КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
===================================================================
Справа № 376/761/18 Головуючий у І інстанції Клочко В.М.
Провадження №06.08/824/298/2019 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

(додаткова)

01 квітня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: ТаргонійД.О., Журби С.О., Приходька К.П., розглянувши заяву представника ОСОБА_4 - БатуриП.О. про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про поділ спільного сумісного майна, за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Сквирського районного суду Київської області від 06 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

у квітні 2018 року ОСОБА_4 звернулась до суду з даним позовом, в якому, просила майно, що є об'єктом спільною сумісною власністю подружжя, поділити в рівних частинах, вказавши при цьому, що відповідач самовільно відчужив автомобіль марки HYUNDAI TUCSON, 2007 року випуску р.н.з. НОМЕР_1, у зв'язку з чим просила стягнути Ѕ частину його вартості у розмірі 11057, 94 грн. та судові витрати.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 06 листопада 2018 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину житлової квартири АДРЕСА_1, загальною площею 50,8 кв.м., житловою площею 28,9 кв.м.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 Ѕ частину вартості автомобіля марки HYUNDAI TUCSON 2.0, 2007 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 у розмірі 110507,94 гривень.

Визнано 3/10 частин житлового будинку за АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та визнано за ОСОБА_4 право власності на 3/20 частин житлового будинку за АДРЕСА_2

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 сплачений судовий збір у розмірі 3 651,59 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 судові витрати у вигляді оплати судової експертизи у розмірі 2 500 гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення по справі, порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати в частині позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 Ѕ частини вартості автомобіля марки HYUNDAI TUCSON 2.0, 2007 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 у розмірі 110507,94 гривень та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення. Рішення Сквирського районного суду Київської області від 06 листопада 2018 року залишено без змін.

21 березня 2019 року представник ОСОБА_4 - Батура П. О. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат.

Просить стягнути з ОСОБА_6. на користь ОСОБА_4 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

Посилається на ті підстави, що під час судових дебатів в апеляційному суді 12 березня 2019 року представником позивача було зроблена відповідна заява, так як в день судових дебатів не можливо було подати докази витрат на професійну правничу допомогу.

До вказаної заяви надав копію розрахунку витрат на правничу допомогу від 18 березня 2019 року на підставі договору № 38/Ц від 09 квітня 2018 року; копію акту від 18 березня 2019 року про надання правничої допомоги; копію рахунку фактури № 38/Ц від 09 квітня 2018 року; оригінал квитанції про сплату витрат на правову допомогу № 4494849 від 18 березня 2019 року на суму 4000 грн.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши та обговоривши доводи поданої заяви, колегія суддів дійшла висновку, що вказана заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1-6 ст.137 ЦК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такою сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до змісту ч.3, ч.4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення увалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв'язку з поданням та розглядом апеляційної скарги судом не вирішувалось.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 посилалась на те, що у зв'язку з переглядом судового рішення в суді апеляційної інстанції він поніс витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 4000 грн.

При цьому до закінчення судових дебатів у справі представник ОСОБА_4 - Батура П. О. зробив заяву про неможливість подання доказів понесених судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які будуть сплачені після судового розгляду.

Відповідно до наданих 21 березня 2019 року доказів, 09 квітня 2018 року між ОСОБА_4 та Адвокатським об'єднанням «Компаньйони і партнери» в особі керуючого партнера Батури П. О. було укладено договір № 38/Ц про надання правничої допомоги.

Відповідно до розрахунку витрат на правничу допомогу на підставі договору № 38/Ц від 09 квітня 2018 року адвокат БатураП.О. надав ОСОБА_4 наступну правову допомогу: вивчення, аналіз апеляційної скарги ОСОБА_6 на рішення Сквирського районного суду Київської області від 06 листопада 2018 року у даній справі; підготовка та складання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Сквирського районного суду Київської області від 06 листопада 2018 року. Загальна вартість правничої допомоги станом складає 4000 грн.

Згідно акту про надання правничої допомоги від 18 березня 2019 року Адвокатське об'єднання «Компаньйон та партнери» передає, а ОСОБА_4 приймає правничу допомогу загальною вартістю станом на 18 березня 2019 року у розмірі 4000 грн.

На підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу представником ОСОБА_4 - ОСОБА_8 надано квитанцію № 4494849від 18 березня 2019 року про оплату правничої допомоги за договором № 38/Ц від 09 квітня 2018 року.

Враховуючи, що сума судових витрат, заявлених до відшкодування, відповідає умовам договору про надання правничої допомоги та підтверджена відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, заява про ухвалення додаткового рішення є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ :

Заяву представника ОСОБА_4 - Батури Павла Олександровича задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, АДРЕСА_1) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн. (чотири тисячі гривень).

Постановасуду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Суддя-доповідач Д.О.Таргоній

Судді: К.П.Приходько

С.О.Журба