Справа № 440/2182/17 Головуючий у 1 інстанції: Мельник С.Р.
Провадження № 22-ц/811/2131/19 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Буського районного суду Львівської області від 04 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Красненської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Красненської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно права та обов`язки. Вона є єдиним спадкоємцем майна чоловіка.

Окрім успадкованого майна, її чоловік за життя успадкував Ѕ частку будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , але не оформив вказаної спадщини, однак вважається таким що її прийняв, оскільки на час смерті власниці даної Ѕ частки ОСОБА_5 (його матері) проживав без реєстрації з нею у зазначеному будинку.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також її чоловік за життя успадкував іншу Ѕ частку даного будинку АДРЕСА_1 , але не оформив вказаної спадщини, однак вважається таким що її прийняв, оскільки на час смерті власниці даної Ѕ частки ОСОБА_6 (його бабці) проживав без реєстрації з нею у зазначеному будинку.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також бабця ОСОБА_6 за життя заповіла усе належне її майно її чоловікові ОСОБА_4 .

Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину не має, спадкової справи не заводилося. Її чоловік не оформив спадщину і не отримав свідоцтво на спадщину за законом на вказані частки даного будинку, хоча спадщину фактично прийняв.

З врахуванням зазначених обставин ОСОБА_1 на підставі ст.ст.1216,1218,1258,1261,1268,1272 ЦК України просила:

визнати за нею право власності порядку спадкування за законом на будинок АДРЕСА_1 .

Оскаржуваним рішенням Буського районного суду Львівської області від 04 лютого 2019 року позов задоволено повністю.

Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на спадкове майно, а саме: в цілому на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2 особа, яка не брала участі у розгляді справи в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі посилається на те, що її до участі в розгляді даної справи не була залучено, хоча рішення суду стосується її прав. Звертає увагу, що вона з дня смерті її чоловіка ОСОБА_7 , 02.10.2016 року здійснювала догляд за спірним будинком та оплачувала комунальні послуги.

Звертає увагу, що її померлий чоловік був сином ОСОБА_8 і ОСОБА_5 , який був єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері ОСОБА_5 . Зазначає, що позивач приховав від суду наявність інших спадкоємців.

Просить скасувати рішення Буського районного суду Львівської області та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачці у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, ОСОБА_1 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення Буського районного суду Львівської області від 04 лютого 2019 року скасуванню на підставі п. 1,3 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового рішення по справі.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_4 при житті не оформив своїх спадкових прав після смерті батька ОСОБА_8 , матері ОСОБА_5 та бабці ОСОБА_6 , хоча прийняв спадщину після їх смерті. Інших спадкоємців, які б претендували на вказане майно не має. Тому позивачка ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем майна померлих відповідно до ст.1261 ЦК України.

З таким висновком суду повністю погодитися не можна виходячи із наступних підстав.

Судом та матеріалами справи встановлено, що спірний будинок АДРЕСА_1 належав на праві спільної часткової власності:

Ѕ частка за ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Буською держнотконторою від 22.07.1987 року за Р.№1430;

Ѕ частка за Кутянською Теклею ОСОБА_9 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом Р.№1432 від 22 липня 1987р. виданого Буською держнотконторою.

Зазначене стверджується довідкою ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 11 листопада 2016 року №2/16671.

ОСОБА_6 (бабця ОСОБА_4 ) померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_5 (мати ОСОБА_4 ) померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_8 (батько ОСОБА_4 ) помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після їх смерті залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку АДРЕСА_1 .

За життя, а саме 26 грудня 1989 року ОСОБА_6 слала заповіт згідно якого все своє майно заповіла своєму внукові ОСОБА_4

ОСОБА_4 (чоловік ОСОБА_1 ) після смерті ОСОБА_6 спадщину не прийняв, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_4 у третій Львівській державні нотаріальній конторі була заведена спадкова справа №730/08.

30 травня 2008 року у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернулася ОСОБА_1 .

Згідно довідки ЛКП від 19 травня 2008 року №985, ОСОБА_4 до дня смерті був зареєстрований та проживав разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 » (а.с.37).

Згідно акту обстеження проживання №473 від 24 лютого 2017 року виданого Красненською селищною радою, ОСОБА_4 проживав без реєстрації у будинку АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_5 до їх смерті (а.с.10).

Згідно свідоцтва про право власності №43 від 09 лютого 2000 року виданого ВАТ «Автовантажмаш», ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.39-40).

10 листопада 2008 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку квартири за вказаною адресою після смерті ОСОБА_4 (а.с.44-45).

Звертаючись з позовом про визнання права власності на будинок АДРЕСА_3 ОСОБА_1 зазначала, що будь - яких інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, не має, жодна особа не подала заяви про прийняття спадщини.

У той же час, як встановлено в суді апеляційної інстанції, в ОСОБА_5 та ОСОБА_8 крім сина ОСОБА_10 , ще був син ОСОБА_7 , який з 15 липня 1997 року і до дня смерті батка ОСОБА_8 був зареєстрованим і проживав у спірному будинку разом з батьком у будинку АДРЕСА_3 , що підтверджується будинковою книгою.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 помер.

Згідно довідки Красненської селищної ради №3101 від 06 жовтня 2016 року ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 до дня смерті проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.66).

Після смерті свого чоловіка ОСОБА_7 - ОСОБА_2 звернулася до Буської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину а саме на будинок АДРЕСА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

За наведених обставин, суд першої інстанції не з`ясував належним чином коло спадкоємців, не перевіривши доводи позивача, яка стверджувала про себе, як єдиного спадкоємця, оскільки вона не повідомила суд про ОСОБА_2 , яка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_7 . Як наслідок, залучення до участі в якості відповідача Красненської селищної радиє передчасним, оскільки належним відповідачем має бути дружина ОСОБА_7 ОСОБА_2 з якою у позивача існує спір щодо права спадкування.

ОСОБА_1 не позбавлена можливості повторно звернутися до суду першої інстанції з позовом, вказавши всіх осіб, які повинні брати участь у розгляді у справи.

Зазначених обставин не врахував суд першої інстанції та дійшов передчасного висновку про задоволення позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст., 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Буського районного суду Львівської області від 04 лютого 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Красненської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 04 листопада 2019 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

1

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.