ПОСТАНОВА

Іменем України

28 березня 2019 року м. Кропивницький

справа № 390/109/19

провадження № 22-ц/4809/676/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Чельник О.І.,

при секретарі - Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області у складі судді Пасічника Д.І. від 24 січня 2019 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області про визнання недійсним та скасування рішення сільської ради, -

встановив:

Ухвалою судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 24 січня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, про визнання недійсним та скасування рішення сільської ради.

Не погоджуючись з даною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, якою просила скасувати ухвалу і направити справу для продовження розгляду до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області.

При цьому посилалась на безпідставність і помилковість висновку суду першої інстанції про те, що спір за її позовом є публічно-правовим, тому не підлягає розгляду в суді загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_1, яка підтримала свою апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції послався в своєму обґрунтуванні на те, що зміст позову становлять вимоги щодо оскаржень рішень, дій бездіяльності суб'єкту владних повноважень прийнятих ним внаслідок реалізації таких повноважень, і сторони спірних правовідносин не є юридично рівними. Виходячи з наведеного суд першої інстанції дійшов висновку про публічно-правовий характер даних правовідносин, вирішення яких належить до компетенції адміністративного суду.

Колегія апеляційного суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що рішенням Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області від 06.09.2011 року №118-10/11 «Про надання права користування земельною ділянкою гр.. ОСОБА_1» позивачці надано право користування земельною ділянкою для ведення городництва розміром 0,14 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1.

Рішенням Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області від 26 жовтня 2018 року №297-14/18 «Про припинення права користування» було припинено право користування вказаною вище земельною ділянкою ОСОБА_1

ОСОБА_1, не погодившись з даним рішенням Созонівської сільської ради, 22.11.2018 року звернулася в Кіровоградський районний суд Кіровоградської області з адміністративним позовом про оскарження спірного рішення.

Ухвалою судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 23.11.2018 року матеріали даного адміністративного позову були передані на розгляд до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.01.2019 року провадження в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області про визнання недійсним та скасування рішення - закрито, роз'яснено про право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

22.01.2019 року ОСОБА_1 звернулась в Кіровоградський районний суд Кіровоградської області з позовом до Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області про визнання недійсним та скасування рішення сільської ради.

Ухвалою судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 24 січня 2019 року, яка і є предметом апеляційного перегляду, відмовлено у відкритті провадження у даній цивільній справі з підстав не належної юрисдикції.

Аналізуючи обставини справи, вбачається, що вищевказаними рішеннями судів створено ситуацію, яка унеможливлює вирішення спору, що виник між ОСОБА_1 і Созонівською сільською ради Кіровоградського району Кіровоградської області в судовому порядку, що є однозначним порушенням права особи на доступ до правосуддя.

Вирішуючи питання юрисдикції даного спору колегія суддів зазначає, що з огляду на положення статей 3, 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цього суб'єкта, відповідно прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Таким чином, до адміністративної відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один із його учасників - суб'єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Визначальні ознаки приватноправових відносин - це юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб'єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права певного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб'єкта владних повноважень.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Згідно з пунктом 10 частини другої статті 16 ЦК України цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

ЗК України є, зокрема, тим актом цивільного законодавства, який передбачає підставою виникнення цивільних прав та обов'язків акти органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Так, відповідно до частин другої та третьої статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Згідно з частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

За статтею 122 ЗК України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, через які також згідно зі статтями 83, 84 ЗК України набувається та реалізується право комунальної власності на землю та право державної власності на землю. Комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Статтею 80 ЗК України установлено, що самостійними суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності, а також держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

З урахуванням такого висновку Конституційного Суду України та з огляду на положення статті 11 ЦК України, статей 78, 116, 122 ЗК України, в зв'язку з прийняттям суб'єктом владних повноважень ненормативного акта виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, в сфері земельних правовідносин відповідний ненормативний акт слугує підставою виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обов'язків фізичних і юридичних осіб приватного права.

За таких обставин рішення суб'єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред'являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред'явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (зокрема й права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб'єкта владних повноважень.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції помилковим, а ухвалу, такою, що підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 24 січня 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29.03.2019 року.

Головуючий:

Судді: