Справа № 643/4570/18
Провадження № 2/643/593/19
01.04.2019 Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Букреєвої І.А. , при секретарі - Леонтьєвій І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про примусове виселення без надання іншого житла,-
Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить виселити ОСОБА_3 , що проживає в АДРЕСА_1 без дозволу позивачки, яка є власником квартири. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона з 2005 р. до 2012 р. проживала у цивільному шлюбі з відповідачем в у належній ій та її малолітній доньці ОСОБА_2 на праві приватної спільної сумісної власності одній кімнаті у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач останні роки, фактично користуючись неналежним позивачу житлом, пиячить безпосередньо у кімнаті, влаштовує сварки, бійки, застосовує фізичне рукоприкладство. Відповідач не підтримує з ним стосунки. Цивільний шлюб фактично розпався. Подальше проживання відповідачем в одній кімнатні гуртожитку з наведеної причини є не стерпним і не припустимим.
В судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить розглядати справу в її відсутність.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про часі місце судового засідання повідомлений у встановленому порядку .
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками кімнати у гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 на підставі копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно реєстр. НОМЕР_3 від 12.09.2017 р. на спец, бланку НОМЕР_4 ( а.с.3 )
Відповідач не зареєстрований у місці свого постійного проживання у належній позивачу та її малолітній доньці ОСОБА_2 на праві приватної спільної сумісної власності кімнаті у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач зареєстрований в іншому житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується письмовими доказами : копія сторінок паспорте відповідача; копію довідки № 1250 від 23.03.2018 р. з місця проживання про склад сім'ї то прописку; копії сторінок технічного паспорту на кімнату АДРЕСА_1.
У відповідність до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 41Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ,до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17липня 1997 року №475/97-ВР « Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року». Першого протоколу та протоколів № 2. 4. 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплю' право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею. незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Таким чином проживання в кімнаті АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3, перешкоджає позивачці володіти і вільно користуватися цим житлом, що призводить до порушення її права власності.
Відповідач не є членом сім'ї позивача та не має права користування квартирою відповідно до положень ст. 405 ЦК України та ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР, договорів найму (оренди) цією квартирою між позивачкою та відповідачем також не укладалось.
При таких обставинах суд приходить до висновку, що відповідача слід виселити з кімнаті АДРЕСА_1 .
У відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки слід стягнути сплачений судовий збір.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263 265 ЦПК України, ст.ст. 321, 386, 391 ЦК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про примусове виселення без надання іншого житла - задовольнити .
Виселити ОСОБА_3 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) з кімнати АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

СУДДЯ