ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/929/18Головуючий у 1-й інстанції Зушман Г.І.
Провадження № 22-ц/817/339/19 Доповідач - Ткач З.Є.
Категорія - 304090300
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2019 року м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Ткач З.Є.

суддів: Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

за участю секретаря Романюк Х.Ю.

розглянув у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи цивільну справу №594/929/18 за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 04 січня 2019 року, ухваленого суддею Зушман Г.І., у цивільній справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2018 року АТ КБ ПриватБанк звернулось в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н, укладеним 21 липня 2015 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем, посилаючись на те, що у відповідності до умов вищевказаного кредитного договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, внаслідок чого має заборгованість за кредитним договором, яку позивач просить стягнути з відповідача в розмірі 15552,28 грн., з яких: 1123,17 грн. - заборгованість за кредитом; 6301,02 - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 6911,31 грн. - заборгованість за пенею; штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 716,78 грн. штраф (процентна складова), а також понесені судові витрати.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 04 січня 2019 року вирішено:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в користь Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, р/р НОМЕР_2 , МФО 305299, ) заборгованість за кредитним договором від 21 липня 2015 року в сумі 1123 (одна тисяча сто двадцять три ) грн. 17 коп. що становить тіло кредиту.

В решті позовних вимог відмовити.
Не погодившись із даним рішенням АТ КБ ПриватБанк подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про стягнення процентів за користування кредитом та неустойки та постановити нове, яким в повному обсязі задовольнити позовні вимоги АТ КБ ПриватБанк.

Зазначає, що обізнаність позивача щодо перебування відповідача в зоні АТО не підтверджено матеріалами справи, а тому рішення ґрунтується на припущеннях.

Наголошує на тому, що не підлягають нарахуванню проценти за користування кредитом та неустойки лише в особливий період, який розпочався в країні з 18.03.2014 року на підставі Указу Президента України Про часткову мобілізацію від 17.03.2014 року, а відповідач проходив службу в зоні АТО з 15.07.2015 року, і почав порушувати умови договору щодо належного його виконання з 01.03.2016 року.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вказує, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 слід задовольнити у виді стягнення тіла кредиту в розмірі 1123,17 грн. оскільки ненарахування процентів за користування кредитом та неустойки можливе лише в особливий період, який розпочався з 18.03.2014 року. Враховуючи те, що відповідач проходив службу в зоні АТО, то його служба підпадає під поняття служби в особливий період.

Частина 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України встановлює, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, зокрема, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Відповідно до ч. 4, 6 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Судом установлено наступні обставини.

21 липня 2015 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем на підставі його заяви разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку укладено договір про надання банківських послуг.

Зазначене підтверджується доданою до матеріалів справи копією анкети-заяви відповідача від 21 липня 2015 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, Умовами і правилами надання банківських послуг, з якими ознайомився та погодився відповідач та витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна».

Згідно умов вищезазначеного договору банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який станом на 28 грудня 2015 року становив 300,00 грн. Станом на 10 лютого 2015 року кредитний ліміт становив 8500,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта ОСОБА_1 від 26 вересня 2018 року.

За даними листа АТ КБ «Приватбанк» від 07 липня 2018 року з 21 травня 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк».

Згідно тарифів банку з обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», пільговий період діє до 30 днів за кожною тратою. Розмір щомісячних платежів становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості. Базова процентна ставка в місяць, яка нараховується на залишок заборгованості становить 3,0 %.

За даними тарифів банку з обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» з 01.01.2013 року, всі карти «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» переведені на тарифний план «Універсальна, 55 днів пільгового періоду».

Згідно тарифів банку з обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», пільговий період діє до 55 днів за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості; розмір щомісячних обов`язкових платежів становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості. З 01.04.2014 року 5% від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості). Базова процентна ставка в місяць, яка нараховується на залишок заборгованості становить 2,5% (що становить 30,00% в рік), за тратами здійсненими з 01.09.2014 року - 2,9% (що становить 34,80% в рік), за тратами здійсненими з 01.04.2015 року - 3,6 % (що становить 43,20% в рік).

Відповідно до п.2.1.1.5.5 вищезазначених Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

За користування кредитом протягом пільгового періоду клієнт сплачує банку проценти в розмірі 0,01% від суми операцій за рахунок кредиту. В разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування, що передбачено п.2.1.1.12.2 Умов та Правил надання банківських послуг.

Погашення кредиту поповнення картрахунку, здійснюється шляхом внесення коштів в готівковій або безготівковій формі і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору (п.2.1.1.12.3).

На підставі п.1.1.3.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, банк має право на зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менш як за 7 днів до введення змін, проінформувати клієнта, в тому числі у виписці по картрахунку згідно п.1.1.3.1.9 договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважатиметься, що клієнт приймає нові умови.

У відповідності до п.1.1.3.1.9 банк зобов`язаний не рідше як один раз в місяць способом, вказаним в заяві надавати держателю виписки про стан рахунків та про проведені за минулий місяць операції по картрахунках. При підключенні держателя до системи Internet-bankinq (Приват-24) чи Mobile-bankinq банк надає виписки та можливість доступу до інформації про стан рахунку через дані комплекси.

По закінчення терміну дії картка банком випускається картка на новий термін.

Згідно заяви позичальника ОСОБА_1 від 21 липня 2015 року він зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку.

Як слідує з вимог п.1.1.5.20 та п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше як на 30 днів, клієнт зобов`язаний заплатити банку штраф у відповідності до встановлених тарифів з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій.

Згідно витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань становить 500 грн.+5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Згідно п.1.1.5.21, якщо в других розділах не передбачено іншого, при непогашенні кредиту в термін, встановлений графіком погашення кредиту, процентів та винагороди, заборгованість в частині своєчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на яку нараховується пеня.

Пунктом 1.1.5.25 передбачено, що за несвоєчасну оплату послуг, передбачених договором, Умовами та правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку по кожному з порушень пеню в розмірі 0,1 % від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, дійсної на період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення.

Згідно п.2.1.1.12.6.1 у випадку виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн. клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту.

Відповідно до п.2.1.1.3.5. Умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає банку списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах сум які підлягають сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Відповідно до п.1.1.7.11 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же строк.

ОСОБА_1 не виконав узяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 18.07.2018 року утворилась заборгованість у розмірі розмірі 15552,28 грн., з яких: 1123,17 грн. - заборгованість за кредитом; 6301,02 - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 6911,31 грн. - заборгованість за пенею; штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 716,78 грн. штраф (процентна складова).

Частково задовольняючи позов АТ КБ ПриватБанк суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не виконані умови договору щодо своєчасного повернення кредитних коштів, а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача тіла кредиту в розмірі 1123,17 грн. підлягають до задоволення. При цьому відмовив в задоволенні позовної вимоги про стягнення процентів за користування кредитом та неустойки, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України, зокрема, з 15 липня 2015 року на підставі Указу Президента України №15/2015 від 14 січня 2015 року призваний у Збройні Сили України, є учасником антитерористичної операції, у зв`язку з чим на нього розповсюджуються гарантії, передбачені ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_1 зазначав, що він безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, що підтверджується наданими ним документами.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Згідно військового квитка серії НОМЕР_3 , виданого 14 липня 2015 року Борщівсько-Заліщицьким військовим комісаріатом Тернопільської області, відповідач ОСОБА_1 15 липня 2015 року на підставі Указу Президента України №15/2015 від 14 січня 2015 року призваний у збройні Сили України. 05 листопада 2016 року на підставі Указу Президента України №411/2016 звільнений (демобілізований) в запас. 13 лютого 2017 року на підставі контракту прийнятий на військову службу за контрактом.

За даними відмітки у війковому квитку ОСОБА_1 приймав участь в АТО на території Донецької та Луганської областей у складі військової частини № НОМЕР_4 .

Згідно контракту, укладеного між т.в.о. Командира військової частини НОМЕР_5 та ОСОБА_1 13 лютого 2017 року, ОСОБА_1 зобов`язався проходити військову службу у Збройних Силах України на строк шість місяців.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_6 , виданого 18 травня 2016 року Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_7 , ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

Згідно з довідкою №4827/12 виданої 18 вересня 2015 року військовою частиною НОМЕР_8 , ОСОБА_1 в період з 28 серпня 2015 року та станом на 18 вересня 2015 року брав безпосередню участь в антитерористичній операції в районах проведення такої.

За даними довідки військової частини НОМЕР_9 від 26 вересня 2016 року №437 ОСОБА_1 станом на 26 вересня 2016 року знаходився у хірургічному відділенні військової частини та є таким, що потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Згідно зі статтею 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до осіб, які належать до учасників бойових дій, належать особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції.

Законом України від 20 травня 2014 року № 1275-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації" внесено зміни до статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", яку доповнено пунктом 15 наступного змісту - військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Згідно із Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває по теперішній час.

Крім того, Національний банк України у своєму листі від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

Положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України потрібно розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 16 листопада 2016 року № 6-1746цс16 та від 10 січня 2019 року № 327/353-16ц.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку в частині стягення заборгованості за тілом кредиту та відмови у стягненні процентів за користування кредитом та неустойки, оскільки після запровадження в Україні особливого періоду, як то передбачено ст. 14 п. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» проценти за користування ОСОБА_1 кредитом не нараховуються.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо необізнаності позивача про перебування відповідача в зоні АТО, оскільки факт участі ОСОБА_1 у антитерористичній операції підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами і на спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права і процесуального права, а зводяться до переоцінки доказів, яким судом дана належна правова оцінка.

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене та положення ст. 375 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У відповідності до вимог абз. 2 ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 382, 389 ЦПК ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" залишити без задоволення.

Рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 04 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Постанова складена 02 квітня 2019 року.

Головуючий: Ткач З.Є.

Судді: Міщій О.Я.

Шевчук Г.М.