ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року

м.Суми

Справа №592/533/19

Номер провадження 22-ц/816/1771/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенко В. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк»

на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 січня 2019 року про забезпечення позову, у складі судді Князєва В.Б., постановлену у м. Суми,

в с т а н о в и в :

10 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив стягнути 5000000 грн боргу за договором позики.

У цей же день ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належну ОСОБА_2 квартиру у АДРЕСА_1.

Заява мотивована тим, що кошти на купівлю та ремонт вказаної квартири відповідач отримала від позивача за борговою розпискою від 20 березня 2016 року з кінцевим строком повернення 20 березня 2018 року, на даний час має намір продати квартиру та виїхати на постійне місце проживання за кордон.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 січня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_2, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1, до набрання рішенням законної сили.

В апеляційній скарзі Уповноважена особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк», посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 11 січня 2019 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про забезпечення позову, порушив права банку як іпотекодержателя квартири, не взяв до уваги, що вказана квартира перебуває в іпотеці ПАТ «Платинум Банк», який рішенням НБУ від 10 січня 2017 року № 14рш/БТ віднесений до категорії неплатоспроможних банків, в ньому запроваджено тимчасову адміністрацію та розпочато процедуру ліквідації банку. Вказує, що банк як іпотекодержатель має право на звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором і це є одним із заходів щодо збереження та збільшення ліквідаційної маси неплатоспроможного банку, а тому вирішуючи питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, суд мав брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Вважає, що накладення арешту під час ліквідаційної процедури на майно, яке передане в іпотеку банку, суперечить положенням ст. 150 ЦПК України, перешкоджає заходам ліквідації та призведе до порушення прав кредиторів банку на задоволення своїх грошових вимог.

Відзиву на апеляційну скаргу стороною позивача не направлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ПАТ «Платинум Банк» - адвоката Зайця О.М., який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення щодо скарги позивача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону ухвала суду не відповідає.

Ухвала суду першої інстанції про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду у разі задоволення позову, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, так як існує реальна загроза відчуження квартири.

Проте, колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з приписами п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Судом встановлено, що в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, що підтверджується розпискою.

Предметом спору у справі є вимога майнового характеру - борг розмірі 5000000 грн.

21 травня 2008 року між ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк» та ОСОБА_2, ОСОБА_5 був укладений договір про іпотечний кредит № 1.08052465 у сумі 280000 доларів США для придбання у власність житлової нерухомості - квартири АДРЕСА_1 (а.с. 18-21).

Згідно з іпотечним договором № 1.08052465 вказана квартира передана в іпотеку ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк», відомості про встановлення відповідного обмеження внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек (а.с. 22, 23).

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, правонаступником ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк» є ПАТ «Платинум Банк», який на даний час перебуває у стані припинення.

Рішенням дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24 лютого 2017 року № 743 у ПАТ «Платинум Банк» запроваджено ліквідаційну процедуру. Призначена Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» (а.с. 24, 25).

Таким чином, квартира на яку за оскаржуваною ухвалою накладено арешт, перебуває в іпотеці ПАТ «Платинум Банк», який перебуває у стані припинення.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на виконання свого основного завдання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Статтею 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює повноваження органів управління банку; приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів; вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб, та інше.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов'язку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку.

Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України заборони або обов'язку вчиняти певні дії.

Не допускається забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії за позовами власників або кредиторів неплатоспроможного банку до такого банку або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Як вбачається з вищевикладеного, в межах процедури ліквідації банку здійснюється формування ліквідаційної маси та продаж майна банку, вживаються заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Накладаючи арешт на належну відповідачеві квартиру, суд першої інстанції не перевірив, чи не буде застосування такого виду забезпечення позову зачіпати інтереси та порушувати права інших осіб.

За встановлених обставин та вимог закону, колегія суддів апеляційного суду вважає, що накладення арешту на квартиру, яка перебуває в іпотеці банку, порушує права та інтереси третіх осіб, у даному випадку банку, який перебуває в стані припинення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» задовольнити.

Скасувати ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 січня 2019 року.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді : О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко

С.С. Ткачук