КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 359/2582/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року м. Київ

колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

при секретарі Прохоровій В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Депртаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про поділ майна,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 квітня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Борця Є.О.,-

встановила:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду зданим позовом.

З урахуванням заяви про зміну позовних вимог просила визнати об`єкт незавершеного будівництва - житловий будинок загальною площею 139,1 кв.м., по АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,05 га з кадастровим номером :09:036:0116 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовану за цією ж адресою, а також житловий будинок по АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 0,25 га без кадастрового номеру, розташовану за цією адресою, спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; а також визнати за позивачем право власності на 2/3 частки в перелічених об`єктах нерухомого майна.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що за час шлюбу з відповідачем ними було придбано вищевказане майно. Відповідач за період шлюбу із позивачем ніколи не був працевлаштований постійно, протягом більш-менш тривалого часу, не приносив доходів у сім`ю. Доходи давала виключно підприємницька діяльність позивача.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 квітня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано об`єкт незавершеного будівництва - житловий будинок загальною площею 139,1 кв.м., що складається з веранди 2-І площею 6,9 кв.м., передпокою 2-1 площею 20,1 кв.м., кухні 2-2 площею 20,0 кв.м., коридору 2-3 площею 4,2 кв.м., санвузла 2-4 площею 2,7 кв.м., санвузла 2-5 площею 1,6 кв.м., гаража 2-6 площею 17,0 кв.м., тераси площею 8,8 кв.м., сходинкової 2-7 площею 9,6 кв.м., житлової кімнати 2-8 площею 18,7 кв.м., житлової кімнати 2-9 площею 14,2 кв.м., житлової кімнати 2-10 площею 9,4 кв.м., санвузла 2-11 площею 4,4 кв.м., житлової кімнати 2-12 площею 10,3 кв.м., балкону площею 2,4 кв.м., балкону площею 3,0 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: погріб з шийкою «В», сарай-сауну «Б», навіс «Е», оглядову яму гаражну «З», яму вигрібну «Л», колонку питну «Н», огорожу № 1 , хвіртку №2, ворота №3, огорожу № 4 , 1/2 частку в огорожі № 5 , хвіртку № 6 , 1/2 частку в огорожі № АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,05 га з кадастровим номером :09:036:0116 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовану за цією ж адресою, та об`єкт незавершеного будівництва - житловий будинок по АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку в незавершеному будівництві - в житловому будинку загальною площею 139,1 кв.м., що складається з веранди 2-І площею 6,9 кв.м., передпокою 2-1 площею 20,1 кв.м., кухні 2-2 площею 20,0 кв.м., коридору 2-3 площею 4,2 кв.м., санвузла 2-4 площею 2,7 кв.м., санвузла 2-5 площею 1,6 кв.м., гаража 2-6 площею 17,0 кв.м., тераси площею 8,8 кв.м., сходинкової 2-7 площею 9,6 кв.м., житлової кімнати 2-8 площею 18,7 кв.м., житлової кімнати 2-9 площею 14,2 кв.м., житлової кімнати 2-10 площею 9,4 кв.м., санвузла 2-11 площею 4,4 кв.м., житлової кімнати 2-12 площею 10,3 кв.м., балкону площею 2,4 кв.м. та балкону площею 3,0 кв.м.; а також в господарських будівлях та спорудах: погрібі з шийкою «В», сараї-сауні «Б», навісі «Е», оглядовій ямі гаражній «З», ямі вигрібній «Л», колонці питній «Н», огорожі №1, хвіртці № 2 , воротах №3, огорожі №4, 1/2 частці в огорожі №5, хвіртці № 6 , 1/2 частці в огорожі № АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на іншу 1/2 частку в незавершеному будівництві - в житловому будинку загальною площею 139,1 кв.м., що складається з веранди 2-І площею 6,9 кв.м., передпокою 2-1 площею 20,1 кв.м., кухні 2-2 площею 20,0 кв.м., коридору 2-3 площею 4,2 кв.м., санвузла 2-4 площею 2,7 кв.м., санвузла 2-5 площею 1,6 кв.м., гаража 2-6 площею 17,0 кв.м., тераси площею 8,8 кв.м., сходинкової 2-7 площею 9,6 кв.м., житлової кімнати 2-8 площею 18,7 кв.м., житлової кімнати 2-9 площею 14,2 кв.м., житлової кімнати 2-10 площею 9,4 кв.м., санвузла 2-11 площею 4,4 кв.м., житлової кімнати 2-12 площею 10,3 кв.м., балкону площею 2,4 кв.м. та балкону площею 3,0 кв.м.; а також в господарських будівлях та спорудах: погрібі з шийкою «В», сараї-сауні «Б», навісі «Е», оглядовій ямі гаражній «З», ямі вигрібній «Л», колонці питній «Н», огорожі №1, хвіртці № 2 , воротах №3, огорожі №4, 1/2 частці в огорожі №5, хвіртці № 6 , 1/2 частці в огорожі № АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,05 га з кадастровим номером :09:036:0116 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованій по АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на іншу 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,05 га з кадастровим номером :09:036:0116 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованій по АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку в незавершеному будівництві - житловому будинку по АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на іншу 1/2 частку в незавершеному будівництві - житловому будинку по АДРЕСА_2 .

У задоволенні позову в частині інших вимог відмовлено.

Проведено розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Позивач не скористалась своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечив.

ОСОБА_2 та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що житловий будинок по АДРЕСА_1 також житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами по АДРЕСА_2 зведені під час перебування сторін у шлюбі. Будівництво спірних об`єктів нерухомого майна остаточно закінчено, що свідчить про те, що домоволодіння можуть бути визнані об`єктами права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток. Доказів на підтвердження того, що домоволодіння по АДРЕСА_1 було зведено виключно за рахунок особистих грошових коштів ОСОБА_2 не надано. Доказів на підтвердження існування обставин, що мають істотне значення та є підставою для відступлення від засади рівності часток подружжя також не надано.

Відмовляючи у задоволенні інших позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що земельна ділянка площею 0,25 га по АДРЕСА_2 не приватизована.

Проте повністю з такими висновками суду погодитись не можна.

Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 1991 року по 06 квітня 2017 року.

Рішенням виконавчого комітету Жеребилівської сільської ради № 9 від 24 червня 1993 року ОСОБА_2 надано дозвіл на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_2 .

30 листопада 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір про поділ земельної ділянки, за умовами якого здійснено поділ земельної ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером :09:036:0104 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по АДРЕСА_1 .

На підставі вказаного договору ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку площею 0,05 га з кадастровим номером :09:036:0116 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначила, що сторони припинили проживати однією сім`єю та не змогли дійти домовленості з приводу поділу спільного сумісного майна подружжя.

Просила визнати об`єкт незавершеного будівництва - житловий будинок загальною площею 139,1 кв.м., що складається з веранди 2-І площею 6,9 кв.м., передпокою 2-1 площею 20,1 кв.м., кухні 2-2 площею 20,0 кв.м., коридору 2-3 площею 4,2 кв.м., санвузла 2-4 площею 2,7 кв.м., санвузла 2-5 площею 1,6 кв.м., гаража 2-6 площею 17,0 кв.м., тераси площею 8,8 кв.м., сходинкової 2-7 площею 9,6 кв.м., житлової кімнати 2-8 площею 18,7 кв.м., житлової кімнати 2-9 площею 14,2 кв.м., житлової кімнати 2-10 площею 9,4 кв.м., санвузла 2-11 площею 4,4 кв.м., житлової кімнати 2-12 площею 10,3 кв.м., балкону площею 2,4 кв.м., балкону площею 3,0 кв.м., господарські будівлі та споруди: погріб з шийкою «В», сарай-сауну «Б», навіс «Е», оглядову яму гаражну «З», яму вигрібну «Л», колонку питну «Н», огорожу № 1 , хвіртку № 2, ворота № 3, огорожу № 4 , 1/2 частку в огорожі № 5 , хвіртку № 6 , 1/2 частку в огорожі № АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,05 га з кадастровим номером :09:036:0116 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовану за цією ж адресою, а також житловий будинок по АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 0,25 га без кадастрового номеру, розташовану за цією адресою, спільною сумісною власністю; а також визнати за позивачем право власності на 2/3 частки в перелічених об`єктах нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об'єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Вирішуючи спір в частині позовних вимог про визнання спільною сумісною власністю подружжя та поділ в рівних частках земельної ділянки 0,05 га з кадастровим номером :09:036:0116 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по АДРЕСА_1 , суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, урахував вищенаведені вимоги закону, та дійшов обґрунтованого висновку, що спірна земельна ділянка придбана подружжям за час шлюбу. Будь-яких доказів, які б спростовували презумпцію спільності права на майно, та рівності часток, учасники справи не надали.

Згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з формально-правового погляду, об'єкт незавершеного будівництва є сукупністю використаних у його будівництві будівельних матеріалів, результатів виконаних робіт, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов'язки, тому такий об'єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і підлягати поділу між ними.

За позовом дружини, членів сім`ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд має право здійснити поділ об`єкта незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами.

У разі неможливості поділу об`єкта незавершеного будівництва суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити грошову компенсацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи спір в частині поділу двох об`єктів незавершеного будівництва, суд першої інстанції не звернув своєї уваги, що зазначене новостворене нерухоме майно не прийнято в експлуатацію, а право власності на нього не зареєстровано у встановленому законом порядку.

Будь-яких доказів про ступінь готовності спірного нерухомого майна, визначення окремих часток, що підлягають виділу, матеріали справи не містять. При цьому позовних вимог про реальний поділ сторони не заявляли.

В свою чергу не були пред`явлені учасниками справи вимоги про визнання права на будівельні матеріали або конструктивні елементи будинку, та (або) присудження грошової компенсації.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає помилковим висновок суду про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання спільною сумісною власністю подружжя та поділу незавершеного будівництва за адресою АДРЕСА_1 та незавершеного будівництва за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріальногоправа.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 30 квітня 2019 року підлягає скасуванню в частині визнання спільною сумісною власністю подружжя та поділу незавершеного будівництва за адресою АДРЕСА_1 та незавершеного будівництва за адресою АДРЕСА_2 , з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

В іншій частині рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

В порядку розподілу судових витрат, з врахуванням часткового задоволення позовних вимог з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1 200 грн 00 коп., а з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 900 грн 00 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 квітня 2019 року в частині визнання спільною сумісною власністю подружжя та поділу незавершеного будівництва за адресою АДРЕСА_1 та незавершеного будівництва за адресою АДРЕСА_2 скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1 200 грн 00 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 900 грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 05 листопада 2019 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко