ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року

м. Харків

справа № 644/4476/17

провадження № 22-ц/818/723/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1,

відповідач: ОСОБА_2,

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Нова»,

розглянув в порядку спрощеного провадження в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» про стягнення страхової виплати та відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2018 року (в складі судді Бугери О.В.), -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» про стягнення страхової виплати та відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, в якому просив стягнути ОСОБА_2 на його користь завдану йому матеріальну шкоду різницю між фактичним розміром завданої шкоди 43986 гривень 13 копійок та встановленою граничною сумою страхової виплати 27000 гривень у розмірі 16986 гривень 13 копійок, матеріальні витрати на проведення експертного авто товарознавчого дослідження у розмірі 1000 гривень, половину від визначеної граничної суми страхової виплати у розмірі 27000 гривень, що складає 13500 гривень, а разом суму 31486 гривень 13 копійок. Відшкодувати йому за рахунок відповідача ОСОБА_3 Страхова компанія «НОВА» половину від визначеної суми страхової виплати у розмірі 27000 гривень 13500 гривень. Стягнути на його користь з відповідачів судові витрати.

Позов мотивований тим, що 11.10.2016 року водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом автомобілем JL 7162, державний номер НОМЕР_1, біля будинку № 11 по вулиці Семиградський вїзд в м. Харкові скоїв наїзд на автомобіль марки Mersedes-Benz, державний номер НОМЕР_2 під його керуванням. Внаслідок ДТП його автомобіль зазнав пошкодження, що призвело до його деформації та приведення в неналежний технічний стан. Провина ОСОБА_2 встановлена відповідною постановою Київського районного суду м. Харкова. На час вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність обох водіїв була застрахована ПрАТ «Страхова компанія НОВА». Після ДТП позивач подзвонив Страховику та йому було запропоновано зібрати всі необхідні документи для відшкодування та направити їх до м. Полтава на адресу підприємства «Фінанс-Лайн», що є партнером Страховика за наданими на його електронну адресу формами повідомлення та заяви про страховий випадок. 25 жовтня 2016 року він звернувся до ФОП ОСОБА_4 з метою проведення огляду автомобіля та встановлення вартості його відновлювального ремонту. Про проведення огляду було повідомлено телеграмою ОСОБА_2, однак для огляду автомобіля останній не прибув. 08 листопада 2016 року ним було направлено на адресу ТОВ «Фінанс-Лайн» повідомлення про страховий випадок, заяву про страхове відшкодування з додатками. За висновком експертного авто товарознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту склала 43986,13грн. За проведення дослідження ним було сплачено 1000 гривень. На момент звернення до суду страхове відшкодування він не отримав, так само як і відмову у проведенні відшкодування. З 05 травня 2016 року страховик позбавлений членства в МТСБУ через заборгованість до фондів, він втратив право на укладання будь-яких договорів. З 18 серпня 2016 року страховика виключено з держреєстру фінустанов, анульовано свідоцтво про реєстрацію. МТСБУ прийнято рішення про граничну суму страхових виплат за зобовязаннями «Страхова компанія НОВА» в розмірі 27000 гривень. Страховик та ОСОБА_2 повинні нести в сил статті 1190 ЦК України солідарно відповідальність, в рівних частках. Вважав, що в даному випадку, у звязку із встановленням граничної суми відшкодування, ОСОБА_2 повинен відшкодувати йому різницю між встановленою сумою завданої шкоди та встановленим лімітом, а також витрати на проведення дослідження, а саме 43986,13грн. сума завданої шкоди, за винятком суми встановлено страхового ліміту 27000грн., складає 16986,13грн., - це сума відшкодування, витрати на проведення дослідження в розмірі 1000 гривень, та солідарно із Страховиком в рівній частині половину від визначеної МТСБУ граничної суми страхової виплати, яка складає 27000гривень, відповідно 13500грн., а всього разом 31486,13грн. Страховик повинен сплатити на його користь половину від визначеної МТСБУ граничної суми страхової виплати в розмірі 13500грн.

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали, просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник, проти позову заперечували, надали письмові заперечення, що долучені до справи, посилались на те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована відповідно до полісу, а тому відшкодування в межах ліміту страхової суми повинно відбуватись страховою компанією. Про страховий випадок він повідомив страховика 11 жовтня 2016 року. Окрім того, позивач, на думку сторони відповідача, не є належним позивачем, оскільки він не є власником транспортного засобу та на момент звернення до суду термін дії довіреності, що була видана на право керування транспортним засобом сплила, а позивачем не надано документів, що підтверджують право представництва інтересів власника транспортного засобу. Просили в позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 «Страхова компанія НОВА» в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи неодноразово повідомлявся, причини неявки суду не повідомляв.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «НОВА» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування 13500 гривень.

Стягнуто ПрАТ «Страхова компанія «НОВА» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 192 гривні.

В задоволенні інших вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним вище рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся на це рішення з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким зобовязати відшкодувати йому за рахунок ОСОБА_2 завдану матеріальну шкоду на суму 31486,13 гривень, а страховика ПрАТ Страхова компанія «НОВА» відшкодувати суму страхової виплати у розмірі 13500 гривень.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції повинен був врахувати, що МТСБУ встановило граничну суму страхової виплати за Страховика у розмірі 27000 гривень, а фактичний розмір завданої йому шкоди складає 44986,13 гривень, з яких 1000 гривень витрати на проведення дослідження, 43986,13 гривень визначений дослідженням розмір шкоди. Вказує, що ОСОБА_2 зобовязаний сплатити йому різницю між фактичним розміром завданої шкоди у 43986,13 гривень та страховою виплатою 27000 гривень, що буде складати 16986,13 гривень, його матеріальні витрати на проведення дослідження у розмірі 1000 гривень, та солідарно зі страховиком в рівній частині, половину від визначеної МТСБУ граничної суми страхової виплати, яка складає 27000 гривень, відповідно 13500 гривень, а всього разом 31486,13 гривень.

14 грудня 2018 року до Харківського апеляційного суду на вищевказану апеляційну скаргу надійшов відзив ОСОБА_2, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 26 грудня 2018 року розгляд справи призначено в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем заявлено вимоги до страховика про стягнення суми в розмірі 13500 гривень, судом задовольняються вимоги позивача в цій частині в повному обсязі в межах заявлених позовних вимог. Вимоги до ОСОБА_2 є необґрунтованими, оскільки в силу закону він як застрахована особа повинен нести відповідальність перед позивачем у разі якщо розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, що в даному випадку в ході розгляду справи не встановлено. У разі не покриття відповідних витрат страховиком позивач має право на отримання відшкодування безпосередньо від заподіювача шкоди.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погодитись не може виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 11 жовтня 2016 року водій ОСОБА_2 о 11.00год. по вулиці Семиградський вїзд в м. Харкові біля будинку № 11, керуючи транспортним засобом автомобілем JL 7162, державний номер НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та скоїв наїзд на автомобіль марки Mersedes-Benz, державний номер НОМЕР_2, у звязку із чим автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальну шкоду.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбачено ст.124 КпАП України.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (ч.4, 5 ст.82 ЦПК України).

На момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 мав довіреність від 17 листопада 2012 року, терміном дії до 17.11.2017 року, щодо автомобіля марки Mersedes-Benz, державний номер НОМЕР_2, на право керування, розпорядження, представництва інтересів власника транспортного засобу - ОСОБА_5 Між тим, як вбачається з наданої копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 16 листопада 2017 року право власності на відповідний автомобіль зареєстровано за ОСОБА_1

За таких обставин власником автомобіля наразі є ОСОБА_1 позивач у справі.

Під час ДТП автомобіль ОСОБА_1 отримав значні механічні пошкодження.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ 9327284 застрахована у ПрАТ СК «НОВА»; страхова сума (ліміт відповідальності) 50000грн. за шкоду, заподіяну майну.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2. за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ 2751099 застрахована у ПрАТ СК «НОВА»; страхова сума (ліміт відповідальності) 50000грн. за шкоду, заподіяну майну.

Згідно вимог ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України регулюється Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон).

Пунктом 22.1ст.22 Закону передбачено, що уразі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень ст.29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно п.33.1.4 ст.33 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Положенням п.34.2 ст.34 Закону передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди (п.34,3 ст34 Закону).

08 листопада 2016 року ОСОБА_1 засобами електронного звязку через страхового агента «Фінанс Лайн» було повідомлено ПрАТ СК «НОВА» про страховий випадок та одночасно подано заяву про страхове відшкодування, наведено реквізити, додано копії посвідчення воді, паспорту, довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, технічного паспорту, протоколу про адміністративне правопорушення, страхового полісу та довіреності.

11 жовтня 2016 року ОСОБА_2 у такий самий спосіб також було повідомлено страхову компанію про страховий випадок.

20 листопада 2016 року на замовлення ОСОБА_1 субєктом оціночної діяльності ОСОБА_4 було проведено автотоварознавче дослідження згідно висновку якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Mersedes-Benz 902.6 К, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2001 року виготовлення, що отримав пошкодження внаслідок ДТП, склала 43986,13грн. Вартість витрат на проведення дослідження склала 1000 гривень, була сплачена позивачем ОСОБА_1 відповідно до квитанції № 685702 від 28.10.2016 року.

Відповідача ОСОБА_2 було повідомлено про проведення автотоварознавчого дослідження 28.10.2016 року, про що свідчить роздруківка із сайту «Укрпошта», однак для огляду автомобіля останній не прибув.

Разом з тим, за інформацією ТОВ «Фінанс-Лайн», що є агентом ПрАТ СК «НОВА» позивач дійсно звертався із заявою про страхове відшкодування, але в лютому 2017 року він подав заяву про повернення документів по страховому випадку.

Дані обставин підтверджуються заявою ОСОБА_1 від 17 лютого 2017 року про повернення поданих ним документів та відповіддю ТОВ «Фінанс-Лайн» від 14 березня 2017 року про повернення документів.

Як свідчать матеріали справи будь-якого рішення стосовно виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування страховою компанією прийнято не було.

Відповідно до розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 18.08.2016 року № 2008 ПрАТ «Страхова компанія НОВА» була виключена з Державного реєстру фінансових установ, анульовано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи. За даними Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПрАТ «НОВА» дані про ліквідацію товариства відсутні.

Та обставина, що ПрАТ СК «НОВА» з 18 серпня 2016 року позбавлено право укладати договори обовязкового страхування та втратило статус члена МТСБУ, не може бути підставою для звільнення страховика від свого обовязку виплатити страхове відшкодування, а також предявити відповідні позовні вимоги до страховика, який у встановленому законом порядку не ліквідований.

Разом з тим, враховуючи те, що позивач не отримавши рішення щодо виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування, забрав документи зі страхової компанії та відразу предявив вимогу до ПрАТ СК «НОВА» підстави для задоволення позову в частині відшкодування матеріальної шкоди зі страхової компанії відсутні..

Що стосується позовних вимог заявлених безпосередньо до ОСОБА_2, то колегія зазначає наступне.

Так ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

За приписами статті 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов'язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов'язаним суб'єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Уклавши договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов'язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов'язку страхувальника, який завдав шкоди.

Вищевикладене узгоджується із правовою позицією ОСОБА_6 Верховного Суду від 04 липня 2018 року за результатами розгляду справи № 755/18006/15-ц щодо правильного застосування норм права при стягненні матеріальної шкоди з особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Тобто, позивач має право звернення до страховика за відшкодування майнової шкоди, а разі якщо розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 застрахував свою відповідальність в ПрАТ СК «НОВА» з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну 50000грн.

Відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Mersedes-Benz 902.6 К, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2001 року виготовлення, що отримав пошкодження внаслідок ДТП, склала 43986 гривень 13 копійок. Вартість витрат на проведення дослідження склала 1000 гривень, була сплачена позивачем ОСОБА_1 відповідно до квитанції № 685702 від 28.10.2016 року.

Отже, сума відшкодування в межах встановлено страхового ліміту.

Оскільки виплата страхового відшкодування страховою компанією проведена не була, позивач має право на отримання страхового відшкодування від страхової компанії в межах встановленого ліміту, звернувшись із відповідною заявою до страхової компанії.

Згідно п.п.1,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» про стягнення страхової виплати та відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 05 квітня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

ОСОБА_7