КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді доповідача - Білич І.М.

суддів - Панченка М.М., Іванченка М.М.

при секретарі - Кемському В.В.

за участю: представника позивача - Суховій М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Суховій Миколи Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 05 липня 2019 року, постановлену під головуванням судді Солом`янського районного суду міста Києва Оксюти Т.Г.,

по цивільній справі №760/18648/19 за позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду міста Києва, Зборів суддів Апеляційного суду міста Києва про визнання незаконним та скасування рішення зборів,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Апеляційного суду міста Києва, Зборів суддів Апеляційного суду міста Києва про визнання незаконним та скасування рішення №17, прийнятого 31.03.2017 року зборами суддів Апеляційного суду міста Києва.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 05 липня 2019 року ОСОБА_1 було відмовлено у відкритті провадження з підстав того, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Не погодившись з ухвалою суду, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій ставив питання про її скасування та направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі. Посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте Зборами суддів Апеляційного суду міста Києва, тобто органом суддівського самоврядування, який не є суб`єктом владних повноважень, а тому даний спір підсудний саме судам загальної юрисдикції.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

Відповідачі про день і час розгляду справи повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку. У судове засідання не з`явилися, поважність причин своєї неявки суду не повідомили. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність в силу вимог ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що позов пред`явлено до суб`єкта владних повноважень, а тому підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Проте, повністю з таким висновком колегія суддів не може погодитися, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий.

Разом з тим, як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення №17, прийнятого 31.03.2017 року зборами суддів Апеляційного суду міста Києва, тобто має місце оскарження рішення органу суддівського самоврядування.

Відповідно до ч. ч. 2-3 ст. 127 Закону № 1402 -У111 « Про судоустрій і статус суддів» суддівське самоврядування в Україні здійснюється через: 1) збори суддів місцевого суду, апеляційного суду; 2) Раду суддів України; 3) з`їзд суддів України.

Частинами першою та п`ятою ст. 128 Закону № 1402 -У111 « Про судоустрій і статус суддів» визначено, що збори суддів - зібрання суддів відповідного суду, на якому вони обговорюють питання внутрішньої діяльності цього суду та приймають колективні рішення з обговорюваних питань. Збори суддів:

1) обговорюють питання щодо внутрішньої діяльності суду чи роботи конкретних суддів або працівників апарату суду та приймають з цих питань рішення, що є обов`язковими для суддів та працівників цього суду;

2) визначають спеціалізацію суддів з розгляду конкретних категорій справ;

3) визначають рівень навантаження на суддів відповідного суду з урахуванням виконання ними адміністративних або інших обов`язків;

4) заслуховують звіти суддів, які обіймають адміністративні посади в цьому суді, та керівника апарату суду;

5) звертаються з поданням про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката, прокурора, посадової особи органу державної влади чи органу місцевого самоврядування за вчинення дій або бездіяльності, що порушують гарантії незалежності суду та судді;

6) здійснюють інші повноваження, визначені цим Законом.

Аналіз наведених положень чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що збори суддів Апеляційного суду міста Києва як орган суддівського самоврядування, який обговорює питання внутрішньої діяльності суду та приймає колективні рішення з обговорюваних питань, не є суб`єктом владних повноважень у розумінні пункту 7 частини першої статті 4 КАС України (в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року).

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20.03.2019 року при розгляді справи №804/4177/17.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню і з урахуванням положень п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Суду першої інстанції з урахуванням правової природи діяльності органу суддівського самоврядування при вирішенні питання відкриття провадження слід звернути увагу та перевірити можливість здійснення судового розгляду щодо визнання незаконним та скасування його рішення в судовому порядку, а саме чи може вказаний позов розглядатися в судах.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 379, 381-384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 05 липня 2019 року скасувати, питання передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: