Справа № 481/322/19
Провадж.№ 2/481/210/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Ціпивко І.І.,

за участю секретаря судового засідання Кузьміної Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданнів залі суду у м. Новий Буг Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області, ОСОБА_2 , про визнання права власності на земельну ділянку,

встановив:

позивач звернувся до суду із позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,1 га для обслуговування житлового будинку, розташованої по АДРЕСА_1 , яке набуте нею на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії МК № 1023 від 24.01.1994 року, припинити із скасуванням його реєстрації в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 74 від 24.01.1994 року, в зв`язку зі смертю ОСОБА_3 та визнати за ОСОБА_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,1 га, для обслуговування житлового будинку, розташованої по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 25 грудня 1997 року він придбав житловий будинок по АДРЕСА_1 у ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 25 грудня 1997 року. Даний житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,1 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, яка належить ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 1023 , виданого 24.04.1994 року на підставі рішення виконкому Новобузької міської ради Миколаївської області від 25.06.1993 року за №5-14 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності за №74. Предметом договору купівлі-продажу жилого будинку від 25 грудня 1997 року слугував лише будинок, питання про продаж земельної ділянки на якій він знаходиться не вирішувалось. В січні 2019 року він звернувся до Новобузької державної нотаріальної контори з метою відчуження належного йому будинку, на що йому було надано роз`яснення про неможливість оформити правочин, оскільки земельна ділянка на якій знаходиться будинок перебуває у приватній власності іншої особи. Також після звернення до Новобузької міської ради, про надання дозволу на виготовлення технічної документації на земельну ділянку, йому було повідомлено, що на земельну ділянку видано державний акт на право приватної власності на ОСОБА_3 . Також він дізнався, що власник земельної ділянки ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Посилаючись на викладене просив визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку.

Ухвалою суду від 01 жовтня 2019 року за клопотанням позивача до участі у справі в якості співвідповідача було залучено ОСОБА_2 .

В подальшому судом було встановлено, що співвідповідач ОСОБА_2 померла.

Позивач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Новобузької міської ради Миколаївської областіподав заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності, оскільки позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, за правилом ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями15,16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідченого завідуючою Новобузькою державною нотаріальною конторою Паліюк Л.М. та зареєстрованого в реєстрі за №1-1672, позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

Однак, предметом вказаного договору слугував лише будинок, питання про перехід у власність земельної ділянки, на якій розташований цей будинок (для обслуговування житлового будинку) при укладанні цього договору не вирішувалося.

Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 1023 виданого 24.01.1994 року на підставі рішення Новобузької міської ради народних депутатів №5-14 від 25.06.1993 року, площею 0,1 га, розташованої по АДРЕСА_1 з цільовим призначення для обслуговування жилого будинку та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №74 власником є ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області 22.03.2001 року, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що, складено відповідний актовий запис за №68.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №55707680 від 03.04.2019 року, після смерті ОСОБА_3 , Новобузькою держнотконторою 17.05.2001 року заведено спадкову справу за №146/2001.

Дослідивши спадкову справу №146/01 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.10.2001 року, посвідченого завідуючою Новобузькою державною нотаріальною конторою Паліюк Л.М. та зареєстрованого в реєстрі за №1119, спадкоємцем майна ОСОБА_3 є її сестра ОСОБА_2 . Спадкове майно на яке видано дане свідоцтво складається з права на земельну частку (пай), площею 6,46 га, яке належало ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області 14.11.2008 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що, складено відповідний актовий запис за №272.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЗК України, в редакції 1991 року, чинній на час виникнення спірних правовідносин, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.

Як вбачається з договору купівлі-продажу жилого будинку, зміст ст. 30 ЗК України сторонам, що підписали договір, роз`яснено нотаріусом.

З моменту передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_3 і до цього часу цільове призначення земельної ділянки не змінилося.

З огляду на викладене, у зв`язку з набуттям позивачем ОСОБА_1 на встановлених законом підставах права власності на житловий будинок, до нього також перейшло і право власності на земельну ділянку для його обслуговування, що автоматично припинило право власності ОСОБА_3 на дану земельну ділянку.

Крім цього, власник земельної ділянки ОСОБА_3 померла. Спадкоємець майна ОСОБА_3 ОСОБА_2 також померла не успадкувавши дану земельну ділянку.

Відтак, з часу набуття позивачем ОСОБА_1 права власності на зазначене нерухоме майно та не прийняття спадкоємцями спадщини після смерті ОСОБА_3 , - суб`єктивне право громадянки ОСОБА_3 , яка володіла спірною земельною ділянкою на праві власності, згідно вимог п. "б" ч. 1 ст. 140 ЗК України вважається припиненим.

Таким чином, дослідженні при судовому розгляді справи обставини, свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 як в частині припинення права власності ОСОБА_3 на спірну земельну ділянку, так і в частині визнання за позивачем права власності на дану земельну ділянку.

Вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи, останній не заявляв, тому суд відносить ці витрати на його рахунок.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 268, 273, 274-279 ЦПК України,-

ухвалив:

позов задовольнити повністю. Припинити право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, площею 0,1 га, для обслуговування жилого будинку, розташованої по АДРЕСА_1 , яке набуте нею на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 1023 виданого 24.01.1994 року на підставі рішення Новобузької міської Ради народних депутатів №5-14 від 25.06.1993 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №74.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Жовтневе, Новобузького району, Миколаївської області, право власності на земельну ділянку площею 0,1 га, для обслуговування жилого будинку, розташованої по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Відповідач: Новобузька міська рада Новобузького району Миколаївської області, місце знаходження: 55601, м. Новий Буг, площа Свободи, 42, Миколаївської області.

Повне судове рішення складено 06.11.2019 року.

Суддя І.І.Ціпивко