґрунтованою та підлягає вирішенню суддею, який не входить до складу суду, що розглядає дану цивільну справу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40, 252, 253, 352-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати заявлений представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Баховським М.М. відвід судді Рибаку М.А. від розгляду цивільної справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер України" до ОСОБА_1 , державного реєстратора комунального підприємства "Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу" Мутайламова Шаміля Ахмедбашаровича про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, витребування майна із чужого незаконного володіння - необґрунтованим.

Передати заяву про відвід для її вирішення іншому судді у відповідності до вимог ч.3 ст. 40 та ч.1 ст. 33 ЦПК України.

У відповідності до вимог ст.353 ЦПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвали набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

СУДДЯ М.А. РИБАК