Провадження №2/523/942/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2019 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого - судді Сувертак І.В.

при секретарі Круглікова О. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в місті Одесі

за правилами спрощеного позовного провадження, справу за позовом -

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна ( АДРЕСА_2 ), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Установив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтував тим, що від державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Загризлої Валентини Петрівни їй, ОСОБА_1 , в листопаді 2018 року стало відомо, що в її провадженні на примусовому виконанні знаходиться виконавчий напис нотаріуса про стягнення з мене грошових коштів на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційного банку «Приватбанк».

Так, виконавчим написом, виданим приватним нотаріусом Дніпропетровського

міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бондар Іриною Михайлівною

від 23.11.2016 р. за р. № 10245, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість з

урахуванням витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису у розмірі 186 252 (сто

вісімдесят шість тисяч двісті п`ятдесят дві) гривні 26 копійок, на користь ПАТ «КБ

Приватбанк», кінцевим правонаступником якого на сьогоднішній день є Акціонерне

товариство Комерційний банк «Приватбанк».

Позивач вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що нотаріусом не перевірено безспірність заборгованості за кредитним договором.

Як зазначила позивачка, ані 15 вересня 2008 року, ані в будь-який інший день нею не укладалося подібних договорів з ПАТ «КБ «Приватбанк». Окрім того, до виконавчого напису було додано лише копію Анкети-Заяви Позичальника на отримання споживчого кредиту, в якій безпосередньо вказано, що прийняття до розгляду Анкети-Заяви Позичальника не означає виникнення у Банка зобов`язань по наданню мені кредиту.

А також, договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Обов`язок доведення, того що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця.

Також позивач зазначив, що керуючись положеннями ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а відповідно ПАТ «КБ «Приватбанк» не було подано ані оригіналу кредитного договору, ані засвідченої стягувачем виписки з рахунку боржника, які визначені Постановою.

Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувану можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Отже, позивач не згоден, що банком було підтверджено безспірність заборгованості, адже право боржника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення або пред`явлення відповідного позову до суду, але як стверджує позивач їй жодного разу не надсилалися вимоги по сплаті кредиту. Таким чином, позивач вважає, що нотаріусом було порушено прямий припис закону.

Враховуючи обґрунтування позовної заяви, позивач просив позов задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 12 грудня 2018 року, було відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін по справі та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 16).

Позивач надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на його задоволенні. (а.с. 37).

Відповідачу направлялись повістки за юридичною адресою (а.с. 26,35), однак в установлений строк представником відповідача відзиву на позов не надано та будь-яких інших заяв та клопотань від сторони відповідача не надходило.

Третя особа, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, надала на адресу суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. (а.с. 30).

Відповідач у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін в загальному порядку та відзиву на позовну заяву не надав.

Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності представника відповідача.

З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що виконавчим написом, виданим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бондар Іриною Михайлівною від 23.11.2016 р. за р. № 10245, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість з

урахуванням витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису у розмірі 186 252 (сто

вісімдесят шість тисяч двісті п`ятдесят дві) гривні 26 копійок, на користь ПАТ «КБ

Приватбанк», кінцевим правонаступником якого на сьогоднішній день є Акціонерне

товариство Комерційний банк «Приватбанк». (а.с. 9).

Згідно постанови державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Загризлої Валентини Петрівни від 13 травня 2017 р. відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса. (а.с. 12).

Аналізуючи оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса судом констатовано, що він не відповідає вимогам законодавства, з огляду на таке.

Згідно ст. 88 Закону про нотаріат нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Згідно п. 3.1. глави 16 Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Згідно п. п. 3.2. п. 3 глави 16 Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Крім того, п. 2 вказаної Постанови закріплено перелік документів, які необхідно надати нотаріусу для одержання виконавчого напису. Ними є:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.

До виконавчого напису було додано лише копію Анкети-Заяви Позичальника на отримання споживчого кредиту, в якій безпосередньо вказано, що прийняття до розгляду Анкети-Заяви Позичальника не означає виникнення у Банка зобов`язань по наданню кредиту.

Як встановлено матеріалами справи, позивачу не направлялася письмова вимога (повідомлення) про наявність кредитної заборгованості у розмірі, зазначеному у виконавчому написі та усунення порушень кредитних зобов`язань та доказів протилежного матеріали справи не містять.

Виконавчий напис також не відповідає вимогам закону щодо безспірності заявлених вимог.

ВСС України з розгляду цивільних та кримінальних справ висловлена позиція щодо доказів наявності кредитної заборгованості (ухвала ВССУ від 15.06.2011 року № 6-4882св11): «Відповідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» належними доказами, що підтверджують наявність або відсутність заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені в порядку цієї статті, які встановлюють розмір заборгованості.».

Аналогічної позиції дотримується ВССУ у п. 10 Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій (лист від 07.02.2014 р.), зазначаючи: належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, можуть бути первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України від 16.07.1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Враховуючи вищезазначене, належними і достатніми доказами наявності заборгованості з кредиту та відсотків за ним є первинні документи бухгалтерського обліку кредитора, які фіксують факт здійснення господарської (кредитної) операції з надання кредиту та нарахування відсотків за користування кредитом, складені в момент здійснення цих господарських операцій за кожною операцією (договором) окремо.

Для вчинення оскаржуваного виконавчого напису відповідачем не надано належних та достатніх доказів наявності заборгованості з кредиту та відсотків за кредитом.

Сам лише розрахунок заборгованості не є достатнім, належним доказом нарахування процентів за користування кредитом, пені, комісії, оскільки не є первинним документом бухгалтерського обліку в розумінні ст. ст. 1, 9 Закону № 996 та «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку».

Таким чином, враховуючи зазначені вище норми закону, докази, що містяться в справі, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4-8,10,12,18,76-81,89,131,211, 223, 263, 352, 354, 279 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна ( АДРЕСА_2 ), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 від 29 червня 2007р. виданий Хаджибеївським ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, грошових коштів у сумі 186 252,26 грн. на користь ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» (на теперішній час Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» ,, 01001, м. Київ, вул.Грушевського,1д. ) від 23 листопада 2016 року, виданий приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною зареєстрований в реєстрі №10245, таким , що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 02 квітня 2019 року.

Суддя