У Х В А Л А

31 жовтня 2019 року

м. Київ

справа №2610/27835/2012

провадження № 61-13121ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД», яка підписана адвокатом Пєвцовою Оленою Петрівною на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 травня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД», Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпек», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макаренка Валерія Михайловича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», про визнання недійсним договору іпотеки та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У 2012 році ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ТОВ Фірма «Консоль ЛТД», ТОВ «Гіпек», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макаренка В. М., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», про визнання недійсним договору іпотеки та зобов`язання вчинити дії.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2012 року вказаний позов задоволено.

Визнано недійсним договір іпотеки, укладений 15 жовтня 2004 року між Спільним українсько - хорватським підприємством «Гіпек», ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаренком В.М.

Зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макаренка В.М.: виключити з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 15 жовтня 2004 року за № 1385161 про обтяження у вигляді заборони відчуження 99 відсотків майнових прав на житло-суспільний комплекс-блок «А» м. Київ, вулиця Хмельницького Богдана будинок 58;запис від 15 жовтня 2004 року за №1385165 про обтяження у вигляді заборони відчуження 1 відсотка майнових прав на житлово- суспільний комплекс - блок «А», м. Київ , вул. Б . Хмельницького будинок 58; виключити з Державного реєстру іпотеки запис від 15 жовтня 2004 року за № 1385161 щодо заборони відчуження 99 відсотків майнових прав на житло-суспільний комплекс-блок «А» м. Київ, вулиця Хмельницького Богдана будинок 58; запис від 15 жовтня 2004 року за №1385165 щодо заборони відчуження 1 відсотка майнових прав на житлово- суспільний комплекс - блок «А», м. Київ , вул. Б. Хмельницького будинок 58.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23 травня 2013 року залишено без задоволення апеляційну скаргу третьої особи - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк». Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2012 року залишено без змін.

30 січня 2017 року ТОВ фірма «Консоль ЛТД» звернувся із заявою про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 грудня 2012 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року заяву ТОВ фірма «Консоль ЛТД» про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 грудня 2012 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись із заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2012 року, 03 травня 2018 року ТОВ фірма «Консоль ЛТД» звернулось до апеляційного суду.

Разом з апеляційною скаргою ТОВ фірма «Консоль ЛТД» подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому зазначено, що про ухвалу, постановлену 12 лютого 2018 року, відповідачу ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» стало відомо 19 квітня 2018 року зі вмісту конверту поштового відправлення Шевченківського районного суду м. Києва, яким є вступна та резолютивна частина ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року. Повний текст вказаної ухвали відповідачем не отриманий.

На підтвердження зазначеного представник ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» надав конверт Шевченківського районного суду м. Києва та відомості з офіційного сайту Укрпошти щодо відстеження поштових відправлень, згідно якого поштове відправлення було прийнято та відправлено 11 квітня 2018 року, а отримано 19 квітня 2018 року особою за довіреністю.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 травня 2019 року закрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД», Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпек», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макаренка Валерія Михайловича, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», про визнання недійсним договору іпотеки та зобов`язання вчинити дії.

Закриваючи апеляційне провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД» було належним чином повідомлена про розгляд Шевченківським районним судом м. Києва даної цивільної справи. Судова повістка була отримана представником ТОВ « «Фірма «Консоль ЛТД» 30 листопада 2012 року. Апеляційний суд встановив, що повноваження представника відповідача підтверджуються наявною в матеріалах справи довіреністю за підписом голови правління ТОВ фірма «Консоль ЛТД» Ясинським В. Б.

Апеляційний суд вказував, що останнім днем на подання апеляційної скарги на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 грудня 2012 року, після винесення місцевим судом ухвали від 12 лютого 2018 року про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, є 14 березня 2018 року.

Тому, вважав, що відповідач ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД» достовірно знав про ухвалене щодо нього судове рішення щонайменше з 13 травня 2013 року та не надав переконливих доказів, які б свідчили про те, що він вжив усіх необхідних заходів для подання заяви про перегляд заочного рішення у розумний інтервал часу та подавши апеляційну скаргу 03 травня 2018 року, пропустив строк на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 грудня 2012 року.

15 жовтня 2019 року ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД» звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 травня 2019 року з пропуском строку на касаційне оскарження судових рішень.

Скаржник просить поновити пропущений ним строк на касаційне оскарження судового рішення, посилаючись на посилаючись на те, що 21 травня 2019 його представник подав до Київського апеляційного суду заяву про отримання копії оскаржуваної ухвали наручно.

Зазначає, що 03 червня 2019 року його представником було отримано особисто в приміщенні суду апеляційної інстанції копію оскаржуваної ухвали апеляційного суду від 21 травня 2019 року, що підтверджується наданою заявою про видачу від 21 травня 2019 року.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

02 липня 2019 року заявник вперше подав касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 травня 2019 року з дотриманням строків на касаційне оскарження.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верхового Суду від 09 вересня 2019 року вказану касаційну скаргу було повернуто особі, яка її подала.

Враховуючи те, що вказані заявником обставини підтверджуються належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, тому клопотання ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД» про поновлення строку підлягає задоволенню.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд постановляючи оскаржувану ухвалу порушив норми процесуального та матеріального права, що перешкоджає руху справи та призводить до порушення його права на оскарження судового рішення.

Вважає, що товариством не було пропущено строк на апеляційне оскарження заочного рішення, оскільки скаржником було отримано ухвалу про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення від 12 лютого 2018 року лише 19 квітня 2018 року поштою, тому він дотримався порядку оскарження заочного рішення та подав апеляційну скаргу в строк - 03 травня 2018 року.

Верховний Суд, вивчивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржуване судове рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до вимог пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Суд апеляційної інстанції закриваючи апеляційне провадження, посилався на положення частина 2 статті 358 ЦПК України та вважав, що апеляційна скарга ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД» подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Згідно з пунктом 13 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Разом з тим, у пункті 9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Оскільки апеляційна скарга ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД» була подана 03 травня 2018 року, то апеляційний суд вірно керувався нормами ЦПК України у редакції, що діяла з 15 грудня 2017 року.

Зазначене відповідає загальновизнаному положенню про дію цивільних процесуальних норм у часі, згідно з яким незалежно від часу відкриття провадження у справі, при здійсненні процесуальних дій застосовуються той процесуальний закон, який діє на момент здійснення таких дій (частина третя стаття 3 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суд з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Відповідна правова позиція, на яку посилається апеляційний суд, міститься в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі №361/161/13-ц.

Доводи касаційної скарги спростовуються матеріалами справи та встановленими судом апеляційної інстанції фактичними обставинами, тому судове рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм процесуального права.

При цьому, ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД» знало про існування заочного рішення Шевченківського районного суду Київської області від 12 грудня 2012 року щонайменше з 13 травня 2013 року. 30 січня 2017 року ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД» подало заяву про перегляд заочного рішення, яку 12 лютого 2018 року судом залишено без розгляду. Проте, лише 03 травня 2018 року, тобто майже через п`ять років з часу ухвалення та отримання відповідачем заочного рішення, воно було оскаржено до апеляційного суду.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судового рішення та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись частиною першою, другою статті 390 ЦПК України, пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД»строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 21 травня 2019 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД», яка підписана адвокатом Пєвцовою Оленою Петрівною на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 травня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД», Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпек», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макаренка Валерія Михайловича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», про визнання недійсним договору іпотеки та зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров