Провадження № 2-н/243/232/2019
Справа № 243/2950/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м. Слов'янськ

Суддя Слов'янського міськрайонного суду Донецької області Ільяшевич О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

25 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Слов'янського міськрайонного суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу, з урахуванням доданих до неї документів, приходжу до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено, зокрема, повне ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) заявника і боржника, їх місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника, а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено також вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України).

Частиною 5 ст. 183 СК України закріплено, що звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, має право той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином заявниками у справах за заявами про видачу судового наказу про стягнення на утримання дитини є той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 59 ЦПК України, передбачено, що права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Суд може залучити до участі в таких справах неповнолітню особу чи особу, цивільна дієздатність якої обмежена.

Законні представники можуть доручати ведення справи в суді іншим особам.

Залежно від підстави виникнення процесуальне представництво поділяється на законне і договірне. Законне (необхідне, обов?язкове) процесуальне представництво виникає на підставі закону, адміністративного чи судового акта за наявності таких юридичних фактів: спорідненість, усиновлення, встановлення опіки чи піклування тощо. Воно здійснюється батьками, опікунами, піклувальниками.

Стаття 59 ЦПК визначає, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун (стаття 41 ЦК). Отже, процесуальні права недієздатної особи реалізує опікун, як його законний представник.

В своїй заяві про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, заявник зазначає, що хлопчик, як дитина, позбавлена батьківського піклування, перебуває на вихованні в дитячому будинку сімейного типу створеному на базі родини заявника ОСОБА_1 та його дружини, про що додає відповідне рішення Слов'янської міської ради № 1004 від 21 листопада 2018 року про влаштування, зокрема ОСОБА_3, на виховання до вказаного будинку.

Також зазначає про те, що мати малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, перебуває на лікуванні в КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янськ» у зв'язку із тим, що тривалий час страждає на психічну хворобу, яка перешкоджає виконанню нею батьківських обов'язків по відношенню до сина, про, що додає висновок ЛКК КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янськ» № 6/153 від 29 березня 2016 року, та рішення Слов'янської міської ради № 238/3 від 06 квітня 2016 року, яким дитині ОСОБА_3 наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування з тих підстав, що його мати ОСОБА_2 має тривалу хворобу, з посиланням на висновок ЛКК № 6/153 від 29 березня 2016 року, яка перешкоджає виконанню нею батьківських обов'язків, а відомості про батька дитини ОСОБА_4, внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Згідно із доданим до заяви висновком ЛКК КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янськ» № 6/153 від 29 березня 2016 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, має високий ступінь втрати здоров'я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну недієздатність до самообслуговування та залежність від інших осіб в перешкоджає виконанню батьківських обов'язків.

Таким чином, з повідомлених заявником відомостей про особу боржниці, та представлених документів, у суду постає обґрунтований сумнів щодо можливості здійснення/реалізації боржницею своїх цивільних процесуальних прав та обов'язків, в разі обмеження яких, якщо боржниця визнана недієздатною, її інтереси як недієздатної особи, повинен здійснювати опікун, як її законний представник.

Разом з тим, відомостей про те, хто здійснює повноваження опікуна ОСОБА_2, яка згідно із висновком лікарів-психіатрів страждає на тривалу хворобу у зв'язку із чим має повну недієздатність до самообслуговування та залежність від інших осіб, до заяви про видачу судового наказу, не додано.

Крім того, заявником не представлено також доказів того, що він є особою, яка має право на звернення до суду із даною заявою, оскільки як встановлено з доданих до заяви документів, малолітній ОСОБА_3 є лише вихованцем дитячого будинку сімейного типу створеному на базі родини заявника, разом з тим, доказів того, що заявник є законним представником хлопчика яким, в сенсі ст. 59 ЦПК України, може бути усиновлювач, опікун чи інші особи, визначені законом, суд не надано.

При цьому суд зазначає, що відповідно до роз'яснень викладених в п.1 Постанови Пленуму ВССУ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Аналіз наведених норм чинного процесуального законодавства та відповідних роз'яснень щодо суддівської практики дозволяє дійти висновку, що оскільки розгляд справи у наказному провадженні проводиться без виклику учасників судового розгляду, суд позбавлений можливості здійснити витребування будь-яких доказів по справі, розгляд справи проводиться у короткий строк, документи, якими заявник обґрунтовує свої вимоги в заяві про видачу судового наказу повинні бути обов'язково додані до заяви.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що у видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини, слід відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, оскільки заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Водночас суд роз'яснює, що за правилами ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених зокрема пунктом 1, частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, або подання заяви в порядку позовного провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст.165 ЦПК України, Постановою Пленуму від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» суддя, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, оскільки заява подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України.

Роз'яснити заявнику його право на повторне звернення з такою самою заявою в наказному порядку, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду О.В. Ільяшевич