Справа № 462/1517/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Галайко Н. М.

за участю секретаря Фрейдун А. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про стягнення компенсації частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути із ЛМКП «Львівтеплоенерго» компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати. В обґрунтування позову зазначає, що він з 01 вересня 2007 року працював у ЛМКП «Львівтеплоенерго» на посаді малярем шостого розряду Теплоелектроцентраль №1 та звільнений 27 жовтня 2015 року. Починаючи із 2010 року відповідач порушував законодавство про працю, що призвело до недорахування та недоплати за вищевказаний період належної йому заробітної плати, оскільки при розрахунку його посадового окладу за вказаний період відповідач суттєво занижував розмір мінімальної тарифної ставки, що є порушенням положень регіональних угод. У зв'язку із зазначеним позивач звернувся до Залізничного районного суду м. Львова, який 10 жовтня 2018 року виніс рішення про стягнення з відповідача основної заробітної плати за період з січня 2010 року по вересень 2015 року у розмірі 37358 грн. 97 коп., доплати за шкідливі умови праці за вказаний період у розмірі 1624 грн. 16 коп. Вказане рішення суду не було оскаржене відповідачем та набрало законної сили. 12 лютого 2019 року відповідач здійснив виплату частини заробітної плати, а саме основної заробітної плати та доплати за шкідливі умови праці на підставі наведеного рішення суду.

З огляду на зазначене позивач вважає, що має право на отримання компенсації за порушення строків виплати заробітної плати. У зв'язку з зазначеним просить суд стягнути з відповідача на його користь 47287 грн. 25 коп. компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати за період з січня 2010 року до січня 2019 року. Окрім цього просить суд здійснити розподіл судових витрат.

23 березня 2019 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому той з позовними вимогами не погоджується, вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Мотивує свій відзив тим, що посилання позивача на Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» є необґрунтованим, оскільки вказаним нормативно-правовим актом не регулюються питання індексації перерахунку заробітної плати нарахованої під час розгляду спору у суді. З огляду на вказане просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу, вивчивши зібрані докази, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що позивач з 01 вересня 2007 року працював у ЛМКП «Львівтеплоенерго» відповідно до наказу № 311-к від 31 серпня 2007 року на посаді маляра шостого розряду Теплоелектроцентраль №1 та був звільнений 27 жовтня 2015 року на підставі наказу №628-к. (а.с. 14-15).

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 10 жовтня 2018 року у справі № 462/5063/18 стягнуто з відповідача на користь позивача основну заробітну плату за період з січня 2010 року по вересень 2015 року у розмірі 37358 грн. 97 коп. та доплату за шкідливі умови праці за вказаний період у розмірі 1624 грн. 16 коп. (а.с. 16-18).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» встановлено, зо компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Статтями 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).Така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21 лютого 2001 року затверджено «Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», зокрема визначено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, в тому числі і заробітна плата (грошове забезпечення) (п. п. 2, 3 Порядку).

Розрахунком суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати стверджується, що позивачем було втрачено 47287 грн. 25 коп. заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати за період з січня 2010 року до січня 2019 року (а.с. 7-10).

Відповідач розрахунок, який би спростовував проведений позивачем розрахунок суми компенсації втрати частини заробітної плати, суду не надав.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними і знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи, а тому їх слід задовольнити і стягнути з ЛМКП «Львівтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати за період з січня 2010 року до січня 2019 року у розмірі 47287 грн. 25 коп.

Згідно ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

Із змісту ст. 137 ЦПК України вбачається, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

У позовній заяві позивач зазначив, що витрати на правову (професійну правничу) допомогу складають 5000 грн.

При цьому позивачем не було додано до позовної заяви будь-яких доказів понесення зазначених витрат. Відтак суд вважає цю обставину недоведеною.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, суд вважає, що з відповідача слід також стягнути у дохід держави 768 грн. 40 коп. судового збору.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 82, 89, 137, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 43, 129 Конституції України, ст. 96, 97, 233, 234, 237-1 КЗпП України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати - задоволити повністю.

Стягнути із Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (Код , адреса: 79040, м. Львів, вул. Д. Апостола, буд. 1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати за період з січня 2010 року до січня 2019 року у розмірі 47 287 (сорок сім тисяч двісті вісімдесят сім) грн. 25 коп.

Стягнути із Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Відповідно до вимог п. п. 15.5.Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Позивач: ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1

Відповідач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» (адреса: 79040, м. Львів, вул. Д. Апостола, буд. 1).

Суддя/підпис/ Н.М. Галайко

З оригіналом згідно.

Суддя: