Провадження № 2/760/3254/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2019 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася з позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500, 00 гр. щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня звернення до суду.

Посилається в позові на те, що з серпня 2014 року по 28 серпня 2015 року вона проживала з відповідачем однією сім'єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про його народження.

Після припинення їх спільного проживання син залишився проживати з нею та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідками від 30 травня 2018 року № та № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідач проживає окремо в селі Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, періодично надає допомогу на утримання сина приблизно 700 гр. на місяць, але цих коштів не вистачає на належне утримання та забезпечення всіх потреб дитини.

Вона з дитиною є внутрішньо переміщеними особами і вимушені орендувати в Києві житло, сплачуючи щомісячно по 7 000, 00 гр., а також нести витрати на харчування сина близько 1 000, 00 гр., іграшки, розваги та предмети для розвитку - близько 1 000, 00 гр.

В даний час вона не працює, виношує другу дитину.

Зазначає, що відповідач працює тренером дитячого футбольного клубу «Межигір'я» при школі в Нових Петрівцях, отримуючи нерегулярний, мінливий, проте високий дохід, а тому може надавати грошову допомогу в належному розмірі на утримання сина.

Вказує, що відповідач будь-яких стягнень по виконавчих листах не має, інших дітей чи осіб, які б мали право на утримання від відповідача, останній також не має.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Ухвалою від 11 липня 2018 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ст. 178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для надання суду відзиву на позовну заяву.

Згідно з відомостями, які містяться в рекомендованому повідомленні про вручення поштових відправлень, відповідач отримав копію зазначеної ухвали 25 жовтня 2018 року.

Станом на день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позовну заяву суду не подав, заперечень проти вимог позивачки та розміру аліментів не висловив.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що сторони протягом серпня 2014 року - 28 серпня 2015 року проживали однією сім'єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3.

Відповідно до Свідоцтва про народження дитини син сторін носить прізвище відповідача і останній записаний його батьком.

Після припинення спільного проживання син сторін залишився проживати з матір»ю та перебуває на її утриманні.

/ а.с. 5, 8 - 10 /

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Обов'язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов'язків і передбачений ч.2 ст. 51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Такий обов'язок також передбачений ст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках - і своїх повнолітніх дітей.

Чинним законодавством України передбачено декілька способів стягнення аліментів.

Так, виконання батьками обов'язку утримувати дитину може здійснюватися за домовленістю між ними. Так за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні, в грошовій і (або) натуральній формі.

Крім того, батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене вище, приведене позивачкою обґрунтування стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, з метою захисту інтересів дитини, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки та стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліментів у розмірі 1 500, 00 гр. на місяць.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру з фізичної особи справляється судовий збір, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Закон України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначає, що з 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб становить 1 762, 00 гр.

Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704, 80 гр. на користь держави.

Керуючись ст. ст. 141, 180, 182,183, 184, 191 СК України, ст.ст.2,4, 12, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 /ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, ІН НОМЕР_1/ на користь ОСОБА_1 /ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1, ІН: НОМЕР_2/ аліменти на утримання дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1 500, 00 гр. на місяць, починаючи з 05 липня 2018 року і до його повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 /ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, ІН НОМЕР_1/ 704, 80 гр. судового збору на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.А. Шереметьєва