справа № 631/1663/16-ц
провадження № 2/631/61/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2019 року селище міського типу Нова Водолага
Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Мащенко С. В.
секретаря судового засідання Євсюкової О. В.
заочно та усно розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення суду цивільну справу за позовом ЛИПКУВАТІВСЬКОГО АГРАРНОГО КОЛЕДЖУ до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ УКРАЇНИ В ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, із залученням до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на боці відповідачів: ВІДДІЛУ ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ УКРАЇНИ У НОВОВОДОЛАЗЬКОМУ РАЙОНІ В ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, МІНІСТЕРСТВА ОСВІТИ І НАУКИ УКРАЇНИ, ПРОКУРАТУРИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ та ПРИВАТНОГО НОТАРІУСА ДЕРГАЧІВСЬКОГО РАЙОННОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ Пугачової Ірини Володимирівни, - «Про скасування наказу, визнання свідоцтв про право власності та договорів купівлі-продажу недійсними, скасування рішення щодо їх державної реєстрації»,-
скасування їх державної реєстрації -
Директор Липковатівського аграрного коледжу Таркан М. П. звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить скасувати наказ Головного управління Держземагенства України в Харківській області №3268-СГ від 24.11.2014 р. «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність»; визнати недійсними видані на його підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасувати їх державну реєстрацію, а саме: земельну ділянку площею 2 га, кадастровий № НОМЕР_10 на ім'я ОСОБА_2; земельну ділянку площею 2 га, кадастровий № НОМЕР_11 на ім'я ОСОБА_3; земельну ділянку площею 2 га, кадастровий НОМЕР_12 на ім'я ОСОБА_4; земельну ділянку площею 2 га, кадастровий НОМЕР_13 на ім'я ОСОБА_5; земельну ділянку площею 2 га, кадастровий НОМЕР_14 на ім'я ОСОБА_6; земельну ділянку площею 2 га, кадастровий НОМЕР_15 на ім'я ОСОБА_7; земельну ділянку площею 2 га, кадастровий НОМЕР_16 на ім'я ОСОБА_8; земельну ділянку площею 2 га, кадастровий НОМЕР_17 на ім'я ОСОБА_9; земельну ділянку площею 2 га, кадастровий НОМЕР_18 на ім'я ОСОБА_10 Також позивач просить визнати недійсними договори купівлі-продажу зазначених земельних ділянок та скасувати їх державну реєстрацію, а саме: земельної ділянки кадастровий № НОМЕР_10, укладений 01.04.2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_12, зареєстрований в реєстрі за №1115; земельної ділянки кадастровий № НОМЕР_11, укладений 10.04.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_12, зареєстрований в реєстрі за № 1212; земельної ділянки кадастровий НОМЕР_12, укладений 28.04.2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_12, зареєстрований в реєстрі за №1333; земельної ділянки кадастровий НОМЕР_13, укладений 01.04.2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_12, зареєстрований в реєстрі за №1133; земельної ділянки кадастровий НОМЕР_14, укладений 31.03.2015 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_12, зареєстрований в реєстрі за № 1074; земельної ділянки кадастровий НОМЕР_15, укладений 19.03.2015 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_12, зареєстрований в реєстрі за № 949; земельної ділянки кадастровий НОМЕР_16, укладений 19.03.2015 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_12, зареєстрований в реєстрі за № 934; земельної ділянки кадастровий НОМЕР_18, укладений 02.03.2015 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_11, зареєстрований в реєстрі за № 621 - посвідчені приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Пугачовою І. В.
В обґрунтування позову, Липковатівський аграрний коледж зазначає, що зазначені земельні ділянки знаходяться в його постійному користуванні та були незаконно вилучені внаслідок протиправних дій Відділу Держземагенства України у Нововодолазькому районі в Харківській області, а тому всі подальші дії з передачі їх у в власність, укладення договорів купівлі-продажу суперечать закону та в силу приписів статей 70 Закону України «Про вищу освіту», статей 84, 149, 152, 155 Земельного кодексу України, статей 15, 16, 21, 203, 215, 236 Цивільного кодексу України, Розпорядженням Кабінету міністрів України від 11.02.2010 року №318-р «Деякі питання збереження об'єктів державної власності», наказ Головного управління Держземагенства України в Харківській області№3268-СГ від 24.11.2014 року підлягає скасуванню, а видані на його підставі свідоцтва про право власності та укладені в подальшому договори купівлі-продажу підлягають визнанню недійсними та до них повинні бути застосовані наслідки недійсності правочину.
Представник позивача ОСОБА_15, що діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений своєчасно та належним чином, надав заяву, зареєстровані під вхідним № 2170/19-вх від 25.03.2019 року про розгляд справи за його відсутності, з урахуванням того, що позовні вимоги він підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Представник відповідача ГУ Держгеокадастру України в Харківській області, та відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, у судове засідання також не з'явились, про час та місце розгляду справи були сповіщені своєчасно та належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за їх відсутності не надали.
Представники третьої особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на боці відповідачів - Міністерства освіти та науки України, прокуратури Харківської області та Відділу Держгеокадастру України у Нововодолазькому районі в Харківській та приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Пугачова І.В., у судове засідання також не з'явились, про час та місце розгляду справи були сповіщені своєчасно та належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за їх відсутності не надали.
Відповідно до змісту частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, а згідно частини 3 статті 211 цього ж кодексу особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у представника позивача свідчать пункт 3 прохальної частини позовної заяви та відповідна заява, долучена до матеріалів справи.
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним давання ним особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.
Крім того, відповідно до частини 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України у зв'язку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішив можливим справу розглядати на підставі наявних в ній доказів та ухвалити заочне рішення, про що не заперечував представник позивача.
Здійснюючи правосуддя на засадах змагальності й рівності учасників судового процесу перед законом і судом, всебічно, повно, об'єктивно, справедливо, неупереджено та своєчасно з'ясувавши всі обставини справи і всі фактичні данні в межах заявлених вимог, що мають значення для вирішення справи за суттю й на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, перевіривши їх доказами, отриманими відповідно до правил цивільного процесуального кодифікованого закону й безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, що відповідають вимогам закону про їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а саме: дослідивши письмові докази у справі,- суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд - у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.
За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.
Оскільки на цей час Валківський окружний суд свою діяльність не розпочав, справа перебуває на розгляді належного суду.
Крім того, згідно пункту 9 частини 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України № 1618-ІV від 18.03.2004 року (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року із змінами та доповненнями) справи у судах першої інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання нею чинності.
Таким чином, ця цивільна справа підлягає розгляду за правилами, визначеними Цивільним процесуальним кодексом України в редакції, що набрала чинності з 15.12.2017 року (із змінами та доповненнями).
Отже, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю.
Судом встановлено, що на виконання Постанови Ради Міністрів УРСР №856 від 12 серпня 1964 р. «Про організацію радгоспів-технікумів», Наказом № 228 від 19 серпня 1964 року був створений Липковатівський радгосп-технікум як державний навчальний заклад.
На підставі Розпорядження Кабінету Міністрів України №87-р від 04.02.2015 року «Про передачу цілісних майнових комплексів навчальних закладів та державної установи до сфери управління Міністерства освіти і науки» Липковатівський аграрний коледж переданий із сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства до сфери управління Міністерства освіти і науки України.
Для проведення навчально-технічної та виробничої практики студентів, забезпечення проведення науково-дослідних робіт, Коледжем було набуто право постійного користування на земельні ділянки, площею 4890 га, які розташовані на території Бірківської сільської ради Нововодолазького району Харківської області:
Право постійного користування землею Липковатівським радгоспом-технікумом, статус та назву якого було змінено на Липковатівський аграрний коледж і надано право здійснювати підготовку фахівців з ліцензованими напрямками за ІІ рівнем акредитації на підставі постанови Кабінету Міністрів України №228 від 05.04.1994 р. «Про порядок створення, реорганізації і ліквідації навчально-виховних закладів» та наказу Міністерства освіти України №77 від 29.03.1995 р. «Про підсумки акредитації закладів освіти України», наказом Міністерства сільського господарства і продовольства України №125 від 15.05.1995 р. «Про зміну статусу радгоспів-технікумів», було набуте: відповідно Постанови №6 від 07.01.1972 р. «Про перетворення у радгоспи окремих колгоспів Української РСР» Центрального Комітету КП України і Ради Міністрів Української РСР, з метою зміцнення матеріально-технічної бази сільськогосподарських середніх спеціальних учбових закладів, було укрупнено Липковатівський радгосп-технікум шляхом приєднання до нього колгоспу ім. Шевченка та колгоспу «Червоний Жовтень» (а. с. 85 том № 1).
На виконання зазначеної постанови було ухвалене аналогічне за змістом рішення №50 від 19 січня 1972 р. виконавчого комітету Харківської обласної Ради депутатів трудящих «Про приєднання колгоспів імені Шевченка і «Червоний Жовтень» Нововодолазького району до Липковатівського радгоспу-технікуму» (а. с. 72 том № 1).
При цьому, перетворення колгоспів в радгоспи та приєднання їх до Липковатівського радгоспу-технікуму відбувалося в порядку передбаченому Постановою Ради Міністрів СРСР і ЦК КПРС від 3 травня 1957 р. N 495 (постанова Ради Міністрів УРСР і ЦК Компартії України від 9 травня 1957 р. N 450).
Відповідно статті 2 Земельного Кодексу Української РСР 1970 року, земельні відносини в Українській РСР регулюються Основами земельного законодавства Союзу РСР і союзних республік, а також іншими актами земельного законодавства СРСР, цим Кодексом та іншими актами земельного законодавства Української РСР, які видаються у відповідності з ними.
Факт перетворення та приєднання колгоспів саме відповідно зазначеного Порядку підтверджується: Протоколом-рішенням №1 від 19.01.1972 року Нововодолазької районної Ради депутатів трудящих; Протоколом - рішенням №14 від 25.07.1973 року Виконавчого комітету Нововодолажської районної ради депутатів трудящих Харківської області УССР; Проектом внутрішньогосподарського землевпорядкування, затвердженим виконкомом Нововодолажської районної Ради депутатів трудящих 25 липня 1973 року та винесеним в натуру 10 жовтня 1973 року (а. с. 73 - 75, 76 - 81 том № 1).
Таким чином, все майно, права та обов'язки, в тому числі і земельні ділянки які були закріплені на праві постійного (мовою оригіналу «вічного») землекористування за колгоспами: «Червоний Жовтень» - Державного акту на вічне користування землею № 540460 від 28.01.1952 року та імені Чапаєва, який рішенням загальних зборів членів колгоспу ім. Чапаєва, у 1968 року був перейменований у колгосп імені Шевченка - Державного акту на вічне користування землею №540456 від 24.01.1952 року, перейшли в постійне користування Липковатівського радгоспу-технікуму (а. с. 59 - 64 том № 1).
Також і відповідно до заведеної за формою, затвердженою Постановою Ради Міністрів СРСР від 10.06.1977 року №501 Земельнокадастрової книги Липковатівського радгоспу-технікуму від 12.03.1986 року, зазначені вище Державні акти, визначені як підстава набуття права користування землею (а. с. 82 - 84 том № 1)
Згідно статті 145 Земельного кодексу України (від 1970 року в редакції станом на час здійснення запису у 1986 році) для забезпечення раціонального використання земельних ресурсів ведеться державний земельний кадастр, який містить сукупність вірогідних і необхідних відомостей про природний, господарський і правовий стан земель.
За приписами статті 146 Земельного кодексу України (від 1970 року) державний земельний кадастр включає дані реєстрації землекористувань, обліку кількості і якості земель, бонітування ґрунтів і економічної оцінки земель.
У відповідності до статті 147 Земельного кодексу України (від 1970 року) порядок ведення державного земельного кадастру, форми кадастрової документації, періодичність уточнення та оновлення кадастрових даних встановлює Рада Міністрів СРСР.
Згідно пункту 2 постанови Ради Міністрів СРСР від 10 червня 1977 року за № 501 «Про порядок ведення державного земельного кадастру» формами кадастрової документації є в тому числі земельнокадастрова книга підприємства, організації і установи, яким земля надана в постійне або довгострокове користування.
Далі, відповідно постанови Кабінету Міністрів України №228 від 05.04.1994 року «Про порядок створення, реорганізації і ліквідації навчально-виховних закладів» та наказу Міністерства освіти України №77 від 29.03.1995 року «Про підсумки акредитації закладів освіти України», наказом Міністерства сільського господарства і продовольства України №125 від 15.05.1995 року «Про зміну статусу радгоспів-технікумів», було змінено статус і назву Липковатівського радгоспу-технікуму Харківської області на Липковатівський аграрний коледж та надано право здійснювати підготовку фахівців з ліцензованими напрямками за ІІ рівнем акредитації.
Рішення Виконавчого комітету Бірківської селищної ради №1 від 28.01.1999 року «Про закріплення в постійне користування земель за Липкуватівським аграрним коледжем», за навчальним закладом були знов закріплені по фактичному користуванню станом на 01.01.1999 року отримані в 1972 року земельні ділянки (а. с. 86 том № 1).

Кабінетом Міністрів України погоджено площі земельних угідь вищих аграрних закладів освіти та навчально-дослідних господарств в обсягах відповідно до звітів за станом на 01.01.2002 року (доручення Кабінету Міністрів України №16455/3 від 04.04.2002 року) - лист Міністерства аграрної політики України від 15.05.2002 року №37-79-13/4708 (а. с. 87 том № 1).

Станом на 01.01.2002 року за Липковатівським аграрним коледжем відповідно до звітів на праві постійного користування обліковується земельна ділянка загальною площею 4890 га.

Розпорядженням Нововодолазької РДА Харківської області від 11.11.2007 року № 686 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та складання документів, що посвідчують право постійного користування на земельну ділянку Липковатівського аграрного коледжу» (а. с. 88 том № 1).

Виготовлений новий проект землеустрою та отримані кадастрові номери: НОМЕР_19, НОМЕР_20, НОМЕР_21, НОМЕР_22, НОМЕР_23, НОМЕР_24, НОМЕР_25, НОМЕР_26 що підтверджується довідками Відділу Держкомзему у Нововодолазькому районі Харківської області №№252-258 від 28.11.2009 року (а. с. 89 - 92 том № 1).

Отже з урахуванням приписів частин 1, 3 та 4 статті 79-1 Земельного кодексу України (формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера..

Відповідно статті 3 Закону України «Про правонаступництво України», Закони Української РСР та інші акти, ухвалені Верховною Радою Української РСР, діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, ухваленим після проголошення незалежності України.

Таким чином, з урахуванням перехідних положень Земельного Кодексу України 1991 року, який втратив чинність та Земельного Кодексу України 2001 р., зазначених Державних актів, рішень органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, беручи також до уваги пункт 6 Постанови Верховної Ради УРСР від 18.12.1990 року № 563-ХІІ «Про земельну реформу», пункт 6 Перехідних положень ЗК України (2001 року) з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2005 від 22.09.2005 року у справі №1-17/2005 (справа про постійне користування земельними ділянками), у Липковатівського аграрного коледжу виникло і зберігалося право постійного користування одержаною на законних підставах в 1972 року землею.

Враховуючи, наявність у кадастровій документації записів про державну реєстрацію держаних актів на вічне користування землею, суд приходить до висновку, що державна реєстрація вказаних актів є здійсненою, а тому у відповідності до частини 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права Липковатівського аграрного коледжу на земельні ділянки, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними.

Відповідно частини 5 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в редакції від 01.07.2004 року, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Відділом Держземагенства України у Нововодолазькому районі в Харківській області, безпідставно, в лютому 2014 року було внесено зміни до державної статистичній звітності за формами 6-зем та 2-зем, внаслідок чого, землі які знаходяться в користуванні та використовуються Коледжем, були фактично в нього вилучені та переведені до земель запасу.

Скориставшись тим, що землі Липковатівського аграрного коледжу безпідставно переведені до земель запасу, Головним управлінням Держземагенства України в Харківській області було видано наказ №3268-СГ від 24.11.2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність», яким у власність громадянам, передаються земельні ділянки сільськогосподарського призначення із земель запасу площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, а саме:

-ділянка площею 2 га, кадастровий № НОМЕР_10 - ОСОБА_2;

-ділянка площею 2 га, кадастровий № НОМЕР_11 - ОСОБА_3;

-ділянка площею 2 га, кадастровий НОМЕР_12 - ОСОБА_4;

-ділянка площею 2 га, кадастровий НОМЕР_13 - ОСОБА_5;

-ділянка площею 2 га, кадастровий НОМЕР_14 - ОСОБА_6;

-ділянка площею 2 га, кадастровий НОМЕР_15 - ОСОБА_7;

-ділянка площею 2 га, кадастровий НОМЕР_16 - ОСОБА_8;

-ділянка площею 2 га, кадастровий НОМЕР_17 - ОСОБА_9;

-ділянка площею 2 га, кадастровий НОМЕР_18 - ОСОБА_10 (а. с. 125 - 126 том № 1).

Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 27 травня 2016 року по справі №631/2268/15-ц наказ Головного управління Держземагенства України в Харківській області №3268-СГ від 24.11.2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність», скасований в частині надання ОСОБА_17 земельної ділянки площею 2 га, кадастровий № НОМЕР_27 (а. с. 122 - 124 том № 1).

В інтересах відповідачів за довіреністю діяв громадянин ОСОБА_18, що підтверджується заявами від його імені до Головного управління Держземагенства в Харківській області про затвердження документації із землеустрою з подальшою передачею земель у власність для ведення особистого селянського господарства від його імені в інтересах відповідачів та відповідними довіреностями (а. с. 94 - 121, 127 - 129 том № 1).

Відповідач ОСОБА_9 своє право власності не зареєстрував та Свідоцтво про право власності на нерухоме майно не отримував.

Надалі, частка перелічених земельних ділянок була переоформлена на ім'я ОСОБА_11 та ОСОБА_12 шляхом укладання договорів купівлі-продажу між останніми та ОСОБА_19, який діяв від імені ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на підставі довіреностей.

Таким чином, були укладені та посвідчені приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Пугачовою І.В. наступні договори купівлі-продажу:

01.04.2015 року земельної ділянки площею 2 га, кадастровий № НОМЕР_10, між ОСОБА_2 та ОСОБА_12, зареєстрований в реєстрі за №1115;

10.04.2015 року земельної ділянки площею 2 га, кадастровий № НОМЕР_11, між ОСОБА_3 та ОСОБА_12, зареєстрований в реєстрі за №1212;

28.04.2015 року земельної ділянки площею 2 га, кадастровий НОМЕР_12, між ОСОБА_4 та ОСОБА_12, зареєстрований в реєстрі за №1333;

01.04.2015 року земельної ділянки площею 2 га, кадастровий НОМЕР_13, між ОСОБА_5 та ОСОБА_12, зареєстрований в реєстрі за №1133;

31.03.2015 року земельної ділянки площею 2 га, кадастровий НОМЕР_14, між ОСОБА_6 та ОСОБА_12, зареєстрований в реєстрі за №1074;

19.03.2015 року земельної ділянки площею 2 га, кадастровий НОМЕР_15, між ОСОБА_7 та ОСОБА_12, зареєстрований в реєстрі за №949;

19.03.2015 року земельної ділянки площею 2 га, кадастровий НОМЕР_16, між ОСОБА_8 та ОСОБА_12, зареєстрований в реєстрі за №934;

02.03.2015 року земельної ділянки площею 2 га, кадастровий НОМЕР_18, між ОСОБА_10 та ОСОБА_11, зареєстрований в реєстрі за № 621 (а. с. 133 - 150 том № 1).

Відповідно до статті 149 Земельного кодексу України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Тобто, підставою для вилучення вказаних земельних ділянок є рішення уповноваженого органу влади. Але, вилучення земельної ділянки повинно здійснюватись цим органом тільки у порядку, передбаченому статтею 149 Земельного кодексу України, де другим необхідним елементом вилучення земельної ділянки, окрім рішення органу місцевого самоврядування, є згода землекористувача.

Липковатівський аграрний коледж згоди на їх вилучення не надавав, як не надавали і засновники Липковатівського аграрного коледжу - Міністерство аграрної політики та продовольства України лист від 06.03.2015 року №37-27-3-13/3194 та Міністерство освіти та науки України, як і не приймалося з цього приводу ніяких рішень органами державної влади та органами місцевого самоврядування.

Крім цього, згідно частини 4 статті 84 Земельного кодексу України, відповідно якої до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать земельні ділянки, закріплені за професійно-технічними навчальними закладами.

Згідно частини 2 статті 70 Закону України «Про вищу освіту», майно закріплюється за державним або комунальним вищим навчальним закладом на праві господарського відання і не може бути предметом застави, а також не підлягає вилученню або передачі у власність юридичним і фізичним особам без згоди засновників вищого навчального закладу та вищого колегіального органу самоврядування вищого навчального закладу, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до пункту 4 об'єктів, згідно з якими Державному комітетові із земельних ресурсів разом із заінтересованими центральними органами виконавчої влади та іншими суб'єктами управління державної власності, у тому числі Національними та галузевими академіями наук, не допускати погодження документів, прийняття рішень, на підставі яких може здійснюватися відчуження з державної власності земельних ділянок, наданих у постійне користування державним підприємствам та організаціям, до законодавчого врегулювання питання щодо визначення порядку їх відчуження (а. с. 92 том № 1).

Таким чином, земельна ділянка, яка знаходиться в постійному користуванні Липковатівського аграрного коледжу є земельною ділянкою державної власності, яка не може бути предметом застави, а також не підлягає вилученню або передачі у власність та/або користування юридичним і фізичним особам.

Ті обставини, що земельна ділянка, яка закріплена і фактично знаходиться в постійному користуванні Липковатівського аграрного коледжу, юридично надана у приватну власність, а в подальшому переоформлена на підставі договору купівлі-продажу на іншу особу, суперечить чинному законодавству та порушує права Коледжу.

Відповідно до частини 1 резолютивної частини Рішення Конституційного суду України N 18-рп/2004 від 01.12.2004 року (справа про охоронюваний законом інтерес) під поняттям "охоронюваний законом інтерес", що вживається у Цивільно-процесуальному кодексі України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Перелік способів захисту порушених прав визначає стаття 16 Цивільного кодексу України. Цей перелік не є вичерпним, і суд може захистити порушені права чи інтереси і в інший спосіб, який встановлений договором або законом.

Вказана норма кореспондується із статтею 152 Земельного кодексу України, відповідно до якої власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Також відповідно до статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Тому суд скасовує наказ Головного управління Держземагенства України в Харківській області №3268-СГ від 24.11.2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність».

Окрім цього, протиправність дій та незаконність видання такого наказу підтверджується висновками за результатами роботи працівника Державної сільськогосподарської інспекції України члена комісії Адміністрації Президента України з вивчення діяльності Харківської обласної державної адміністрації, районних державних адміністрацій Харківської області щодо організації виконання завдань, визначених актами та дорученнями Президента України, а також взаємодії зазначених адміністрації з територіальними органами міністерств, інших центральних органів виконавчої влади стосовно виконання завдань, визначених актами та дорученнями Президента України, в частині ситуації, яка склалась навколо земель Липковатівського аграрного коледжу, згідно з якими було зазначено про порушення Головним управлінням Держземагенства в Харківській області під час видання ним оспорюваного Наказу: вимог пункту 11.11 Положення про Головне управління Держземагенства в областях, затверджене Наказом Мінагрополітики України 10.05.2012 року №258, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.05.2012 р. №852/21164 та чинного на час видання оспорюваного Наказу; вимог ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та вимог частини 4 статті 84 Земельного кодексу України, про що Коледжем був отриманий відповідний лист №1075/6-1/2-15 від 17.03.2015 року.

Частиною 3 статті 152 Земельного Кодексу України передбачено, що захист прав юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування та шляхом застосування інших, передбачених законом способів.

Статтею 155 Земельного кодексу України проголошено, що у разі видання державним органом акта, яким порушуються права щодо володіння, користування чи розпорядження належною особі земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Таким чином, видані на підставі наказу Головного управління Держземагенства України в Харківській області №3268-СГ від 24.11.2014 р. «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність» Свідоцтва про право власності на нерухоме майно на ім'я ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 має бути визнано недійсними.

Згідно частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 6 листопада 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України).

Згідно частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є не додержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Враховуючи викладене та те, що при укладенні договорів купівлі-продажу земельної ділянки не було дотримано вимог частини 1 та 2 статті 203 Цивільного кодексу України, такі договори має бути визнано недійсним відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 236 Цивільного кодексу України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Питання щодо судових витрат, суд вирішує відповідно та 2 статті 141 та приписів частини 1 та 2 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України с урахуванням роз'яснень пункту 35 Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014№ 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 15, 16, 21, 203, 215, 216, 236 Цивільного кодексу України, пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 6 листопада 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», статтею 70 Закону України «Про вищу освіту», статтями 84, 149, 152, 155 Земельного кодексу України, Розпорядженням Кабінету міністрів України від 11.02.2010 р. №318-р «Деякі питання збереження об'єктів збереження державної власності» та статтями 1 - 5, 7, 10 - 13, 17 - 19, 23, 42, 48, 58, 60, 62, 65, 67, 76 - 81, 83, 89, 128 - 131, 133, 137, 141, 211, 214, 223, 227, 235, пунктом 2 частини 1 та частиною 3 статті 258, статтями 259, 263 - 265, 267, 268, частинами 5 та 11 статті 272, частинами 1 і 2 статті 273, статтями 280 - 289, частиною 1 статті 352, статтями 354, 355 і пунктами 8, 9 й підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України № 1618-ІV від 18.03.2004 року (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року із змінами та доповненнями), -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ЛИПКУВАТІВСЬКОГО АГРАРНОГО КОЛЕДЖУ до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ УКРАЇНИ В ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, із залученням до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на боці відповідачів: ВІДДІЛУ ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ УКРАЇНИ У НОВОВОДОЛАЗЬКОМУ РАЙОНІ В ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, МІНІСТЕРСТВА ОСВІТИ І НАУКИ УКРАЇНИ, ПРОКУРАТУРИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ та ПРИВАТНОГО НОТАРІУСА ДЕРГАЧІВСЬКОГО РАЙОННОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ Пугачової Ірини Володимирівни, - «Про скасування наказу, визнання свідоцтв про право власності та договорів купівлі-продажу недійсними, скасування рішення щодо їх державної реєстрації»- задовольнити повністю.

Скасувати наказ ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ УКРАЇНИ В ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ №3268-СГ від 24.11.2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність».

Визнати недійсними видані на підставі наказ ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ УКРАЇНИ В ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ №3268-СГ від 24.11.2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність» Свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасувати їх державну реєстрацію, а саме:

-земельну ділянку площею 2 га, кадастровий № НОМЕР_10 на ім'я ОСОБА_2;

-земельну ділянку площею 2 га, кадастровий № НОМЕР_11 на ім'я ОСОБА_3;

-земельну ділянку площею 2 га, кадастровий НОМЕР_12 на ім'я ОСОБА_4;

-земельну ділянку площею 2 га, кадастровий НОМЕР_13 на ім'я ОСОБА_5;

-земельну ділянку площею 2 га, кадастровий НОМЕР_14 на ім'я ОСОБА_6;

-земельну ділянку площею 2 га, кадастровий НОМЕР_15 на ім'я ОСОБА_7;

-земельну ділянку площею 2 га, кадастровий НОМЕР_16 на ім'я ОСОБА_8;

-земельну ділянку площею 2 га, кадастровий НОМЕР_18 на ім'я ОСОБА_10.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 01.04.2015 року земельної ділянки площею 2 га, кадастровий № НОМЕР_10, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_12, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Пугачовою І. В., реєстровий №1115 та скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 10.04.2015 року земельної ділянки площею 2 га, кадастровий № НОМЕР_11, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_12,посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Пугачовою І. В., реєстровий №1212 та скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 28.04.2015 року земельної ділянки площею 2 га, кадастровий НОМЕР_12, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_12, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Пугачовою І. В., реєстровий №1333 та скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 01.04.2015 року земельної ділянки площею 2 га, кадастровий НОМЕР_13, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_12, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Пугачовою І. В., реєстровий №1133 та скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 31.03.2015 року земельної ділянки площею 2 га, кадастровий НОМЕР_14, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_12, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Пугачовою І.В., реєстровий №1074 та скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 19.03.2015 року земельної ділянки площею 2 га, кадастровий НОМЕР_15, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_12, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Пугачовою І.В., реєстровий № 949 та скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 19.03.2015 року земельної ділянки площею 2 га, кадастровий НОМЕР_16, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_12,посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Пугачовою І. В., реєстровий № 934 та скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 02.03.2015 року земельної ділянки площею 2 га, кадастровий НОМЕР_18, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_11, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Пугачовою І.В., реєстровий № 621 та скасувати його державну реєстрацію.

Стягнути з ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ УКРАЇНИ В ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ на користь Липковатівського аграрного коледжу понесені судові витрати розходи пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 1378,00 гривень (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 2067,00 гривень (дві тисячі шістдесят сім гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 2067,00 гривень (дві тисячі шістдесят сім гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 2067,00 гривень (дві тисячі шістдесят сім гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_5, Харківська область на користь Держави судовий збір в сумі 2067,00 гривень (дві тисячі шістдесят сім гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_6, Донецька область на користь держави судовий збір в сумі 2067,00 гривень (дві тисячі шістдесят сім гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судовий збір в сумі 2067,00 гривень (дві тисячі шістдесят сім гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судовий збір в сумі 2067,00 гривень (дві тисячі шістдесят сім гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_10, Харківська область на користь держави судовий збір в сумі 2067,00 гривень (дві тисячі шістдесят сім гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_11, Харківська область на користь держави судовий збір в сумі 689,00 гривень (шістсот вісімдесят дев'ять гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_12, Харківська область на користь Держави судовий збір в сумі 4823,00 гривень (чотири тисячі вісімсот двадцять три гривень 00 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Іншими учасниками судового процесу заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем або апеляційної скарги іншими учасниками справи, якщо їх не було подано, а у разі подання - після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення, що набрало законної сили, обов'язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються при проголошенні рішення:

Позивач: ЛИПКУВАТІВСЬКИЙ АГРАРНИЙ КОЛЕДЖ, місцезнаходження (площа Доценка, будинок № 1, село Липкуватівка Нововодолазького району Харківської області, 63221), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (00705657);

Відповідач: ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ УКРАЇНИ В ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, місцезнаходження (майдан Свободи, Держпром, 1 під'їзд, 6 та 7 поверх, місто Харків, 61022 ), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (39792822);

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживання чи перебування (АДРЕСА_6), реєстраційний номер облікової картки платника податків (НОМЕР_1), паспорт громадянина України не відомий;

Відповідач: ОСОБА_3, місце проживання чи перебування (АДРЕСА_7), реєстраційний номер облікової картки платника податків (НОМЕР_2), паспорт громадянина України не відомий;

Відповідач: ОСОБА_4, місце проживання чи перебування (АДРЕСА_8), реєстраційний номер облікової картки платника податків (НОМЕР_3), паспорт громадянина України не відомий;

Відповідач: ОСОБА_5, місце проживання чи перебування (АДРЕСА_9), реєстраційний номер облікової картки платника податків (НОМЕР_4), паспорт громадянина України не відомий;

Відповідач: ОСОБА_6, місце проживання чи перебування (АДРЕСА_10), реєстраційний номер облікової картки платника податків (НОМЕР_5), паспорт громадянина України не відомий;

Відповідач: ОСОБА_7, місце проживання чи перебування (АДРЕСА_11), реєстраційний номер облікової картки платника податків (НОМЕР_6), паспорт громадянина України не відомий;

Відповідач: ОСОБА_8, місце проживання чи перебування (АДРЕСА_11), реєстраційний номер облікової картки платника податків (НОМЕР_7), паспорт громадянина України не відомий;

Відповідач: ОСОБА_9, місце проживання чи перебування АДРЕСА_12), реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий, паспорт громадянина України не відомий;

Відповідач: ОСОБА_10, місце проживання чи перебування (АДРЕСА_13), реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий, паспорт громадянина України не відомий;

Відповідач: ОСОБА_11, місце проживання чи перебування (АДРЕСА_14), реєстраційний номер облікової картки платника податків (НОМЕР_8), паспорт громадянина України не відомий;

Відповідач: ОСОБА_12, місце проживання чи перебування (АДРЕСА_15), реєстраційний номер облікової картки платника податків (НОМЕР_9), паспорт громадянина України не відомий.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці відповідачів: ВІДДІЛ ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ УКРАЇНИ У НОВОВОДОЛАЗЬКОМУ РАЙОНІ В ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, місцезнаходження (вулиця Гагаріна, будинок № 7, селище міського типу Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області, 63202), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (39881170);

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці відповідачів: МІНІСТЕРСТВО ОСВІТИ І НАУКИ УКРАЇНИ, ПРОКУРАТУРИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, місцезнаходження (проспект Перемоги, будинок № 10, місто Київ, 01135), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (38621185);

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці відповідачів: ПРОКУРАТУРА ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, місцезнаходження (вулиця Богдана Хмельницького, будинок № 4, місто Харків, 61050), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (02910108);

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці відповідачів: ПРИВАТНИЙ НОТАРІУС ДЕРГАЧІВСЬКОГО РАЙОННОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ Пугачова Ірина Володимирівна, місце проживання чи перебування АДРЕСА_16), реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий, паспорт громадянина України не відомий.

Вступну та резолютивну частини (скорочене рішення) ухвалено шляхом прийняття, складено за допомогою комп'ютерного набору та підписано суддею у нарадчій кімнаті в одному примірнику 25.03.2019 року

Повне рішення складено за допомогою комп'ютерного набору та підписано суддею в одному примірнику 05.04.2019 року.

Суддя: С. В. Мащенко