Справа № 308/2237/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Тхір О.А.,

за участю секретаря судового засідання Віраг Е.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги обґрунтовує тим, що 06 грудня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики, згідно якого відповідач отримав від позивача в позику на суму 420 000,00 грн. Зазначає, що умови даного договору виконано належним чином зі сторони позивача, суму коштів, яка зазначена в договорі позики передано відповідачу до моменту підписання договору від 06.12.2018 року, про що зазначено в самому договорі. Стверджує, що відповідно до положень договору позики відповідач зобовязався повернути суму позики після спливу 2 (двох) місяців, з моменту укладення договору позики, тобто 06.02.2019 року. Зауважує, що станом на 25.02.2019 року сума позики в розмірі 420 000,00 грн. відповідачем не повернута, зобовязання не виконано, а тому позивач змушений звернутись до суду з даною позовною заявою про примусове стягнення суми заборгованості.

Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2., Закарпатська обл.) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Чайковського, буд. 27, РНОКПП НОМЕР_2) суму заборгованості в розмірі 420 000,00 грн.; стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2., Закарпатська обл.) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Чайковського, буд. 27, РНОКПП НОМЕР_2) витрати, понесені позивачем у звязку з розглядом справи у вигляді сплаченого судового збору та витрат на правничу допомогу адвоката.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 березня 2019 року справу прийнято до провадження та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, судове засідання призначено на 21 березня 2019 року на 09 год.50 хв.

21 березня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позов від представника відповідача адвоката ОСОБА_3, в якому останній зазначив, що відповідач у справі не заперечує проти задоволення позову, підтверджує наявність боргу в зазначеній у позовній заяві сумі, інших доказів, які може надати суду не має. Просив розглянути справу за відсутності відповідача та його представника за наявними матеріалами справи.

Учасники справи в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Зважаючи, на письмові заяви сторін, в яких вони висловили свої позиції щодо предмету спору, суд доходить висновку, що їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, в зв'язку з чим ухвалено розглядати справу на підставі наявних матеріалів (відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України).

В зв'язку з неявкою усіх учасників справи в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи,оцінивши наявні докази з точки зору їх належності, допустимості, а в їх сукупності - з точки зору достатності таких, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 06.12.2018 року договору позики, відповідач позичив у позивача гроші в сумі 420000,00 грн., що еквівалентно 15016,00 дол. США на момент укладення даного договору, які відповідач зобовязався повернути протягом двох місяців з моменту підписання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ч.1 ст. 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачають, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом виконання (неналежне виконання); боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У відповідності до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За таких обставин судом встановлено, що право позивача порушене, відповідач належним чином не виконав умови договору, повністю визнав позовні вимоги, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, суді дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати, що включають витрати із сплати судового збору та витрати на правничу допомогу. Станом на день розгляду справи позивачем документально підтверджено витрати на оплату судового збору, будь-яких інших доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу не надано та до матеріалів позову не долучено.

В судовому засіданні 21.03.2019 року складання повного тексту рішення відкладено до 01.04.2019 року, що відповідає вимогам ч. 6 ст. 259 ЦПК України, та до справи приєднано судове рішення, що містить вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст. ст. ст. ст. 625, 1046-1051 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором позики від 06.12.2018 року в розмірі 420 000,00 (чотириста двадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, понесені позивачем у звязку з розглядом справи у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 4200,00 (чотири тисячі двісті) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, зареєстрована за адресою: 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Чайковського, буд. 27, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2., Закарпатська області.

Суддя О.А.Тхір

Дата складення повного тексту судового рішення та його підписання - 01.04.2019