ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року

м.Суми

Справа №585/4508/18

Номер провадження 22-ц/816/4991/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 13 серпня 2019 року у складі судді Машини І.М., ухвалене у м. Ромни, повний текст якого складено 22 серпня 2019 року,

в с т а н о в и в :

12 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що розмір матеріальної допомоги, яку надає ОСОБА_2 на утримання їх дочки недостатній для забезпечення її належного утримання, гармонійного розвитку та додаткових витрат на лікування дитини, яка часто хворіє, тому просила стягувати з відповідача на її користь, аліменти на дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 13 серпня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку, доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 12 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 грн 40 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення змінити в частині розміру стягнення аліментів та прийняти постанову, якою стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 12 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

При цьому зазначає, що відповідач погодився з розміром аліментів, який просила стягнути позивач на утримання дитини, про що вказав у своєму відзиві на позов, ним не заявлялося ніяких клопотань про стягнення аліментів у меншому розмірі, ніж заявлено у позові, зокрема і в розмірі 1/5 частки доходу, як безпідставно стягнуто судовим рішенням.

Вважає, що судом першої інстанції не повністю враховано матеріальне становище відповідача, який має кошти розмішені на банківських рахунках у сумі 12460 грн та 55000 доларів США, отримує стабільну заробітну плату у розмірі 31000 грн, є особою працездатного віку, а тому має можливість сплачувати аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу.

Вказує, що дитина має ряд хронічних, часто рецидивуючих захворювань, перебуває на диспансерному обліку.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване. Зазначив, що аліменти на утримання дочки відраховуються за його рапортом від 25 березня 2019 року, починаючи з 1 березня 2019 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем роботи у розмірі 25% щомісячно. Вважав, що судом першої інстанції повністю враховане його матеріальне становище і можливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2019 року: 1921 грн х 100 = 192100 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Відповідно до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 24 жовтня 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 5, 29, том 1).

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 23 жовтня 2013 року, виданого Дзержинським ВДРАЦС реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, вбачається, що сторони мають спільну дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис за № 1097 (а.с. 6, том 1).

Згідно з довідкою Голови правління ОСББ «Монастирська 4-Г» Журенко Я.А. від 08 листопада 2018 року, ОСОБА_1 фактично проживає з малолітньою дочкою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 (без реєстрації) (а.с. 7, том 1).

З довідки, виданої приватним лікарем педіатром ФОП ОСОБА_4 від 03 листопада 2018 року, вбачається, що ОСОБА_3 знаходиться під наглядом лікаря з квітня 2017 року після переїзду з м. Харків. Дитина перебуває на диспансерному нагляді, як часто хворіюча з рецидивуючими респіраторними захворюваннями. Хворіє 1 раз в місяць різними вірусними захворюваннями. Інфікована вірусом Енштейн - Барра. Має в крові цитомегаловірус, вірус герпес - 6 типу, що підтверджено лабораторними дослідженнями. Має підвищену лактозну недостатність, що призвело до специфічної дієти (а.с. 8, том 1).

Відповідно до наказу Генерального прокурора України ОСОБА_2 з 03 липня 2015 року призначений на посаду слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління з нагляду за додержанням законів об`єднаними силами антитерористичної операції Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України (з місцем дислокації у м. Краматорськ Донецької області), а з 17 серпня 2015 року призначений на посаду начальника слідчого відділу новоствореної військової прокуратури сил антитерористичної операції (з місцем дислокації у м. Краматорськ Донецької області) (а.с. 29, том 1).

Згідно з наказом військового прокурора об`єднаних сил Ціцак О. від 12 вересня 2018 року № 276-к, ОСОБА_2 з 17 вересня 2018 року звільнено з посади начальника відділу нагляду за додержанням законів у кримінальних провадженнях територіальних органів поліції слідчого управління військової прокуратури об`єднаних сил (а.с. 221, том 1).

Згідно з наказом від 18 вересня 2018 року № 647к військового прокурора Західного регіону України, ОСОБА_2 призначений на посаду начальника відділу нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності управління процесуального керівництва та нагляду за додержання законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність військової прокуратури Західного регіону України (а.с. 170, том 1).

Відповідно до договору оренди квартири від 29 вересня 2018 року, з вересня 2018 року ОСОБА_2 проживає у м. Львів та орендує житло, вартістю 7840 грн/місяць та всі комунальні послуги (а.с. 62-65, 114-117, том 1).

Із довідки про доходи від 12 лютого 2019 за № 24 вбачається, що дохід начальника відділу у складі управління військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_2 за період з 18 вересня 2018 року по 07 лютого 2019 року включно становить 224455,04 грн (а.с. 171, том 1).

Згідно з наказом військового прокурора регіону Вдовитченка В. від 20 березня 2019 року № 246-к, ОСОБА_2 відряджено у м. Київ з необхідністю проведення слідчих дій терміном 2 календарні дні - з 20 по 21 березня 2019 року (а.с. 228, том 1).

За наказом військового прокурора регіону Вдовитченка В. від 29 березня 2019 року № 39, відділом фінансування та бухгалтерського обліку військової прокуратури Західного регіону України щомісячно проводяться відрахування на утримання дитини - ОСОБА_3 , в розмірі 25% грошового забезпечення начальника відділу військової прокуратури Західного регіону України полковника юстиції ОСОБА_2, на підставі його рапорту від 25 березня 2019 року, починаючи з 1 березня 2019 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 245, 246, том 1).

Згідно з довідкою керівника Військової прокуратури Західного регіону України від 16 квітня 2019 року № 100, ОСОБА_2 дійсно проходить військову службу в військовій прокуратурі Західного регіону України на посаді начальника відділу та з його грошового забезпечення за березень 2019 року здійснено відрахування та перерахування аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримувач дитини - мати дитини - ОСОБА_1 , на суму - 6792,79 грн (а.с. 10, том 2).

Відповідно до платіжного доручення № 244 від 28 березня 2019 року, здійснено переказ коштів, відправник - Військова прокуратура Західного регіону України, отримувач - ОСОБА_1 , сума - 6792,79 грн (а.с. 11, том 2).

Згідно з довідкою, виданою ОСОБА_2 керівником Військової прокуратури Західного регіону України від 13 травня 2019 року № 127, він дійсно проходить військову службу в військовій прокуратурі Західного регіону України на посаді начальника відділу та з його грошового забезпечення за квітень 2019 року здійснено відрахування та перерахування аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , отримувач дитини - матір дитини - ОСОБА_1 , на суму - 6311,52 грн (а.с. 44, том 2).

Відповідно до платіжного доручення № 372 від 25 квітня 2019 року, здійснено переказ коштів, відправник - Військова прокуратура Західного регіону України, отримувач - ОСОБА_1 , сума - 6311,52 грн (а.с. 45, том 2).

Із довідки приватного лікаря - педіатра ФОП ОСОБА_4 від 07 травня 2019 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , протягом 2-х років наглядається у приватного лікаря - педіатра ОСОБА_14 Дівчинка часто хворіє респіраторними захворюваннями, у неї біохімічна лабораторія виділила антитіла до цитамегаловірусної, герпесної інфекції, а також віруса Енштейн - Барра , які являються хронічними інфекціями та супроводжуються довготривалими частими рецидивами. Також в дитини лактозна недостатність, що потребує особливої дієти. Дитина має захворювання: «Атопічний дерматит». Дитина потребує санітарно-курортного оздоровлення 1-2 рази на рік (а.с. 35-37, том 2).

Згідно з довідкою від 08 травня 2019 року, виданою приватним підприємцем ФОП ОСОБА_13, ОСОБА_1 працює у ФОП ОСОБА_12 (ІПН НОМЕР_2 ) за основним місцем роботи, займає посаду товарознавця непродовольчих товарів, заробітна плата за березень 2019 року становить 4500,00 грн., за квітень 2019 року - 4501,00 грн. (а.с. 30 - 32, том 2).

Рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позову ОСОБА_1 мотивоване тим, що малолітня дочка сторін потребує матеріальної допомоги на своє утримання з боку батька, який в силу ст. 180 СК України зобов`язаний та, являючись працездатним, маючи постійне місце роботи та достатній заробіток, може її утримувати шляхом сплати аліментів щомісячно, врахувавши такі істотні обставини, як його витрати на оплату оренди квартири та проведення відрахувань згідно з наказом від 26 березня 2019 року з його заробітної плати в розмірі 25% на користь позивача на утримання їх дитини, відсутність інших утриманців, визначив до стягнення аліменти на утримання дочки у розмірі 1/5 частини його заробітку щомісячно.

Проте, з таким висновком місцевого суду повністю погодитись не можна.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення .

Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З урахуванням наведених норм права та встановлених обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки сторін та вважає, що суд правильно визначився із способом їх стягнення, присудивши аліменти у частці від доходу батька.

Проте, визначаючи розмір аліментів у частці від заробітку відповідача, а саме: 1/5 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд першої інстанції не в повній мірі врахував обставини справи, зокрема, факт визнання відповідачем позову про стягнення з нього аліментів на дочку у розмірі 1/4 частини від його доходу, про що ним особисто було зазначено у відзиві на позовну заяву від 10 січня 2019 року, у запереченні на відповідь на відзив від 19 лютого 2019 року, у його клопотанні від 26 березня 2019 року про закриття провадження у порядку ст. 255 ЦПК України, в якому він вказує про добровільну сплату аліментів на дочку та доводить відсутність предмету спору (а.с. 33, 148-154, 243-244, т. 1), а також, що на підставі його рапорту від 25 березня 2019 року та відповідного наказу військового прокурора регіону № 39 від 29 березня 2019 року з нього відраховуються аліменти на дитину за місцем роботи у розмірі 25% доходу, починаючи з 01 березня 2019 року.

Таким чином, беручи до уваги вищенаведені обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів та, враховуючи відрахування відповідачем аліментів на утримання дитини за місцем роботи у заявленому позивачем розмірі - 1/4 частини або 25% заробітку, колегія суддів вважає, що визначений судом розмір аліментів не повністю відповідає інтересам дитини, яка має право на достойний рівень матеріального забезпечення, і є безпідставно заниженим.

Отже, заперечення відповідача доводів апеляційної скарги щодо розміру стягуваних аліментів, не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів.

За таких обставин, у зв`язку з неповним з`ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права рішення суду в частині визначення розміру аліментів необхідно змінити на підставі п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 13 серпня 2019 року змінити в частині визначення розміру аліментів.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 12 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді : О.І. Собина

С.С. Ткачук