"01" березня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді Яровенко Н.О.,
при секретарях Івашко О.Л., Грінкевич А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комісії з припинення ГУ МВС України в м. Києві, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду,
В подальшому, позивач подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з Державного бюджету України на його користь моральну шкоду, завдану незаконними діями органів, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури і суду в розмірі 1 896 100,00 грн.
Ухвалою Дніпровського суду м. Києва від 26 вересня 2016 року клопотання позивача задоволено, замінено неналежного відповідача ГУ МВС України в м. Києві на належного - Комісію з припинення ГУ МВС України в м. Києві.
У вересні 2016 року відповідач - Державна казначейська служба України подала до суду заперечення проти позову в яких зазначає, що заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року з Державного бюджету України на користь директора ПП «ВКД «Дім Вина «Скала» стягнуто 100 000,00 на відшкодування моральної шкоди, завданої Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві внаслідок порушення кримінальної справи по тих же епізодах, що і зазначені в позовній заяві. Згідно з чинним законодавством України моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки, як впливає зі змісту позову, казначейство жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не вступало у правовідносини з ним і жодної шкоди позивачеві на завдавало, а тому не може нести відповідальність за шкоду, завдану позивачу діями інших суб'єктів. Крім того, позивач повинен був обґрунтувати, чим підтверджується факт заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору, вказані вимоги позивачем не виконані.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 січня 2017 року, визначено головуючого суддю Яровенко Н.О.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року позов залишено без розгляду.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29 червня 2017 року, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року скасовано, справу направлено до Дніпровського районного суду м. Києва для продовження розгляду.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному склад суду від 12 липня 2017 року, справу передано головуючому судді Яровенко Н.О. для продовження розгляду.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 листопада 2017 року клопотання позивача задоволено, призначено у справі судову економічну експертизу, провадження у справі зупинено.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 квітня 2017 року провадження у справі поновлено.
В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 01 березня 2019 року в судовому засіданні постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, приходить до наступного.
15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції.
У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка з огляду на приписи ч. 1 ст. 9 Конституції України, ст. 10 ЦК України є частиною національного законодавства,встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.
Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне між собою.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства є суб'єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).
Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких належать й інші способи відшкодування шкоди.
Згідно протоколу № 1 зборів учасників ПП «ВДК «Дім Вина «Скала» від 01 вересня 2010 року, ОСОБА_1 призначено генеральним директором «ВДК «Дім Вина «Скала» (т. 1 а.с. 14).
Звертаючись до суду позивач зазначає, що протиправними діями працівників ГУ МВС України в м. Києві йому завдано моральної шкоди, яка полягає в незаконному проведенні 04 жовтня 2012 року перевірки позивача, складанні рапорту та протоколу про адміністративне правопорушення щодо факту продажу алкогольних напоїв неповнолітній особі, незаконному вилученні алкогольних напоїв, комп'ютерної техніки та документації ПП «ВДК «Дім Вина «Скала».
Так, 04 жовтня 2012 року відносно ОСОБА_9, яка працює подавцем в ПП «ВДК «Дім Вина «Скала», о/у ВКМСД Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП за змістом якого 04 жовтня 2015 року в 10 год. 47 хв. по АДРЕСА_2 ОСОБА_9 продала неповнолітньому ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 пляшку вина «Мускат «Масандра», об'ємом 0,75 л., міцністю 16%, чим порушила правила торгівлі алкогольними виробами (т. 5 а.с. 68).
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (частина перша статті 44, статті 44-1, 46-1, 51, 51-2, 92, частина перша статті 106-1, стаття 106-2, статті 121, 122, 122-1, 122-2, 123, 124, 130, 132, частина третя статті 133, стаття 136 (про порушення на автомобільному транспорті), статті 148, 151, 154, 155, 155-2 - 156-2, 159, 160, 160-2, 162, 164 - 164-11, 165-1, 165-2, 173 - 173-2, 174, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, 178 - 181-1, 181-3 - 185-9, 186, 186-1, 186-3, 186-5 - 188, 189 - 196, 212-6, частина перша статті 203, статті 204, 205 - 206-1, 212-7, 212-8, 212-10, 212-12, 212-13, 212-14, 212-20).
04 жовтня 2012 року РУ Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС України в м. Києві виніс наказ № 504 про проведення у термін з 04 жовтня 2012 року по 13 жовтня 2012 року фактичної перевірки ПП «ВДК «Дім Вина «Скала» за адресою: м. Київ, вул. Луначарського, 24 (т. 3 а.с. 27).
Відповідно до п. 5.3 ч. 5 Положення про Департамент контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів ДПС України, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 13 жовтня 2011 року № 1289, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 листопада 2011 року № 1271/2009, основними засадами Департаменту є здійснення контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та додержанням стандартів, технічних умов, рецептур, регламентів і технологічних інструкцій та інших нормативних документів щодо виробництва спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.
За змістом п.п. 6.14, 6.15 ч. 6 зазначеного Положення, Департамент відповідно до покладених на нього завдань організовує та бере участь у перевірках діяльності суб'єктів господарювання щодо виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, в інвентаризації спирту, готової продукції та сировини, застосовує у випадках, передбачених законодавством, фінансові санкції до суб'єктів господарювання за порушення вимог законодавства, яке регулює відносини у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.
Відповідно до п. 8.1 ч. 8 вказаного Положення, Департамент відповідно до покладених на нього завдань і повноважень має право в установленому порядку здійснювати передбачені законодавством перевірки діяльності суб'єктів господарювання щодо виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, а також брати участь в інвентаризації спирту, готової продукції та сировини.
07 жовтня 2012 року генеральний директор «ВДК «Дім Вина «Скала» ОСОБА_1 звернувся до прокурора Дніпровського району м. Києва із заявою про проведення прокурорської перевірки на предмет законності, повноти та об'єктивності встановлення працівниками кримінальної міліції у справах дітей Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві по факту продажу 04 жовтня 2012 року о 10 год. 47 хв. працівниками «ВДК «Дім Вина «Скала» неповнолітньому покупцеві алкогольних напоїв, а саме вина ТМ «Масандра» (т. 1 а.с. 134-135).
09 жовтня 2012 року заступник начальника УДС БЕЗ ГУ МВС України в м. Києві звернувся до начальника ДТІП в м. Києві з листом про проведення перевірки діяльності ПП «ВДК «Дім Вина «Скала», так як під час проведення перевірки встановлено, що заклад функціонує з порушеннями чинного трудового законодавства, керівництвом закладу перевірки не надано документів щодо працевлаштування робітників (т. 1 а.с. 59 зворот).
Крім того, 09 жовтня 2012 року заступник начальника УДС БЕЗ ГУ МВС України в м. Києві звернувся до начальника ДПІ у Дніпровському районі м. Києва із вимогою про проведення перевірки ПП «ВДК «Дім Вина «Скала», оскільки заклад функціонує з грубими порушеннями податкового законодавства (т. 1 а.с. 60 зворот).
Згідно пп. 4.2.6. п. 4.2 Положення про Департамент державної служби боротьби з економічною злочинністю МВС України, затвердженого Наказом МВС України 03 вересня 2012 року № 769, працівники ДСБЕЗ мають право порушувати в установленому законом порядку питання про проведення перевірок фінансово-господарської діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності та осіб, які займаються підприємницькою діяльністю або іншими видами господарської діяльності індивідуально, та брати участь в їх проведенні.
11 жовтня 2012 року за № 3034/10/21-213 РУ Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС України у м. Києві на підставі порушення ст. 15-3 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95 - ВР (реалізація алкогольних напоїв особам, які не досягли 18 років) винесено розпорядження, яким анульовано ліцензію серії АД № 901196 з терміном дії з 15 серпня 2012 року по 14 серпня 2013 року ПП «ВДК «Дім Вина «Скала».
Згідно п. 6.5 ч. 6 Положення про Департамент контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів ДПС України, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 13 жовтня 2011 року № 1289, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 листопада 2011 року № 1271/200, Департамент відповідно до покладених на нього завдань здійснює ліцензування діяльності суб'єктів господарювання з виробництва та оптової торгівлі спиртом, виробництва, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами, призупинення дії та анулювання виданих ліцензій у випадках, передбачених законодавством.
Постановою Адміністративної комісії КМДА № 5008 від 29 жовтня 2012 року відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_9 закрито за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (т. 1 а.с. 159).
Постановою Окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2012 року визнано протиправним та скасовано наказ РУ Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів ДПС у м. Києві від 04 жовтня 2012 року про проведення фактичної перевірки ПП «ВДК «Дім Вина «Скала» (т. 1 а.с. 166-168).
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 грудня 2012 року визнано протиправним та скасовано розпорядження Департаменту САТ ДПС України в м. Києві від 11 жовтня 2012 року № 3034/10/21-312 про анулювання ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями ПП «ВДК «Дім Вина «Скала» (т. 1 а.с. 192-194).
Тобто, посилання позивача на те, що 04 жовтня 2012 року було проведено саме незаконну перевірку, складено незаконний рапорт та протокол про адміністративне правопорушення по факту продажу алкогольних напоїв неповнолітній особі не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки вищевказані дії були вчинені особами, що мають право на здійснення зазначених дій та вказані дії були вчинені у передбачений законом спосіб.
Щодо позовної вимоги позивача з приводу незаконного вилучення алкогольних напоїв, суд приходить до наступного висновку.
19 жовтня 2012 року слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України винесена постанова про порушення кримінальної справи за фактом незаконного виготовлення, зберігання з метою використання при продажу товарів, підроблених марок акцизного збору, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України (т. 1 а.с. 18). За змістом вказаної постанови, 04 жовтня 2012 року працівниками Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, з метою перевірки інформації про скоєння злочину, було здійснено виїзд за адресою місця знаходження торгівельного павільйону з продажу алкогольних напоїв ПП «ВДК «Дім Вина «Скала» за адресою: м. Київ, вул. Луначарського, 24. 10 жовтня 2012 року експертам КДЕКЦ при ГУ МВС України в м. Києві для проведення дослідження була направлена частина виявленої протоколом огляду від 04 жовтня 2012 року на ГШ «ВДК «Дім Вина «Скала» алкогольної продукції.
04 жовтня 2012 року слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві була складена розписка про вилучення 8 пляшок горілки (т. 1 а.с. 131 зворот).
За змістом ч. 1 ст. 177 КПК України (в редакції 1970 року), обшук проводиться в тих випадках, коли є достатні підстави вважати, що знаряддя злочину, речі й цінності, здобуті злочинним шляхом, а також інші предмети і документи, які мають значення для встановлення істини в справі чи забезпечення цивільного позову, знаходяться в певному приміщенні або місці чи в якої-небудь особи.
Згідно ч. 3 ст. 177 КПК України, обшук проводиться за вмотивованою постановою слідчого з санкції прокурора чи його заступника, за винятком житла чи іншого володіння особи.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 186 КПК України, при обшуку та виїмці можуть бути вилучені лише предмети і документи, які мають значення для справи, а також цінності і майно обвинуваченого або підозрюваного, з метою забезпечення цивільного позову або можливої конфіскації майна. Предмети і документи, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до справи. Всі документи і предмети, які підлягають вилученню, слідчий повинен пред'явити понятим та іншим присутнім особам і перелічити в протоколі обшуку або виїмки чи в доданому до нього списку з зазначенням їх назви, кількості, міри, ваги, матеріалу, з якого вони виготовлені, та індивідуальних ознак.
Згідно ст. 188 КПК України, про проведення обшуку або виїмки слідчий складає протокол у двох примірниках з додержанням правил ст. 85 цього Кодексу. В протоколі зазначаються: підстави для обшуку або виїмки, приміщення чи інше місце, в якому було проведено обшук або виїмку; особа, у якої проведено обшук або виїмку; дії слідчого і результати обшуку або виїмки. Щодо кожного предмета, який підлягає вилученню, повинно бути зазначено, в якому місці і при яких обставинах він був виявлений.
За змістом ч. 1 ст. 189 КПК України, другий примірник протоколу обшуку або виїмки, а також другий примірник опису вручається особі, у якої проведено обшук або виїмку, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім'ї або представником житлово-експлуатаційної організації чи місцевої Ради народних депутатів.
Так, в протоколі обшуку, складеного 25 жовтня 2012 року, слідчим дотримані всі вимоги, передбачені КПК України при вилученні бухгалтерської документації, системних блоків та алкогольної продукції в кількості 122 пляшки, копію зазначеного протоколу позивач ОСОБА_1 отримав.
Оскільки чинним законодавством слідчий наділений правом проведення виїмки речей, предметів і документів, які мають значення для справи, то вимоги позивача в цій частині до задоволення також не підлягають.
Щодо вимоги позивача про незаконне проведення 25 жовтня 2012 року у позивача обшуку, незаконного вилучення та утримання впродовж тривалого часу алкогольних напоїв, незаконного вилучення комп'ютерної техніки, бухгалтерської та кадрової документації, суд зазначає наступне.
25 жовтня 2012 року слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України винесена постанова про проведення обшуку на ПП «ВДК «Дім Вина «Скала» за адресою: м. Київ, вул. Луначарського, 24 та складено протокол обшуку (т. 1 а.с. 19, 20-21).
Постановою старшого слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України від 17 жовтня 2012 року, майно та документацію, вилучену 25 жовтня 2012 року в приміщенні ПП «ВДК «Дім Вина «Скала» за адресою: м. Київ, вул. Луначарського, 24, які знаходяться на зберіганні в Дніпровському РУ, передано на відповідальне зберігання до ПП «ВДК «Дім Вина «Скала» (т. 1 а.с. 19 зворот).
01 листопада 2012 року генеральний директор ПП «ВДК «Дім Вина «Скала» ОСОБА_1 звернувся з вимогою № 235 до начальника Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві про повернення протиправно конфіскованої 25 жовтня 2012 року комп'ютерної техніки, алкогольних напоїв, кадрової та бухгалтерської документації ПП «ВДК «Дім Вина «Скала» (т. 1 а.с. 23).
19 листопада 2012 року між ПП «ВДК «Дім Вина «Скала» в особі генерального директора ОСОБА_1 (далі - замовник) та ТОВ «Компанія Комерсант 2011» (далі - виконавець) укладено договір № 21кт за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання надати замовнику послуги по забезпеченню замовника двома системними комп'ютерними блоками та сертифікованим програмним забезпеченням до них, а замовник зобов'язаний своєчасно прийняти та оплатити надані послуги (т. 1 а.с. 24).
Згідно акту від 21 листопада 2012 року про виконання послуг згідно договору № 21кт від 19 листопада 2012 року, виконавцем в повному обсязі якісно та вчасно надані замовнику послуги по забезпеченню замовника двома системними комп'ютерними блоками та сертифікованим програмним забезпеченням до них в сумі 10 200,00 грн., в т.ч. ПДВ - 1 700,00 грн. (т. 1 а.с. 25). Вказані послуги оплачені замовником, що підтверджується копією платіжного доручення № 1341 від 21 листопада 2012 року (т. 1 а.с. 25 зворот).
03 січня 2013 року генеральний директор ПП «ВДК «Дім Вина «Скала» ОСОБА_1 звернувся із заявами № 259 та № 124 до начальника СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві про негайне та невідкладене повернення ПП «ВДК «Дім Вина «Скала» комп'ютерної техніки, кадрових та бухгалтерських документів, вилучених 25 жовтня 2012 року під час проведення санкціонованого прокуратурою Дніпровського району м. Києва обшуку по вул. Луначарського, 24 (т. 1 а.с. 215).
Листом заступника прокурора м. Києва від 25 листопада 2013 року за № 04/2/2-3519-13 ОСОБА_1 повідомлено, що 17 жовтня 2012 року постановою слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві прийнято рішення про передачу на відповідальне зберігання майна, вилученого в ході обшуку 25 жовтня 2012 року в приміщенні ПП «ВДК «Дім Вина «Скала», у зв'язку з чим представнику підприємства необхідно з'явитися до органу досудового розслідування для отримання вказаного майна (т. 2 а.с. 8 зворот).
Крім того, листом виконувача обов'язки прокурора м. Києва від 14 березня 2014 року за № 04/2/2-3589-13 ОСОБА_1, повідомлено, що 17 жовтня 2012 року постановою слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві прийнято рішення про передачу на відповідальне зберігання майна, вилученого в ході обшуку 25 жовтня 2012 року в приміщенні ПП «ВДК «Дім Вина «Скала», частину зазначених речових доказів, а саме три системних блоки СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві 13 лютого 2014 року передано особисто ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 170).
Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року позов ОСОБА_1 до Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві в особі Комісії з припинення Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, ГУ Державної казначейської служби України в м. Києві про відшкодування шкоди, заподіяними незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду задоволено частково, стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку ГУ Державної казначейської служби України в м. Києві моральну шкоду, завдану незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду в розмірі 100 000,00 грн. В зазначеному рішення судом встановлена обставина незаконного, без рішення суду, погодження на те прокурора, без опису вилучення комп'ютерної, кадрової та бухгалтерської документації, алкогольних напоїв, належних ПП «ВДК «Дім Вина «Скала» (т. 1 а.с. 98-100).
Згідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішення суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Тобто обставини проведення незаконного обшуку 25 жовтня 2012 року, вилучення комп'ютерної, кадрової та бухгалтерської документації, алкогольних напоїв вже встановлені в рішенні суду від 31 травня 2016 року, а тому вимоги позивача в цій частині не підлягають до задоволення.
Звертаючись до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, позивач, крім іншого, зазначає, що діями відповідача ГУ МВС України в м. Києві йому спричинено моральну шкоду яка полягає в підриві ділової репутації, ділового іміджу позивача, незаконного зупинення господарської діяльності ввіреного йому підприємства на певний період часу, що призвело до неотримання ним заробітної плати.
Так, в судовому засіданні позивач не довів, якими саме діями ГУ МВС України в м. Києві йому заподіяно шкоди. Посилання позивача на рішення Господарського суду з приводу стягнення заборгованості за порушення умов договорів поставки не знайшли свого підтвердження, оскільки скасування анулювання ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями ПП «ВДК «Дім Вина «Скала» було здійснено 18 грудня 2012 року, а рішення щодо стягнення заборгованості з ПП ВДК «Дім Вина «Скала» на користь ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг», ТОВ «Дрінк Дістрібушин Сістем», ТОВ «Атлантіс», ТОВ «Баядера Логістик», ТОВ «Сімферопольський вино-коньячний завод», ПП «Юлана» винесені судами в період з 2015 по 2017 рік.
Крім того, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19 липня 2018 року позов ОСОБА_1 до ПП ВДК «Дім Вина «Скала» про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено частково, стягнуто з ПП ВДК «Дім Вина «Скала» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з 01 липня 2017 року по 19 липня 2018 року в розмірі 119 123,45 грн. (т. 4 а.с. 233-234).
Щодо позовної вимоги про надіслання недостовірної інформації про позивача та протиправне інформування Голови КМДА про проведення мітингів, то суд вважає, що вказана вимога не підлягає до задоволенню.
Так, 13 березня 2006 року страйковий комітет «АКБ «ОЛБанк» в особі голови ОСОБА_1 звернувся до голови КМДА із повідомленням про початок з 14 березня 2006 року мирного безстрокового пікетування ВРУ, НБУ, ГПУ, яке включатиме мирне проведення зборів, мітингів, походів і демонстрацій (т. 1 а.с. 117).
03 жовтня 2012 року начальника ГУ МВС України в м. Києві звернувся із листом за № 1/4625 до голови КМДА про обмеження прав на проведення щочетверга біля входу до приміщення НБУ, в якому зазначає, що зокрема, страйковий комітет АКБ «ОЛБанк» в особі ОСОБА_1 не лише створює незручності пересічним громадянам, а й перешкоджає нормальній діяльності вищої банківської установи, тому просить доручити відповідним службам КМДА звернутися до судових органів щодо обмеження шляхом заборони вкладникам кредитних спілок, банків та іншим організаторам і громадянам (у разі надходження повідомлень) права на проведення до 31 грудня 2012 року зазначених заходів біля НБУ (т. 1 а.с. 57).
04 жовтня 2012 року начальника ГУ МВС України в м. Києві звернувся із листом за № 6/593-КОФ до голови КМДА про обмеження прав на проведення щочетверга біля входу до приміщення НБУ, в якому зазначає, що зокрема, страйковий комітет АКБ «ОЛБанк» в особі ОСОБА_1 не лише створює незручності пересічним громадянам, а й перешкоджає нормальній діяльності вищої банківської установи, тому просить доручити відповідним службам КМДА звернутися до судових органів для обмеження шляхом заборони вкладникам кредитних спілок, представникам громадських організацій «Інститут фінансових експерти», «Інститут соціально-економічного моделювання» та іншим організаціям і громадянам (у разі надходження повідомлень) права на проведення зазначених заходів із 04 грудня 2012 року до 31 грудня 2012 року зазначених заходів біля НБУ (т. 1 а.с. 58).
15 жовтня 2012 року генеральний директор ПП ВДК «Дім Вина «Скала» звернувся з листом за № 149 до Голови КМДА в якому повідомив, що 18 жовтня 2012 року під стінами НБУ та кожного наступного четверга працівники ПП ВДК «Дім Вина «Скала» проводитимуть мирні мітинги з використанням звукопідсилюючої апаратури, мегафонів, транспарантів та плакатів тощо (т. 2 а.с. 163 взрот).
29 жовтня 2012 року генеральний директор ПП ВДК «Дім Вина «Скала» звернувся з листом за № 237 до Голови КМДА в якому повідомив, що 29 жовтня 2012 року під стінами ЦВК працівники ПП ВДК «Дім Вина «Скала» за участі та підтримки громадян, проведуть мирний мітинг з використанням мегафонів, транспарантів та плакатів (т. 2 а.с. 163).
07 листопада 2012 року генеральний директор ПП ВДК «Дім Вина «Скала» звернувся з листом за № 184с до Голови КМДА в якому повідомив, що 08 листопада 2012 року під стінами НБУ працівники ПП ВДК «Дім Вина «Скала» проведуть мирний мітинг з використанням мегафонів, транспарантів та плакатів (т. 2 а.с. 165 взорот).
12 листопада 2012 року генеральний директор ПП ВДК «Дім Вина «Скала» звернувся з листом за № 193с до Голови КМДА в якому повідомив, що 13 листопада 2012 року під стінами Дніпровського районного суду м. Києва працівники ПП ВДК «Дім Вина «Скала» проведуть мирний мітинг з використанням мегафонів, транспарантів та плакатів (т. 2 а.с. 165).
12 листопада 2012 року генеральний директор ПП ВДК «Дім Вина «Скала» звернувся з листом за № 192с до Голови КМДА в якому повідомив, що 15 листопада 2012 року під стінами НБУ працівники ПП ВДК «Дім Вина «Скала» проведуть мирний мітинг з використанням мегафонів, транспарантів та плакатів (т. 2 а.с. 166 зворот).
27 листопада 2012 року генеральний директор ПП ВДК «Дім Вина «Скала» звернувся з листом за № 223с до Голови КМДА в якому повідомив, що 29 листопада 2012 року під стінами НБУ працівники ПП ВДК «Дім Вина «Скала» проведуть мирний мітинг з використанням мегафонів, транспарантів та плакатів (т. 5 а.с. 17 зворот).
07 грудня 2012 року генеральний директор ПП ВДК «Дім Вина «Скала» звернувся з листом за № 236с до Голови КМДА в якому повідомив, що 06 грудня 2012 року, 13 грудня 2012 року, 20 грудня 2012 року та 27 грудня 2012 року під стінами НБУ працівники ПП ВДК «Дім Вина «Скала» проведуть мирний мітинг з використанням мегафонів, транспарантів та плакатів (т. 5 а.с. 20).
18 березня 2013 року заступник керівника ГО «Асоціація захисту прав вкладників» ОСОБА_1 звернувся з листом до Голови КМДА в якому повідомив, що 19 березня 2013 року під стінами Київського апеляційного адміністративного суду члени громадської організації проведуть імпровізований з плакатами мирний мітинг (т. 5 а.с. 12 зворот).
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 жовтня 2012 року встановлено обмеження права на мирні зібрання шляхом заборони проведення заходів та встановлення малих архітектурних форм у вигляді наметів, кіосків, навісів у тому числі тимчасових та пересувних, з 28 жовтня 2012 року по 12 листопада 2012 року включно у м. Києві на пл.. Л.Українки, 1 та на Майдані Незалежності. Вказана постанова залишена в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2012 року (т. 5 а.с. 26-27).
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 жовтня 2012 року позов КМДА задоволено частково, встановлено обмеження права на мирні зібрання (пікетування, пішої ходи, демонстрацій, мітингів, зборів, щось інше) шляхом заборони вкладникам, кредитних союзів «Тринадцята зарплатня», «Київське кредитне товариство», «Акорд», «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та «Профіт-Центр 2004» проведення заходів з 30 жовтня по 30 грудня 2012 року у м. Києві по вул.. Інститутській, 9 (т. 5 а.с. 2-3). Вказана постанова залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду (т. 5 а.с. 4-5).
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 листопада 2012 року позовна заява НБУ до ПП ВДК «Дім Вина «Скала», ОСОБА_1 про встановлення обмеження права на мирні зібрання (пікетування, пішої ходи, демонстрації, мітингів, зборів та інше) шляхом заборони генеральному директору ПП ВДК «Дім Вина «Скала» фізичній особі ОСОБА_1 проведення заходів з 15 листопада 2012 року по 31 грудня 2012 року в м. Києві по вул. Інститутській, 9 в м. Києві відмовлено (т. 5 а.с. 18-19).
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 грудня 2012 року задоволено позов КМДА до ГО «Інститут фінансових експертиз», ГО «Інститут соціально-економічного моделювання» та ВДК «Дім Вина «Скала» про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання. Встановлено обмеження права на мирні зібрання (пікетування, пішу ходу, демонстрації, мітинги, збори тощо), шляхом заборони ГО «Інститут фінансових експертиз», ГО «Інститут соціально-економічного моделювання» та ВДК «Дім Вина «Скала», а також іншим суб'єктам, які реалізують право на мирні зібрання, проведення таких заходів із 06 грудня 2012 року по 31 березня 2013 року на вул.. Інститутській в м. Києва (т. 3 а.с. 4).
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 лютого 2013 року (ОСОБА_1 залучений в якості третьої особи) обмежено право на мирні зібрання (пікетування, пішої ходи, демонстрацій, мітингів, зборів щось інше) шляхом заборони ВГО «Народна солідарність за соціальний захист та взаємодопомогу», Членській благодійній організації «Шанс-плюс», ФОП ОСОБА_11, громадянину ОСОБА_12, ГК «Форум порятунку Києва» та іншим суб'єктам, які матимуть намір реалізувати право на мирні зібрання проведення заходів з 01 березня 2013 року по 30 квітня 2013 року по вул.. Різницькій та вул. Гусовського в м. Києві, а також на прилеглій території (т. 5 а.с. 21-25).
Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Так, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва встановлені обмеження на мирні зібрання в період з 28 жовтня 2012 року по 12 листопада 2012 року включно, з 30 жовтня по 30 грудня 2012 року, з 15 листопада 2012 року по 31 грудня 2012 року, з 06 грудня 2012 року по 31 березня 2013 року а тому підстав вважати, що діями ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_1 заподіяні протиправні дії шляхом надання Голові КМДА недостовірних відомостей у суду немає. Ці обставини є надуманими та такими, що не відповідають обставинам та матеріалам справи.
Щодо вимоги позивача про складання протоколів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1, то ці обставини досліджені в судовому засіданні.
01 листопада 2012 року складено протокол про адміністративне правопорушення № 0091758 від 01 листопада 2012 року відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 185-1 КУпАП (т. 3 а.с. 17).
Постановою Печерського районного суду м. Києва від 01 листопада 2012 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-1 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності з підстав малозначності вчиненого, оголошено усне зауваження та провадження по справі закрито (т. 3 а.с. 18).
Постановою Апеляційного суду м. Києва від 03 грудня 2012 року постанову Печерського районного суду м. Києва від 01 листопада 2012 року скасовано, провадження у справі закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (т. 3 а.с. 19-20).
08 листопада 2012 року складено протокол про адміністративне правопорушення № 0092522 від 08 листопада 2012 року відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 185-1 КУпАП (т. 3 а.с. 21).
Постановою Печерського районного суду м. Києва від 08 листопада 2012 року провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 185-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито за відсутності події та складу адміністративного правопорушення (т. 3 а.с. 24).
Вказані постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянуті судами, провадження у справах закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, а тому позивач, скориставшись своїм правом на захист, спростував дану позовну вимогу.
Крім того, позивач зазначає, що діями працівників ГУ МВС України в м. Києві йому завдано моральну шкоду шляхом порушення відносно нього кримінальних справ від 19 жовтня 2012 року та від 26 жовтня 2012 року за ч. 1 ст. 199 КК України, незаконного оголошення 23 березня 2013 року повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 171 КК України та незаконного пред'явлення 21 травня 2013 року та 16 серпня 2013 року обвинувального акту у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.
Дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що 19 жовтня 2012 року заступником прокурора Дніпровського району м. Києва винесена постанова про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 199 КК України (т. 1 а.с. 17).
19 жовтня 2012 року слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України винесена постанова про порушення кримінальної справи за фактом незаконного виготовлення, зберігання з метою використання при продажу товарів, підроблених марок акцизного збору, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України (т. 1 а.с. 18).
26 жовтня 2012 року слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України винесена постанова про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 199 КК України (т. 1 а.с. 22).
23 березня 2013 року складено обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_1, внесеному в ЄРДР від 21 листопада 2013 року за ч.ч. 1, 2 ст. 172 КК України (т. 1 а.с. 244-245).
10 квітня 2014 року старшим слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві винесена постанова про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР від 29 березня 2013 року з в'язку з відсутністю у зазначеній події складу кримінального правопорушення (т. 1 а.с. 26).
Постановою про закриття кримінального провадження від 23 квітня 2014 року, винесеною старшим слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР від 29 березня 2013 року закрито у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України (т. 1 а.с. 27-28).
Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року ОСОБА_1 виправдано за відсутності в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 1 ст. 172 КК України (т. 2 а.с. 88-96). Вказаний вирок залишений без змін постановою Верховного Суду від 07 червня 2018 року (т. 4 а.с. 142).

Положеннями ч.ч. 1, 2, 7 ст. 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України від 1 грудня 1994 року № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі - Закон № 266/94-ВР) підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок, зокрема, незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Згідно зі ст. 2 Закону № 266/94-ВР право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: 1) постановлення виправдувального вироку суду; 1-1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; 2) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; 4) закриття справи про адміністративне правопорушення.

Частиною 2 ст. 2 Закону № 266/94-ВР передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає, зокрема у випадку закриття кримінального провадження за відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 3 Закону № 266/94-ВР у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): 1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; 2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду; вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; 3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; 4) суми, сплачені громадянином у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги; 5) моральна шкода.

Відшкодування шкоди в таких випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету (ст. 4 Закону № 266/94-ВР).

Частинами 1 та 2 ст. 12 Закону № 266/94-ВР передбачено, що розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в п.п. 1, 3, 4 ст. 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції.

У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.

Питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з ч. 1 ст. 12 Закону № 266/94-ВР.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом (ст. 13 Закону № 266/94-ВР).

У відповідності до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року, у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Пунктами 11, 12 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України та Міністерства фінансів України від 4 березня 1996 року № 6/5/3/41 (далі - Положення), встановлено, що у разі винесення виправдувального вироку або закритті справи судом першої інстанції, для визначення розміру шкоди, переліченої в п.п. 1, 3, 4 ст. 3 Закону № 266/94-ВР, громадянин протягом шести місяців після направлення йому повідомлення може звернутися до суду, який розглядав справу по першій інстанції.

У місячний термін з дня звернення громадянина суд витребовує від відповідних державних та громадських організацій усі необхідні документи, що мають значення для визначення розміру завданої шкоди, і виносить передбачену ч. 1 ст. 12 Закону № 266/94-ВР ухвалу. Пункт 12 Положення містить вимоги щодо змісту такої ухвали.

У разі незгоди з винесеною ухвалою суду громадянин має право оскаржити її до суду вищої інстанції.

Питання відшкодування моральної шкоди, що передбачено ч. 1 ст. 13 Закону № 266/94-ВР, за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно із ч. 1 ст. 12 цього Закону.

Отже, чинним законодавством чітко визначено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв'язку із вчиненням діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність (п. 10 ч. 1 ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України)).

Відповідно до ч. 1 ст. 43 КПК України виправданим у кримінальному провадженні є обвинувачений, виправдувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили.

Надання особі статусу виправданого зумовлює появу у такої особи певних прав. Ні в КПК України 1960 року, ні в чинному КПК України немає окремої статті, яка б безпосередньо була присвячена правам виправданого.

Проте ч. 3 ст. 43 КПК України передбачає, що виправданий має права обвинуваченого, передбачені ст. 42 цього Кодексу, в обсязі, необхідному для захисту на відповідній стадії судового провадження.

У ст. 42 КПК України міститься широке коло прав, одним із яких є право вимагати відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, в порядку, визначеному законом, а також відновлення репутації, якщо підозра, обвинувачення не виправдалися. У чинному КПК України це право закріплене вперше.

У КПК України 1960 року у ст. 53-1 передбачалося лише те, що у разі постановлення виправдувального вироку орган дізнання, слідчий, прокурор і суд зобов'язані роз'яснити особі порядок поновлення її порушених прав і вжити необхідних заходів для відшкодування шкоди, завданої особі внаслідок незаконних притягнення як обвинуваченого, затримання, застосування запобіжного заходу.

Також однією з новел чинного КПК України є глава під назвою «Відшкодування (компенсація) шкоди у кримінальному провадженні, цивільний позов», згідно зі ст. 130 якої шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом.

На теперішній час єдиним таким законом є Закон № 266/94-ВР, прийнятий ще у 1994 році, сфера дії якого поширюється на широке коло суб'єктів, у тому числі на виправданих.

Отже, внаслідок незаконного засудження, ухвалення судом виправдувального вироку, позивач має право на відшкодування майнової та моральної шкоди, і право на таке відшкодування виникає в силу прямої вказівки закону, а саме: ст. 1176 ЦК України, Закону № 266/94-ВР.

Обов'язок роз'яснити особі порядок поновлення її порушених прав чи свобод та відшкодування завданої шкоди у разі ухвалення виправдувального вироку покладається на суд, який повинен здійснити це шляхом направлення громадянинові повідомлення одночасно з копією виправдувального вироку, який набрав законної сили. При цьому в повідомленні має бути зазначено, куди і протягом якого терміну можна звернутися за відшкодуванням шкоди і поновленням порушених прав.

Відсутність такого роз'яснення (повідомлення) не позбавляє особу права на відшкодування, встановленого законом.

Оскільки Закон № 266/94-ВР не містить вимог щодо процесуальної форми документа, з яким особа має звернутися до суду за захистом свого порушеного права, то таким способом захисту в силу положень ст.ст. 15, 16 ЦК України може бути, зокрема, звернення до суду з відповідною позовною заявою.

Із аналізу положень ст. 12 Закону № 266/94-ВР вбачається, що саме суд, який ухвалив виправдувальний вирок, визначає розмір заробітку та інших грошових доходів, які громадянин втратив унаслідок незаконних дій та які підлягають стягненню на його користь, і таке судове рішення може бути оскаржене до суду вищої інстанції відповідно до положень цивільного процесуального законодавства.

Оскільки заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України вирішені, то суд вирішує питання щодо відшкодування завданої моральної шкоди за час перебування під слідством та судом ОСОБА_1 за ч.ч. 1, 2 ст. 172 КК України.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2019 року складає 4 173,00 грн.

Виходячи з терміну перебування ОСОБА_1 під слідством та судом - 68 місяців, розмір відшкодування моральної шкоди не може бути меншим за 283 764,00 грн. (4 173,00 грн. х 68 міс.).

Оцінивши доводи позивача, наявні в сукупності докази, враховуючи положення ст. 13 Закону № 266/94-ВР і визначений судом розмір моральної шкоди, нижче якого він не може бути визначений, суд проходить до висновку про те, що відшкодування моральної шкоди в розмірі 283 764,00 грн. відповідатиме засадам розумності та справедливості, а тому вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно, судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 56 Конституції України, ст.ст. 15. 16, 1176 ЦК України, ст. 255 КУпАП, Положенням про Департамент контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів ДПС України, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 13 жовтня 2011 року № 1289, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 листопада 2011 року № 1271/2009, Положенням про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України та Міністерства фінансів України від 4 березня 1996 року № 6/5/3/41, Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, ст.ст. 2-13, 18, 76, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Комісії з припинення ГУ МВС України в м. Києві, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання коштів на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_1) 283 764 (двісті вісімдесят три тисячі сімсот шістдесят чотири) гривні 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 11 березня 2019 року.

Суддя Н.О.Яровенко