РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Гусинського М.О.,

при секретарі Мірошниченко В.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача адвоката ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі № 12 суду у місті Словянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

12.02.2019р. ОСОБА_1 звернувся до Словянського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, пояснюючи свої вимоги наступним:

З 1996р. по 2018р. він та ОСОБА_3 перебували в шлюбі, є батьками двох дітей: сина ОСОБА_5, 6ю.04.1998 р.н., та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 Діти проживають разом із матірю ОСОБА_3, на користь якої рішеннями Словянського міськрайонного суду були стягнуті з нього аліменти: 30.11.2018р. на неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частини усіх видів його доходу, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.11.2018р. та до повноліття дитини 05.04.2029р., та 13.12.2018р. на повнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини усіх видів його доходу, починаючи з 21.11.2018р. і до закінчення сином навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років. Після винесення другого судового рішення про стягнення з нього на користь відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_9, який продовжує навчання, фактично змінився його матеріальний стан, оскільки за двома судовими рішеннями він зобовязаний сплачувати аліменти у розмірі 5/12 частин свого заробітку. Зазначає також, що він має непрацездатного батька похилого віку ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, який мешкає окремо від нього у с. Нова Миколаївка Барвінковського району Харківської області, він щотижня приїздить до батька, надає йому допомогу, піклується про стан його здоровя та умови життя, щонайменше витрачає на батька щомісяця 2000 грн. Його заробіток в середньому щомісяця складає 6324,60 грн. При сплаті аліментів по двум виконавчим листам та здійснення витрат на батька, сума, яка залишається на його прожиття становить 1689,77 грн. (6324,60 41,66%7-2000). Ця скма є меншою ніж прожитковий мінімум для працездатної особи, встановленої на 2019 рік з 01.01.2019р. -1921 грн., з 01.07.2019р. -2007 грн.

Посилаючись на вимоги ст.ст. 180, 182, 192, 199, 202 СК України просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Словянського міськрайонного суду від 30.11.2018р. по справі № 2/243/3694/2018 з розміру ј частини усіх видів доходу до 1/6 частини усіх видів доходу, щомісячно.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, дав пояснення, які співпадають із викладеним, на задоволені позовних вимог наполягав, додатково пояснив, що його батьку ОСОБА_10 в найближчий час потрібно буде робити операцію на очах, вартість операції складе 11500,00 грн., він розміру батьківської пенсії не знає, але батько йому повідомив, що у нього не вистачає грошей на операцію. У нього у власності є квартира у м. Словянську та легковий автомобіль, але це майно йому залишилося у спадок від тітки. Після 30.11.2018р. у нього зменшився розмір заробітку та погіршився стан здоровя. Якби суд не здійснив стягнення аліментів на повнолітнього сина, то він би не просив суд зменшити розмір аліментів на неповнолітнього сина. Він вважає, що він, як батько зобовязаний надавати допомоги старшому сину, який навчається в університеті, тому залишає розмір цих аліментів незмінними, просить суд зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні також підтримав позовні вимоги, на їх задоволені наполягав, суду пояснив, що майновий стан позивача змінився саме після винесення судом 13.12.2018р. рішення про стягнення з нього на користь відповідача аліментів в розмірі 1/6 частки заробітку на утримання старшого повнолітнього сина, так, як саме це і є зміною майнового стану ОСОБА_1, тому й подано позов про зменшення розміру аліментів на утримання молодшого неповнолітнього сина.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що вони з позивачем фактично не проживають з липня 2017р., коли позивач фактично вигнав її та двох дітей із своєї квартири, в якій усі вони до теперішнього часу зареєстровані. Вона сама утримує двох дітей, на даний час аліментів від позивача взагалі не отримувала, несе витрати з оплати як оренди квартири в розмірі 1000,00 грн. щомісяця, так і оплачує щомісячно комунальні платежі, що складає в середньому близько 2000,00 грн. на місяць, оплачує навчання старшого сина в університеті, вартість навчання складає 10400,00 грн. на рік, оплачує додаткове навчання молодшого сина в ПП «Лінгвістичний Центр», щомісячна вартість навчання складає 480 грн. Також вона одна несе тягар утримання як себе, так і своїх двох синів, забезпечуючи їх усім необхідним. Розмір її заробітку за лютий 2019р. склав 4246,12 грн. В разі зменшення розміру аліментів у неї не буде можливості належним чином утримувати дітей. Просила у задоволені позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні також не визнав позовні вимоги, проти їх задоволення заперечував, надав пояснення, які співпадають із викладеним відповідачем, додатково суду пояснив наступне: позивач ОСОБА_1 не надав суду будь-яких доказів на підтвердження зміни (зменшення) свого матеріального стану, а саме: надані суду довідки про розмір його заробітку закінчуються листопадом 2018р., хоча він зазначає, що його матеріальний стан змінився після винесення судом рішення про стягнення аліментів на повнолітнього сина ОСОБА_9 13 грудня 2018 року, що довідки офтальмологічного центру «Ясний зір» про те, що ОСОБА_10 потрібно здійснити операцію та про те, що вартість цієї операції становить 11500,00 грн. не є належним чином оформленим медичним висновком; ОСОБА_1 перебуває на обліку у КНК Словянської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги міста Словянська» з 01.07.2010р., тобто до винесення Словянським міськрайонним судом рішень про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_3, при останньому огляді лікарем 19.02.2019р. було виявлено, що стан ОСОБА_1 задовільний. Також позивачем не надано документального підтвердження його витрат на утримання батька. Відповідач ОСОБА_3 отримує заробітну плату, розмір якої значно менше розміру заробітної плати позивача ОСОБА_1, вона несе витрати на утримання житла та дітей, підтвердила це документально, потребує від позивача отримання аліментів саме в тому розмірі, який визначив суд. Просив суд відмовити у задоволені позову.

Розглядаючи цивільну справу суд виходить з наступних вимог закону:

Статтею 180 СК України передбачений обовязок батьків утримувати дитину, а саме: Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Зазначена норма права не має обмежень та виключень, підстави для звільнення батьків від утримання власної неповнолітньої дитини відсутні.

Під час визначення розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує наступні обставини:

?стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

?стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

?наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

?наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

?доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

?інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 198 СК України передбачений обовязок батьків утримувати повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

?письмовими, речовими і електронними доказами;

?висновками експертів;

?показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України передбачена належність доказів, а саме: належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. . Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно до ст. 78 ЦПК України докази повинні бути допустимими, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено достатність доказів, а саме: достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

?письмовими, речовими і електронними доказами;

?висновками експертів;

?показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України передбачена належність доказів, а саме: належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. . Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно до ст. 78 ЦПК України докази повинні бути допустимими, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено достатність доказів, а саме: достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

В судовому засіданні обома сторонами справи були визнані обставини винесення рішень стосовно стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_3 аліментів судовими рішеннями від 30.11.2018р. по справі № 2/243/3694/2018, а саме те, що ОСОБА_1 визнав позовні вимоги ОСОБА_3 і погодився на стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частки свого заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини, та від 13.12.2018р. по справі 2/243/3696/2018, а саме те, що ОСОБА_1 визнав уточнені позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення з нього на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) на період не більший, ніж до досягнення сином ОСОБА_9 23-річного віку.

Таким чином, зазначені обставини відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Позивачем ОСОБА_1 суду були надані довідки приватного підприємства «Офтальмологічний центр «Ясний зір» про необхідність проведення операції на оці «Копа Николаю Мефодиевичу» без зазначення дати його народження, місця реєстрації (фактичного проживання) та ідентифікаційного номеру платника податків від 22.02.2019 № 2 та без номера та дати із зазначенням рекомендацій перед операцією «ОСОБА_12, возраст 5.11.1942р. 74 лет».

Належність довідки від 22.02.2019р. № 2 неможливо ідентифікувати, а з довідки без дати та номеру слідує, що вона була видана у 2016-2017 роках, коли само особі, яка народилася 5.11.1942р. було 74 роки.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 вважають ці довідки неналежними доказами, з чим суд за вище перелічених підстав погоджується.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не надав документального підтвердження на необхідність нести ним витрати з утримання батька в розмірі не менше 2000,00 грн. щомісячно; відповідач ОСОБА_3 в су домову засіданні письмовими доказами, які є належні та допустимі, довела необхідність витрачання нею на утримання двох дітей значно більшої суми, ніж 2000,00 грн. (навчання сина ОСОБА_9 в університеті за договором коштує 10400,00 грн. на рік, оренда квартири (в якій вона проживає разом із дітьми) коштує 1000,00 грн. на місяць, витрати на навчання молодшого сина ОСОБА_11 складають 480 грн. на місяць, також постійно здійснюються витрати на придбання продуктів харчування, канцелярських приладів тощо).

Середній розмір заробітної плати позивача ОСОБА_1 (навіть станом на червень-листопад 2018р.), який складає 6324,60 грн. (після утримання податків та інших обовязкових платежів) значно вище заробітку ОСОБА_3 за лютий 2019р. 4246,12 грн. (після утримання податків та інших обовязкових платежів).

З медичної довідки на імя ОСОБА_1 слідує, що ОСОБА_1 стає на диспансерному обліку та під медичним наглядом у сімейного лікаря з 01.07.2010р. (тобто до винесення судом рішень про стягнення з нього аліментів), під час останнього огляду лікарем стан здоровя ОСОБА_1 був задовільний.

Судом також було встановлено, що під час розгляду цивільної справи №2/243/3694/2018 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину судом було дотримано усіх вимог законодавства України та 30.11.2018р. стягнуто рішенням суду з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.11.2018р. та до повноліття дитини тобто до 05.04.2029 року.

Станом на час розгляду даної справи на 04.04.2019р. стягнення аліментів потрібно здійснювати ще 10 років.

Судом також було встановлено, що під час розгляду цивільної справи № 2/243/3696/2018 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину судом також було дотримано усіх вимог законодавства України та 13.12.2018р. стягнуто рішенням суду з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 21.11.2018р. та до закінчення ОСОБА_5 навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23-річного віку тобто не більше, ніж до 26.04.2021 року.

Станом на час огляду даної справи на 04.04.2019р. стягнення аліментів потрібно здійснювати ще 2 роки.

Таким чином, в судовому засіданні позивачем ОСОБА_1 не доведено, що після винесення судом 13.12.2018р. рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/6 частини доходу (заробітку) змінився матеріальний стан ОСОБА_1 (окрім збільшення саме загального розміру аліментів).

ОСОБА_1, як батько неповнолітнього ОСОБА_6, зобовязаний утримувати свою дитину.

Матеріальне становище неповнолітнього ОСОБА_6 цілком залежить від матеріального становища його матері ОСОБА_3, статок якої не дозволяє їй самій, без матеріальної допомоги з боку батька дитини, утримувати дитину належним чином та нести усі необхідні, в тому числі і додаткові витрати, дитина потребує матеріальної допомоги з боку батька в тому самому розмірі (1/4 частина заробітку (доходу) батька), як і на час винесення 30.11.2018р. судом рішення про стягнення аліментів, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів задоволенню не підлягають.

Суд також розцінює дії ОСОБА_1, який в судовому засіданні у Словянському міськрайонному суді 13.12.2018р. під час розгляду цивільної справи №2/243/3696/2018 про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнав позовні вимоги та погодився на стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) до закінчення сином навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років, та пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні від 04.04.2019р. під час розгляду цивільної справи за його позовом до ОСОБА_3 стосовно зменшення розміру аліментів за рішенням суду від 30.11.2018р. по цивільній справі № 2/243/3694/2018 про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, стосовно того, що його матеріальний стан погіршився саме після винесення судом другого рішення про стягнення з нього аліментів на старшого, повнолітнього сина, як штучне створення погіршення своїх матеріальних умов саме з метою в подальшому зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12-14, 81, 89, 141, 223, 259, 259, 265, 267, 268, 273 268 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 184, 192, 197 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення виготовлено 5 квітня 2019 року.

Суддя Словянського міськрайонного суду М.О.Гусинський