УХВАЛА
9 жовтня 2019 року

м. Київ
справа № 2-819/06

провадження № 61-19540св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого судді Кузнєцова В. О.,
суддів: Жданової В. С., Карпенко С. О. (судді-доповідача), Стрільчука В. А., Тітова М. Ю.,

учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідач військова частина НОМЕР_1 міста Дубно,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу військової частини НОМЕР_2 міста Луцьк на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 17 липня 2006 року, ухвалене у складі судді

Бобра К. Ф., та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 18 жовтня

2016 року, постановлену колегією у складі суддів: Хилевича С. В., Гордійчук С. О.,

Максимчук З. М.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до військової частини НОМЕР_1 про стягнення заборгованості з грошової компенсації.
В обґрунтування позову вказував, що він до 27 лютого 2004 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 міста Дубно, перебував там на речовому і продовольчому забезпеченні. Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 міста Дубно № 110 від 01 червня 2004 року його виключено зі списків особового складу частини у зв`язку зі звільненням в запас зі скороченням штатів, з правом носіння військової форми.
Вказував, що при виключенні зі списків особового складу військової частини йому не виплачено грошову компенсацію замість невикористаного речового майна в розмірі 4 014,75 грн, гарантовану статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
За таких обставин просив стягнути з відповідача грошову компенсацію замість невикористаного речового майна у розмірі 4 014,75 грн.
Короткий зміст судових рішень судів першої і апеляційної інстанцій та мотиви їх прийняття
Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 17 липня 2006 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Стягнено з військової частини НОМЕР_1 міста Дубно на користь ОСОБА_1 4 014,74 грн компенсації за неотримане речове майно.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості позову, оскільки ОСОБА_1 як військовослужбовець Збройних сил України набув на законних підставах право на отримання грошової компенсації замість речового майна, а відповідач визнав позовні вимоги, про що надав відповідну заяву.
Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 18 жовтня 2016 року відхилено апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_2 міста Луцьк, а рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 17 липня 2006 року залишено без змін.
Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд погодися із його висновком про доведеність та обґрунтованість позову, зазначив про додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У лютому 2017 року військова частина НОМЕР_2 міста Луцьк звернулась до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 17 липня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 18 жовтня 2016 року і ухвалити нове рішення про залишення позову без задоволення.
У касаційній скарзі військова частина НОМЕР_2 міста Луцьк зазначає, що даний позов повинен розглядатись в порядку адміністративного судочинства, оскільки спір у цій справі виник у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень управлінських функцій, тому даний спір є публічно-правовим.
Відзив на касаційну скаргу не надходив
Провадження у суді касаційної інстанції
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 червня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд .
23 квітня 2018 року справу передано до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 18 вересня 2019 року справу призначено до судового розгляду
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Судами встановлено, що ОСОБА_1 до 27 лютого 2004 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 міста Дубно, перебуваючи на речовому і продовольчому забезпеченні. Наказом командира цієї ж військової частини № 110 від 1 червня 2004 року позивача виключено зі списків особового складу частини у зв`язку зі звільненням в запас зі скороченням штатів, з правом носіння військової форми.
З довідки-розрахунку № 12, виданої 21 червня 2004 року військовою частиною НОМЕР_1 міста Дубно, суди встановили, що розмір належної позивачу грошової компенсації за речове майно складає 4 014,74 грн, право на отримання якої у ОСОБА_1 виникло до 11 березня 2000 року.
Також апеляційний суд встановив, що військова частина НОМЕР_2 міста Луцьк є правонаступником військової частини НОМЕР_1 відповідно до наказу командира повітряного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 282/ДСК від 21 серпня 2006 року «Про розформування 13 авіаційної комендатури повітряного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (умовне найменування військова частина НОМЕР_1 міста Дубно )».
Мотиви передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду
Підпунктом 4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.
Згідно з частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.
Про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із обґрунтуванням підстав, визначених у частині шостій статті 403 цього Кодексу.
Ураховуючи, що військова частина НОМЕР_2 міста Луцьк оскаржує на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 17 липня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 18 жовтня 2016 року з підстав порушення правил предметної юрисдикції, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Керуючись статтями 403, 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 міста Дубно про стягнення заборгованості з грошової компенсації передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий В. О. Кузнєцов
Судді: В. С. Жданова
С. О. Карпенко
В. А. Стрільчук
М. Ю. Тітов