Провадження № 2/752/3472/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.03.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Павлюк В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в:

у грудні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила про те, що 24 вересня 2018 року між нею та ОСОБА_2 було укладено договір позики, на виконання умов якого позивач передала відповідачу грошові кошти у розмірі 105 000,00 грн., про отримання яких складена розписка. Відповідно до п. 1.1 договору позичальник зобов"язувався повернути отриману суму позикодавцеві в строк до 27 вересня 2018 року включно, проте взяті на себе зобов"язання не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість.

За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в розмірі 112 965,62 грн., яка складається з:

- 105 000,00 грн., суми позики,

- 612,74 грн. трьох відсотків річних від простроченої суми,

-7 352,88 грн. пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. (а.с. 18)

ОСОБА_2 відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд надходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

24 вересня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. посвідчено договір позики, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відповідно до п. 1.1 якого позикодавець надав позичальнику безвідсоткову позику в сумі 105 000 грн., а позичальник зобов"язувався повернути отриману суму позикодавцеві в строк до 27 вересня 2018 року включно. (а.с. 6)

На підтвердження отримання грошових коштів сторонами у справі 24 вересня 2018 року складена розписка. (а.с. 7).

Станом на день подачі позову до суду відповідач борг не повернув.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Встановлено, що відповідно до договору позики від 24 вересня 2018 року ОСОБА_2 має повернути ОСОБА_1 105 000 грн.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 105 000 грн. боргу за договором позики від 24 вересня 2018 року.

Позивач зазначає, що відповідно до п. 3.3 договору у випадку несвоєчасного повернення позичальником суми позики, він зобов"язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 (трьох) процентів річних від простроченої суми.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає сума процентів за договором позики від 24 вересня 2018 року в розмірі 7 352,88 грн. Розрахунок процентів по договору позики наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 4).

З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір на користь позивача у розмірі 1 129,67 грн.

Керуючись статтями 526, 530, 533, 549, 625, 629, 759, 1046-1051 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 272, 280-289 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Білозір"я Черкаського району Черкаської області, ідентифікаціний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 105 000 грн. заборгованості за договором позики, посвідченим 24 вересня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С., 7 352,88 грн. процентів за прострочення виконання грошового зобов"язання та 1 129,67 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: