Житомирський апеляційний суд
Справа №296/9827/16-ц Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р. А.
Категорія 39 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Коломієць О.С.,

суддів Талько О.Б., Григорусь Н.Й.

з участю секретаря

судового засідання Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №296/9827/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Білецька Наталія Степанівна, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, визнання особи такою, що прийняла спадщину та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем і визнання права власності на спадкове майно,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 22 червня 2018 року, яке ухваленосуддею Галасюком Р.А. у м. Житомирі

в с т а н о в и в:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом, у якому просила встановити факт постійного проживання однією сім'єю з спадкодавцем ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р., на час відкриття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 2009 року і до дня смерті ОСОБА_5 вона постійно проживала разом з нею у належній останній квартирі АДРЕСА_1, доглядала її. ОСОБА_5 за життя склала заповіт, за яким заповіла належне їй майно позивачу та ОСОБА_3 в рівних частинах, тому вона (ОСОБА_2) вважала, що фактично прийняла спадщину. Однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку із пропуском строку на її прийняття.

14 грудня 2017 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 звернувся до суду із зустрічним позовом, у якому просив встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 з бабою - ОСОБА_5 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 р. та прийняття спадщини після її смерті; визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 та земельну ділянку АДРЕСА_2, розташовану на території громадської організації АДРЕСА_2 у порядку спадкування.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 22 червня 2018 рокупервісний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_2 разом із спадкодавицею ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р, на час відкриття спадщини у квартирі АДРЕСА_1. Визнано ОСОБА_2 такою, що прийняла спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_5 1/2 частині спадкового майна за заповітом від 09.08.2012 р., складеним ОСОБА_5, посвідченим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Білецькою Н.С. та зареєстрованим в реєстрі за № 746. У решті позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано, що ОСОБА_3 постійно проживав разом із своєю рідною бабою ОСОБА_5 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 р. та після смерті прийняв спадщину в 1/2 частині спадкового майна. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 83,28 кв.м., що належала ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 5-113 від 11.02.2005 р, виданого Першою Житомирською державною нотаріальною конторою та свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 10.12.1993, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду, вартістю 669988 грн; 1/2 частину земельної ділянки АДРЕСА_2, яка розташована на території громадської організації АДРЕСА_2, ідентифікаційний код: 20411120 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р. У решті позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись із судовим рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення суду в частині визнання її такою, що прийняла спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_5 в Ѕ частині спадкового майна за заповітом та прийняти нове - про визнання її такою, що прийняла спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_5, а оскаржуване рішення суду в частині часткового задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 визнати нечинним та закрити провадження у справі, у зв'язку з відмовою останнього від зустрічного позову.

29 березня 2019 року відповідач ОСОБА_3, через свого представника, подав до суду заяву про відмову від зустрічного позову та закриття провадження у справі, в якій також зазначив про те, що наслідки відмови відповідача від зустрічного позову та закриття провадження у справі, передбачені ч. 2 ст. 256 ЦПК України йому відомі. Справжність підпису позивача на заяві засвідчено нотаріально.

Заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов'язків, визначених у ст. 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-який стадії судового процесу.

Частиною 1 статті 373 ЦПК України передбачено, що в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі (ч.2 ст. 373 ЦПК України).

За пунктом 4 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що відмову відповідача ОСОБА_3 від зустрічних позовних вимог слід прийняти.У зв'язку із прийняттям відмови від позову, провадження у даній справі в частині позовних вимог ОСОБА_3 підлягає закриттю.

Відповідачу роз'яснені наслідки закриття провадження у справі передбачені ст. 256 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 373, 374, 381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_3 від зустрічного позову.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 22 червня 2018 року в частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 визнати нечинним.

Провадження у справі за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем і визнання права власності на спадкове майно закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст ухвали складено 03 квітня 2018 року.

Головуючий Судді