Cправа № 2-940/11
Провадження № 4-с/324/3/2019

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.02.2019 Пологівський районний суд
Запорізької області
в складі: головуючого судді Іванченка М.В.
при секретарі Кувіка О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Пологи скаргу боржника ОСОБА_1 на дії та рішення старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2,
в с т а н о в и в:
В судове засідання заявник ОСОБА_1 та державний виконавець Заводського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_2 не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, викликались до суду належним чином, із заявами про відкладення розгляду справи з будь-яких підстав або про розгляд справи за їх відсутності до суду не зверталися.
Заінтересована особа ОСОБА_4 до суду також не зявилася, але 25.01.2019 від неї до суду надійшла заява, в якій вона проти задоволення скарги заперечує, у її задоволенні просить відмовити. Справу просить розглянути за її відсутності.
Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Вважаючи вказану постанову незаконною боржник ОСОБА_1 у жовтні 2018 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця з посиланням на ст. ст. 447- 450 ЦПК України.
Відповідно до ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на божника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконання рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, протягом 3 робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
За змістом п.7 ч.2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.
Згідно із ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду, в порядку, передбаченому законом.
Отже, імперативною нормою ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.
До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.
Таким чином, скарга не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а належить до компетенції адміністративного суду.
У звязку із цим, у разі подання такої скарги в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження за скаргою на підставі п.1 ч.186 ЦПК України, а помилково прийнявши скаргу до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.
З огляду на викладене, подана боржником ОСОБА_1 скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має розглядатися в порядку адміністративного судочинства, тому провадження у справі за скаргою боржника ОСОБА_1 слід закрити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 255, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Закритипровадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).
Відповідно до пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Пологівський районний суд Запорізької області.
Суддя: М.В. Іванченко