Справа № 372/425/19
Провадження № 2-808/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

19 березня 2019 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Проць Т.В.

при секретарі Бенчук О.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Відділу Державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції в Київській області про зняття арешту, третя особа ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2019 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить скасувати арешт накладений постановою відділу Державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції в Київській області 30 серпня 2017 року, зареєстрований Обухівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області 30 серпня 2017 року за № 22087965 на квартиру АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона 17.10.2018 року набула прав вимоги за кредитним договором та договорами забезпечення договором іпотеки предметом якого є спірна квартира. З метою реалізації свого права між позивачем та боржником ОСОБА_3, якому вказана квартира належить на праві власності, досягнуто домовленості про укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя та подальшої реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 за позивачем. Однак укласти відповідний договір виявилось неможливим, оскільки на зазначену квартиру накладено арешт в інтересах ПАТ КБ «Правекс Банк» та ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1».

11 лютого 2019 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження по справі та призначено судове засідання.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідач та третя особа в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заперечень щодо позову, заяв та клопотань до суду не направили.

Відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.12.2007 року між ОСОБА_3 та АКБ «Правекс Банк» укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1041-001/07Ф. Відповідно до умов зазначеного кредитного договору ОСОБА_4 надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 500000 грн.

14.12.2007 року з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ОСОБА_3 та АКБ «Правекс Банк» укладено договір, іпотеки № 1041-001/07Ф, відповідно до якого третя особа передала в іпотеку належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_3.

26.05.2017 року між ПАТ КБ «Правекс Банк» та ТОВ «ФК «Авістар» укладено договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого новий кредитор набув право вимоги за кредитним договором та договорами забезпечення.

14.07.2016 року ТОВ «ФК «Авістар» отримано виконавчий лист який предявлено до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва ОСОБА_5 та відкрито виконавче провадження ВП №56238567, яке 18.10.2018 року було закрито та виконавчий лист повернуто стягувачу.

ОСОБА_2 на підставі укладеного 17 жовтня 2018 року між нею та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВІСТАР» договору купівлі - продажу набула прав вимоги за кредитним договором та договорами забезпечення - договором іпотеки предметом якого є квартира АДРЕСА_4.

З листа Обухівського міськрайонного ВДВС №1200 від 25.01.2019 року вбачається, що у Відділі на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист №2-364/16 від 23.05.2016 року Обухівського районного суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Правекс Банк» боргу в розмірі 122860,96 доларів США та судові витрати 42227,04 грн. та виконавчий лист №2-334/12 від 02.09.2014 року Обухівського районного суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_5» боргу в розмірі 199516,90 грн. На підставі вказаних виконавчих документів державним виконавцем 30.08.2017 року винесено постанову про арешт майна боржника, квартири АДРЕСА_5 та квартири АДРЕСА_6.

Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, на квартиру за адресою: АДРЕСА_7, власником якої є ОСОБА_3 накладено арешт постановою Обухівського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області від 30.08.2017 року за №47435167. Особа, в інтересах якої встановлено обтяження ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_5».

За змістом ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень ст.15 ЦК України та ст.4 ЦПК України судовому захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси особи, до того ж такий захист здійснюється у спосіб, який передбачено цивільним процесуальним законодавством.

Відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до пункту другого частини першої ст.3 ЦК України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.1,2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Таким чином, за змістом наведених положень Закону, в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку незавершеного виконавчого провадження або у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

Позивач ОСОБА_2 не є власником квартири АДРЕСА_8.

Крім того, на вказану квартиру накладено арешт в інтересах іншого стягувача ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_5». Вказане обтяження зареєстровано ще до набуття позивачем права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки і є актуальним на час розгляду справи.

Позивач предявляючи позов про зняття арешту з майна не заявляє вимоги про визнання за нею права власності на це майно, не зазначає особу в інтересах якої накладено арешт у якості відповідача по справі.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК Україникожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 81, 82, 141, 265, 280-285, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Відділу Державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції в Київській області про зняття арешту, третя особа ОСОБА_3 відмовити повністю.

Позивач: ОСОБА_2 (08720, АДРЕСА_9)

Відповідач: Відділ Державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції в Київській області (08700, Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 5).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 29 березня 2019 року.

Суддя Т.В. Проць