УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2019 року суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Іванченко А.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю.

02 квітня 2019 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення № 66 (1 поверх, Літ.А-5) загальною площею 30,9 кв.м., розташоване в будинку № 215 по пр. Металургів у м. Маріуполі Донецької області та двокімнатну квартиру № 64, загальною площею 54,99 кв.м., житловою площею 39,81 кв.м., яка розташована в будинку № 39 по вул. Енгельса у м. Маріуполі Донецької області, які є предметом спору.

Суд, ознайомившись із заявою, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до такого.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб.

Частиною 1 статті 153 передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно із п.4 Постанови пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідачів, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому вважає необхідним задовольнити заяву позивача та накласти арешт на вказане у клопотанні домоволодіння.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150-153 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення цивільного позову задовольнити.

Накласти арешт на:

1. Нежитлове приміщення № 66 (1 поверх, Літ.А-5) загальною площею 30,9 кв.м., розташоване в будинку № 215 по пр. Металургів у м. Маріуполі Донецької області.

2. Двокімнатну квартиру № 64, загальною площею 54,99 кв.м., житловою площею 39,81 кв.м., яка розташована в будинку № 39 по вул. Енгельса у м. Маріуполі Донецької області.

Дана ухвала направляється до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради (адреса: м. Маріуполь, пр. Миру, буд.114) та підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_3