Дата документу 03.04.2019 Справа № 4807/1586/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 807/1586/19 Провадження №22ск/807/1/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі судді Кухаря С.В., при секретарі Бабенко Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в м. Запоріжжі справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування рішення третейського суду від 31 жовтня 2008 року по справі № 23/2008 третейського суду AD HOC, склад третейського суду - суддя Попов Олександр Іванович, у справі третейського суду за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності, та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до Запорізького апеляційного суду із заявою про скасування рішення третейського суду AD HOC від 31 жовтня 2008 року.

В обґрунтування заяви, зазначено, що 31 жовтня 2008 року по справі № 23/2008 третейським судом AD HOC, склад третейського суду-суддя Попов Олександр Іванович, було розглянуто позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання дійсним укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 12.01.2005 року договору купівлі-продажу.

Третейським судом були встановлено, що 12.01.2005 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в простій письмовій формі укладено, договір купівлі-продажу домоволодіння літ.А за адресою: АДРЕСА_1. В нотаріальному порядку договір не оформлявся, так як у ОСОБА_7 відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла. У зв'язку з тим, що будинок літ. А був дуже старий, практично зруйнований, ОСОБА_4 його зніс і побудував фундаменти літ. «В» та літ. «в», під житловий будинок і прибудову.

31 жовтня 2008 року рішенням третейського суду AD HOC, склад третейського суду-суддя Попов Олександр Іванович, позов задоволено та визнано дійсним договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_7, 12.01.2005 р. Визнано об'єктом нерухомого майна фундамент під житловий будинок літ. В фундамент під прибудову літ. в за адресою АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_4 право власності на об'єкт нерухомого майна - фундамент під житловий будинок літ. В. фундамент під прибудову літ. в за адресою: АДРЕСА_1. Зобов'язано ОП ЗМБТІ здійснити за ОСОБА_4 реєстрацію права приватної власності на об'єкт нерухомого майна - фундамент під житловий будинок літ. В. фундамент під прибудову літ. в за адресою. АДРЕСА_1.

Таким чином, як посилаються заявники, третейським судом вирішено питання стосовно права власності ОСОБА_4 як єдиного власника будинку, тоді як на час прийняття рішення власниками спірного будинку являлись ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які не були стороною у справі, але суд фактично вирішив питання щодо їх прав та обов'язків.

Запорізький апеляційний суд, вислухавши учасників розгляду даного процесуального питання, вивчивши матеріали даної справи, оглянувши витребувані матеріали справи третейського суду, вважає вимоги заявників обґрунтованими а рішення третейського суду таким, що підлягає скасуванню в повному обсязі виходячи з наступного.

Оскарження рішень третейських судів регламентується розділом 8 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 457 ЦПК України справа про оскарження рішення третейського суду розглядається суддею одноособово протягом тридцяти днів з дня надходження до суду заяви про скасування рішення третейського суду в судовому засіданні з повідомленням сторін. При розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу. Справа розглядається судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цим розділом.

За наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу суд має право:

1) постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви і залишення рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу без змін;

2) постановити ухвалу про повне або часткове скасування рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу (ч. 6 ст. 457 ЦПК).

Скасувати рішення третейських судів можна тільки у виключних випадках, зазначених в ч. 2 ст. 458 ЦПК України: 1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Як встановлено, 31 жовтня 2008 року рішенням третейського суду AD HOC, склад третейського суду-суддя Попов Олександр Іванович, позов задоволено та

визнано дійсним договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_7, від 12.01.2005 року;

визнано об'єктом нерухомого майна фундамент під житловий будинок літ. В фундамент під прибудову літ. в за адресою АДРЕСА_1;

визнано за ОСОБА_4 право власності на об'єкт нерухомого майна - фундамент під житловий будинок літ. В. фундамент під прибудову літ. в за адресою: АДРЕСА_1;

зобов'язано ОП ЗМБТІ здійснити за ОСОБА_4 реєстрацію права приватної власності на об'єкт нерухомого майна - фундамент під житловий будинок літ. В. фундамент під прибудову літ. в за адресою. АДРЕСА_1.

Заявники ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 посилаються на те, що є співвласниками та користувачами будинку літ. А за адресою АДРЕСА_1.

При цьому, Запорізьким апеляційним судом беззаперечно встановлено, що заявник ОСОБА_1, відповідно до оглянутого судом паспорту є зареєстрованою з 18.01.2007 року і до цього часу за адресою: АДРЕСА_1. Тобто мала право користування житловим приміщенням за вказаною адресою і на час розгляду справи третейським судом. Судом також встановлено, що ОСОБА_4 як раніше так і зараз зареєстрований за іншою адресою.

Учасники цього розгляду посилаються на численні судові спори між ними щодо права власності, права користування та вселення до житлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, третейським судом вирішено питання стосовно права власності ОСОБА_4 як єдиного власника будинку, тоді як на час прийняття рішення третейським судом були і інші користувачі спірного будинку, які не були стороною у справі, але суд фактично вирішив питання щодо їх прав та обов'язків.

Окрім цього, за матеріалами справи третейського суду, суд визнав дійсним договір купівлі-продажу нерухомості за адресою АДРЕСА_1., укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_7, яка на час розгляду третейським судом справи була померлою, в матеріалах справи третейського суду наявна копія свідоцтва про смерть останньої яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_2.

При цьому в матеріалах справи третейського суду відсутні копії спадкової справи чи інші письмові докази правонаступництва після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7. Таким чином третейський суд не вирішив питання щодо залучення до участі у справі також всіх правонаступників померлої.

Заявники обґрунтовано вважають, що визначаючи за ОСОБА_4 право власності на нерухоме майно і не залучивши їх до участі у справі, третейський суд вирішив питання що стосуються їх прав та обов'язків, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 458 ЦПК є підставою для скасування вказаного рішення в повному обсязі.

Статтею 6 Закону України «Про третейські суди» регламентовано, що третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України.

У відповідності до вимог ЦПК України (як в редакції, чинній на той час, так і в поточній редакції) визначена виключна підсудність справ, що виникають з приводу нерухомого майна - позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються до суду загальної юрисдикції за місцем знаходженням майна або основної його частини.

Таким чином, якщо згідно з положеннями чинного законодавства певне питання вирішується "судом", "у судовому порядку", "на підставі рішення суду" тощо, слід вважати, що йдеться про суди загальної юрисдикції. Отже, відповідні питання не підлягають розгляду у третейських судах. Таким чином, виключно судами загальної юрисдикції розглядаються справи, зокрема щодо визнання правочину дійсним або недійсним (відповідно до положень ЦК (зокрема, ч. 2 ст. 218, ч. 3 ст. 215 та ін.).

Окрім цього, на час вирішення даного процесуального питання і починаючи з 05.03.2009 року до компетенції третейській судів не відноситься розгляд справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки (п. 7 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди»), а це є додатковою підставою передбаченою п. 1 ч. 2 ст. 458 ЦПК для скасування оспорюваного рішення третейського суду.

Матеріали справи не містять доказів того, що заявники були особисто ознайомлені з вказаним рішенням третейського суду до лютого 2019 року, на що вони і посилались.

З огляду на вищевикладене, оскільки оскаржуваним рішенням третейського суду вирішено питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі в третейському розгляді, заява підлягає задоволенню, а рішення третейським судом AD HOC від 31 жовтня 2008 року по справі № 23/2008 підлягає скасуванню повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 457, 458, 460 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування рішення третейського суду задовольнити.

Рішення третейського суду AD HOC від 31 жовтня 2008 року по справі № 23/2008 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання дійсним укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_7, 12.02.2005 року договору купівлі-продажу домоволодіння літ. А за адресою АДРЕСА_1, визнання за ОСОБА_4 права власності на об'єкт нерухомого майна - фундамент під житловий будинок літ. В фундамент під прибудову літ. в за цією ж адресою, зобов'язання ОП ЗМБТІ вчинити певні дії - скасувати повністю.

Ухвала суду за наслідками розгляду заяви, якщо вона не буде оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом п'ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали.

Повна ухвала складена 4 квітня 2019 року.

Суддя С. В. Кухар