Житомирський апеляційний суд
Категорія 30 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Миніч Т.І.,

суддів: Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.

секретаря

Судового засідання Ковальської Я.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 12 березня 2019 року, постановлену під головуванням судді Слюсарчук Н.Ф. у м.Житомирі

у цивільній справі №295/13866/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ПАТ «Європейський страховий союз», третя особа: ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті ДТП,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4, ПАТ «Європейський страховий союз», третя особа: ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті ДТП.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 29.10.2018 року позовну заяву ОСОБА_3 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження (а.с. 16-17).

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 12.03.2019 року цивільну справу за позовом ОСОБА_3 надіслано за підсудністю до Житомирського районного суду Житомирської області на підставі ч.9 ст.187 ЦПК України.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права. Позивач вказує на те, що суд першої інстанції безпідставно передав позовну заяву на розгляд до іншого суду, оскільки відповідач зареєстрований за вказаною у позовній заяві адресою: АДРЕСА_1, що територіально відноситься до Богунського району м.Житомира, та позов нею було подано на підставі ст.27 ЦПК України,- за місцем проживання відповідача.

Вважаючи ухвалу суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В порядку ч.2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. А відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому розгляд даної справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у жовтні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4, ПАТ «Європейський страховий союз», третя особа: ОСОБА_5 про стягнення суми матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті ДТП.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 29.10.2018 року позовну заяву ОСОБА_3 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження (а.с. 16-17).

Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, передбачених ЦПК України підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі суддею не встановлено. Відповідно до вимог ЦПК України справа віднесена до предметної, суб'єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції Богунського районного суду міста Житомира на підставі інформації, отриманої з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області (а.с. 15-17).

Проте в подальшому ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 12.03.2019 року цивільну справу за позовом ОСОБА_3 надіслано за підсудністю до Житомирського районного суду Житомирської області, посилаючись на те, що під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 фактично проживає за адресою АДРЕСА_2, а відтак справа підсудна Житомирському районному суду (а.с. 45-46).

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не ґрунтується на вимогах процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно зі ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем перебування фізичної особи вважається адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Місцем проживання - є житло, яке розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово. Реєстрація - передбачає внесення інформації до Єдиного державногодемографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Відповідно до ч.ч. 6 - 8 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п'яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Таким чином, ЦПК України передбачено можливість судді з метою визначення підсудності справи користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру, що і було зроблено суддею 16 травня 2018 року, перед вирішенням питання про відкриття провадження у справі.

Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований у АДРЕСА_1 із 17.06.2000 року, що територіально відноситься до Богунського району м.Житомира (а.с. 15).

Виходячи із наведеного, висновки суду першої інстанції щодо підсудності справи Житомирському районному суду Житомирської області, посилаючись на встановлення місця перебування відповідача під час з'ясування анкетних даних у судовому засіданні є безпідставними та не ґрунтуються на нормах ЦПК України. Належних та допустимих доказів, що відповідач в установленому законом порядку перебуває чи проживає за адресою АДРЕСА_2, останній суду не надав. А тому колегія суддів приходить до висновку, що згідно вимог ст.27 ЦПК України дана справа підсудна Богунському районному суду м.Житомира.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про передання позовної заяви на розгляд до іншого суду, є помилковим.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що у відповідності до вимог п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставною для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 268,367,368,374,379,381-384 ЦПК України суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 12 березня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді