Справа №442/493/19
Провадження №2/442/497/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої-судді - Курус Р.І.,

за участю секретаря судових засідань - Тацишин Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області, третя особа - Відділ Державної архітектурно - будівельної інспекції виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області про визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

Позивач 22.01.2019 року звернувся до суду із вказаним вище позовом (а.с. 3-4), в обґрунтування якого посилається на те, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2, виданого 26.12.2012 року на підставі рішення Дрогобицької міської ради за №740 від 02.10.2012 року являється власником земельної ділянки площею 0,0100 га та з цільовим призначенням - будівництво і обслуговування гаражу, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться на АДРЕСА_1.

На даній земельній ділянці знаходиться нежитлове приміщення №8, загальною площею 174,4 кв.м., яке згідно договору дарування від 05.09.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу - Легеда М.М., р. №616 та Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний №43345564 також належить йому на праві власності. Проте ним, без дозволу на початок будівельних робіт та відповідно без належно затвердженого проекту, реконструйовано вказане нежитлове приміщення, внаслідок чого загальна площа такої збільшилась і становить - 381,40 кв.м.

В даний час виникла необхідність оформити право власності на самочинне будівництво, в зв'язку з чим він звернувся до відповідача, однак в цьому йому було відмовлено. Вказує, що спірне самочинне будівництво здійснено з дотримання архітектурно-будівельних норм і правил та протипожежних вимог. Крім цього, таке будівництво жодним чином не порушує прав інших осіб, а тому просить позов задоволити.

Ухвалою судді від 28.01.2019 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху та надано десятиденний термін для виправлення недоліків зазначених в ухвалі, які позивачем виправлено 04.03.2019 року (а.с. 37-38, 40-43).

Ухвалою судді від 04.03.2019 року провадження в зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого судового засідання на 19.03.2019 року (а.с. 44).

19.03.2019 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті на 02.04.2019 року (а.с. 54).

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з'явився, подав суду заяву в якій просить суд проводити розгляд даної справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити (а.с. 48).

Представник відповідача - Романкевич І. в судове засідання не з'явилась, подавши 19.03.2019 року в канцелярію Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області клопотання про розгляд справи у її відсутності, щодо задоволення позовних вимог покладається на думку суду (а.с. 51).

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (а.с. 46, 55).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Перевіривши матеріали справи, оцінивши додані до справи докази, суд дійшов переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вимог п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ним на належній на праві власності земельній ділянці, без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, самочинно збудовано нежитлову будівлю, інвентаризаційною вартістю згідно довідки ФОП ОСОБА_6 №43 від 07.12.2018 року в розмірі 426258,00 гривень, таке будівництво ним здійснено без порушень будівельних норм і правил, а тому на підставі рішення суду, згідно вимог ст. 376 ЦК України, за ним може бути визнане право власності на таку нерухомість.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Цією нормою передбачено загальне правило про те, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК України).

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, лише у випадках, передбачених ст. 376 ЦК України, а саме за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. 3 ст. 376 ЦК); за особою власником (користувачем) земельної ділянки, яка здійснила самочинне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК).

Поряд з цим, пунктами 3,4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» визначено, що право власності у порядку, передбаченому частиною третьою статті 376 ЦК, може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв'язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом.

При розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Самочинним також вважається будівництво хоча і на підставі проекту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил як у самому проекті, так і при будівництві, за наявності рішень спеціально уповноважених органів про усунення порушень.

Будівництвом об'єкта нерухомості на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, вважається спорудження таких об'єктів на земельній ділянці, що не віднесена до земель житлової й громадської забудови, зокрема, наданій для ведення городництва, сінокосіння, випасання худоби тощо, цільове призначення або вид використання якої не змінено в установленому законом порядку.

Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою.

Не може вважатися наданням земельної ділянки лише рішення компетентного органу влади про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або для розробки проекту забудови.

Під метою надання земельної ділянки слід розуміти вид використання земельної ділянки (стаття 19 ЗК, Класифікація видів цільового призначення земель, затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548), зазначений у рішенні відповідного компетентного органу державної влади чи місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у користування або передачу у власність з урахуванням цільового призначення земельної ділянки.

Під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України № 3038-VI дозвільний документ (статті 35 - 37), що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того об'єкту і на тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі.

Під проектом слід розуміти залежно від категорії об'єкта будівництва відповідний склад документації, визначеної статтями 1, 7 та 8 Закону України № 687-XIV, отриманої відповідно до статей 29, 31 Закону № 3038-VI, а також будівельний паспорт та технічні умови, отримані відповідно до статей 27, 30 зазначеного Закону.

Будівництвом, яке здійснюється з істотним порушенням будівельних норм і правил, вважається у тому числі будівництво, яке хоча і здійснюється за наявності проекту, але з порушенням державно-будівельних норм та санітарних правил, що загрожують життю та здоров'ю людини у разі невиконання приписів інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил тощо.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2, виданого 26.12.2012 року на підставі рішення Дрогобицької міської ради за №740 від 02.10.2012 року, являється власником земельної ділянки площею 0,0100 га та з цільовим призначенням - будівництво і обслуговування гаражу, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться на АДРЕСА_1 (а.с. 34-35).

Крім того, позивач ОСОБА_3 є власником нежитлового приміщення №8, загальною площею 174,4 кв.м., згідно договору дарування від 05.09.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу - Легеда М.М., р. №616 та Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний №43345564 (а.с. 28-33).

Проте, як встановлено матеріалами справи, позивачем ОСОБА_3 на вказаній вище земельній ділянці, яка не відведена для цієї мети, реконструйовано вказане вище нежитлове приміщення, інвентаризаційною вартістю згідно довідки ФОП ОСОБА_6 №43 від 07.12.2018 року в розмірі 426258,00 гривень (а.с. 42), внаслідок чого загальна площа такого збільшилась і становить - 381,40 кв.м., що підтверджується технічним паспортом, складеним ФОП - ОСОБА_6 (а.с. 8-15).

Поряд з цим, належного дозволу, який передбачений Законом України №3038-VI - дозвільний документ (статті 35 - 37), що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того об'єкту і на тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі, у позивача не було.

Також позивач не виготовив і відповідного проекту - залежно від категорії об'єкта будівництва відповідного складу документації, визначеної статтями 1, 7 та 8 Закону України № 687-XIV, отриманої відповідно до статей 29, 31 Закону № 3038-VI, а також будівельного паспорт та технічних умов, отриманих відповідно до статей 27, 30 зазначеного Закону.

Отже, судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки, призначеної для будівництва і обслуговування гаражу, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться на АДРЕСА_1 і ним на вказаній земельній ділянці, без дозволу на початок будівельних робіт та відповідно без належно затвердженого проекту, здійснено будівництво вказаного вище нежитлового приміщення.

Таким чином, спірне будівництво позивачем здійснено на приватизованій земельній ділянці, яка не відведена для цієї мети, без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, що в розумінні вимог ст. 376 ЦК України слід вважати самочинним.

Як зазначено вище, в обґрунтування позову позивач посилається на те, що спірне самочинне будівництво ним здійснено з дотриманням будівельних норм і правил та протипожежних вимог, не порушує нічиїх прав та інтересів.

Так, на підтвердження зазначених обставин позивачем надано суду копію звіту ФОП - ОСОБА_6 про проведення технічного обстеження об'єкта, яким встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації нежитлового приміщення №8 літ. А-2, що на АДРЕСА_1. Відповідний документ, який давав право виконувати будівельні роботи, чи належно затверджений проект у ОСОБА_3 - відсутній (а.с. 16-27).

Відповідно до протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку «Панський Дрогобич» №5 від 20.02.2019 року (а.с. 49), надано дозвіл на нове будівництво нежитлового приміщення на земельній ділянці з блокуванням до житлового будинку АДРЕСА_1 та навісці гаражу блокованого до суміжних нежитлових приміщень, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1.

Разом з тим, відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» - звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Відповідно до повідомлення Відділу ДАБК виконкому Дрогобицької міської ради, ОСББ "Панський Дрогобич" повернуто подане ним повідомлення про початок виконання будівельних робіт - прибудови до будинку на АДРЕСА_1

Крім цього, згідно листа виконавчого комітету Дрогобицької міської ради за №3-24/1466 від 19.02.2019 року, порушене позивачем питання щодо прийняття в експлуатацію самовільно збудованої нежитлової будівлі на АДРЕСА_1 було предметом розгляду відділу ДАБК виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, яким відмолено в реєстрації даного повідомлення. Рекомендовано позивачу звернутись до суду за захистом своїх прав (а.с. 43).

Таким чином судом встановлено, що порушене позивачем питання узаконення спірного будівництва було предметом розгляду компетентного державного органу, однак в цьому позивачу було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом, що дає суду підстави дійти висновку про наявність між сторонами спору про право.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що спірне будівництво позивачем здійснено на належній на праві приватної власності земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, компетентні органи держави відмовили позивачу у прийнятті збудованого майна в експлуатацію, таке будівництво здійснене з дотриманням будівельних норм і правил, протипожежних вимог, не порушує прав та інтересів інших осіб.

При таких обставинах позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. ст. 10, 12, 81, 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 376 ЦК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на нерухоме майно, а саме - нежитлове приміщення №8 загальною площею 381,40 кв.м, яке знаходиться на АДРЕСА_1.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Судове рішення складено 02 квітня 2019 року.

Головуюча - суддя Курус Р.І.