У Х В А Л А

07 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 761/14537/15-ц

Провадження № 14-574цс19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Ткачука О.С.,

суддів Антонюк Н.О., Анцупової Т.О., Власова Ю.Л., Гриціва М.І., Данішевської В.І., Єленіної Ж.М., Золотнікова О.С., Князєва В.С., Лобойка Л.М., Лященко Н.П., Пророка В.В., Рогач Л.І., Ситнік О.М., Уркевича В.Ю.,

перевірила наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шеремета Олександра Вікторовича, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 04 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 15 серпня 2018 року

УСТАНОВИЛА:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шеремета О.В. (далі - Шевченківський РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві), заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»).

Скарга мотивована тим, що 05 лютого 2018 року ОСОБА_1 отримав виконавчий лист про стягнення з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на його користь коштів у розмірі 109 976,50 грн. 13 лютого 2018 року скаржник сплатив на рахунок Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві авансовий внесок у розмірі 2 % від суми стягнення, а саме 2 199,53 грн, і в той же день пред`явив виконавчий лист до виконавчої служби з відповідною заявою про прийняття виконавчого листа до виконання, відкриття виконавчого провадження. 12 березня 2018 року ОСОБА_1 отримав повідомлення державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шеремета О.В. від 16 лютого 2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі пункту 4 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки Національним банком України (далі - НБУ) прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

ОСОБА_1 , з урахуванням уточнених вимог, просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шеремета О.В. від 16 лютого 2018 року у формі повідомлення про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа № 761/14537/15-ц, виданого 05 лютого 2018 року Шевченківським районним судом м. Києва;

- зобов`язати державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шеремета О.В. прийняти до виконання виконавчий лист № 761/14537/15-ц, виданий 05 лютого 2018 року Шевченківським районним судом м. Києва, відкрити виконавче провадження та вчинити усі необхідні та передбачені законом виконавчі та інші дії, спрямовані на своєчасне і в повному обсязі виконання рішення суду;

- визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шеремета О.В. з 16 лютого по 08 березня 2018 року щодо надсилання повідомлення від 16 лютого 2018 року про повернення без прийняття до виконання виконавчого листа № 761/14537/15-ц, виданого 05 лютого 2018 року Шевченківським районним судом м. Києва;

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шеремета О.В. з 16 лютого по 15 березня 2018 року щодо повернення авансованого внеску в сумі 2 199,53 грн, сплаченого при пред`явленні до примусового виконання виконавчого листа № 761/14537/15-ц, виданого 05 лютого 2018 року Шевченківським районним судом м. Києва;

- зобов`язати Шевченківський РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві у десятиденний строк повідомити суд про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 квітня 2018 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шеремета О.В. з 21 лютого по 15 березня 2018 року щодо повернення авансованого внеску в сумі 2 199,53 грн, сплаченого при пред`явленні до примусового виконання виконавчого листа № 761/14537/15-ц, виданого 05 лютого 2018 року Шевченківським районним судом м. Києва. У задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що судом не встановлено порушень державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, немає необхідності для зобов`язання повідомляти суд про виконання ухвали, оскільки вказаний обов`язок для органу державної виконавчої служби встановлений законом.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 15 серпня 2018 року ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 04 квітня 2018 року в частині відмови у задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця з 16 лютого по 08 березня 2018 року щодо надсилання повідомлення від 16 лютого 2018 року про повернення без прийняття до виконання виконавчого листа № 761/14537/15-ц, скасовано та задоволено скаргу ОСОБА_1 в цій частині.

Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шеремета О.В. з 16 лютого по 08 березня 2018 року щодо надсилання повідомлення від 16 лютого 2018 року про повернення без прийняття до виконання виконавчого листа № 761/14537/15-ц, виданого 05 лютого 2018 року Шевченківським районним судом м. Києва. В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що при постановленні ухвали про часткове задоволення скарги, суд першої інстанції не врахував вимоги пункту 4 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо НБУ прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку -боржника.

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій в частині вимог скарги щодо визнання протиправним та скасування рішення державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шеремета О.В. у формі повідомлення про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа № 761/14537/15-ц, виданого 05 лютого 2018 року Шевченківським районним судом м. Києва, та щодо зобов`язання державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шеремета О.В. відкрити виконавче провадження за вказаним виконавчим листом та вчинення усіх необхідних та передбачених законом виконавчих та інших дій, спрямованих на своєчасне і в повному обсязі виконання рішення суду, та задовольнити його скаргу в цій частині.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення суперечать нормам прямої дії: Конституції України, нормам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), оскільки виконання рішення є завершальною стадією судового процесу та невід`ємною складовою права на справедливий суд, гарантованого державою, а отже, дії та рішення державного виконавця та оскаржувані судові рішення порушують його гарантоване право як стягувача на виконання рішення суду.

У липні 2019 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» подало відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що постанова апеляційного суду є законною і обґрунтованою, всі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, а тому підстави для її скасування відсутні, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 вересня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 вересня 2019 року справу № 761/14537/15-ц передано на розгляд Великої Палати Верхового Суду на підставі частини п`ятої статті 403 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Частиною п`ятою статті 403 ЦПК України встановлено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Передаючи справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду колегія суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду послалася на існування виключної правової проблеми щодо різного тлумачення пріоритетності Законів України «Про виконавче провадження» та «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у спірних правовідносинах.

Зокрема колегія суддів послалася на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постановах від 29 серпня 2018 року у справі № 127/10129/17 (провадження № 14-254цс18), від 13 березня 2018 року у справі № 910/23398/16 (провадження № 12-20гс18), від 07 листопада 2018 року у справі № 757/56680/16-ц (провадження № 14-267цс18), від 23 січня 2019 року у справі № 761/2512/18 (провадження № 14-472цс18) про те, що норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

При цьому колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вказала на протилежну правову позицію Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладену у постанові від 29 травня 2018 року у справі № 916/215/17, щодо застосування в аналогічних правовідносинах зазначеного вище закону у взаємозв`язку із Законом України «Про виконавче провадження». У постанові, зокрема йдеться про те, що державний виконавець, приймаючи спірне повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, діяв у межах та у спосіб, визначені Законом України «Про виконавче провадження», тобто із дотриманням положень пункту 4 частини 4 статті 4 цього Закону, що, в свою чергу, виключає можливість визнання таких дій державного виконавця незаконними.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16 квітня 2018 року № 910/11908/16, на яку також послалася колегія суддів при передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, йдеться про те, що державний виконавець діяв у межах своїх повноважень та у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, суд касаційної інстанції зазначив, що оскільки кошти, про зобов`язання переказати які прийнято рішення у справі, надійшли до банку після введення тимчасової адміністрації, то вони не підлягають включенню до ліквідаційної маси та позивач у справі не входить до кола кредиторів банку-боржника в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Враховуючи викладене вище, Велика Палата Верховного Суду вважає висновки колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду про наявність підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати недостатньо обґрунтованими.

У правових позицій Великої Палати Верховного Суду, викладений у зазначених вище постановах, щодо застосування Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» неодноразово вказувалося, що цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у правовідносинах з банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації.

Ураховуючи те, що боржником є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», щодо якого 18 грудня 2015 року розпочато процедуру ліквідації, і те, що Велика Палата Верховного Суду вже виклала свою позицію відносно пріоритету у застосуванні законодавства в таких випадках, справа не містить нової правової проблеми, яка раніше не вирішувалася Великою Палатою Верховного Суду.

В ухвалі Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду не вказано у чому полягає правове питання, яке раніше не було пояснено Великою Палатою Верховного Суду та яке потребує нового пояснення.

При цьому Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду не врахував, що невідповідність висновків Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду висновкам Великої Палати Верховного Суду не є підставою для передачі справи на розгляд останньої. Підстав та вимог про відступ від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у зазначених вище постановах, Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду не ставилося.

Крім того, в ухвалі про передачу цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду зазначено, що виключною правовою проблемою є і те, що рішення суду першої інстанції було ухвалено до введення тимчасової адміністрації у банку, а згодом підчас його перегляду, скасовано лише в частині відмови у стягненні пені та задоволено позовні вимоги і в цій частині. Враховуючи значний проміжок часу, що пройшов до ухвалення остаточного рішення, особа, яка захищала своє право на стягнення пені, могла втратити можливість заявити свої вимоги до банку відповідно до статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та не повинна нести додатковий тягар із повторного доведення своїх законних вимог відповідно до іншого механізму реалізації таких прав, встановленого державою.

Проте, Велика Палата Верховного Суду вважає, що цей висновок колегії суддів щодо наявності виключної правої проблеми у даній справі також є недостатньо обґрунтованим, оскільки фактично має форму припущення, а отже така форма, неприйнятна для вирішення відповідного питання Великою Палатою Верховного Суду, та може бути вирішена самим Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду.

Згідно з частиною шостою статті 404 ЦПК України, якщо Велика Палата дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об`єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала. Справа, повернута на розгляд колегії (палати, об`єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати.

За викладених обставин Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для прийняття справи № 761/14537/15-ц до розгляду та повертає її колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Керуючись частиною шостою статті 403, частиною шостою статті 404 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шеремета Олександра Вікторовича, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» повернути колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду - для розгляду касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.С. Ткачук

Судді: Н.О. Антонюк В.С. Князєв

Т.О. Анцупова Л.М. Лобойко

Ю.Л. Власов Н.П. Лященко

М.І. Гриців В.В. Пророк

В.І. Данішевська Л.І. Рогач

Ж.М. Єленіна О.М. Ситнік

О.С. Золотніков В.Ю. Уркевич