РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

ун. № 759/2607/18

пр. № 2/759/976/19

30 вересня 2019 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді Миколаєць І.Ю.,

при секретарі Шелудько В.В.,

розглянувши у судовому засіданнів в порядку загального позовного цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Київської міської Ради (01004, м. Київ, вул Хрещатик, 36), Святошинської районної державної адміністрації у м. Києві (03115, м. Київ, прос. Перемоги, 97), третя особа: Приватний нотаріус Толстікова Олеся Миколаївна ( АДРЕСА_2 . АДРЕСА_3 ) про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

22.02.2018р. ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до КМР, Святошинської РДА у м. Києві з вимогою з урахуванням уточнень якої є визнання рівних часток у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_4 між подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визнання за ОСОБА_1 правао власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.07.2018р. відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.

Позов мотивовано наступним, 28 вересня 1994 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 отримали від управління справами національної академії наук України свідоцтво про право власності на житло за адресою: АДРЕСА_5 , яка належала їм на праві спільної сумісної власності.

16 травня 1996 року за договором міни ОСОБА_1 та ОСОБА_3 обміняли квартиру АДРЕСА_6 на квартиру АДРЕСА_4 .

Вказаний договір міни було посвідчено 16.05.1996 Громовою О.П. державним нотаріусом Вісімнадцятої Київської державної нотаріальної контори та зареєстровано в БТІ м. Києва в реєстрі за №2190. Після укладення даного договору в нотаріальному порядку та його подальшої реєстрації в БТІ, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 набули права спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_7 .

Відповідно до вищевказаного договору від 16.05.1996 ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_3 стали власниками квартири за адресою: АДРЕСА_7 ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, до якого входить і частка зазначеної квартири. Позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , але коли вона звернулась до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, виявилось, що видати його не можливо, оскільки частка спадкодавця у житлі чітко не визначена. Просить суд визначити, що частки ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_7 є рівними, а саме по 1/2 частині.

Представник позивача, адвокат Пазюк Є.С. в судове засідання з`явився та надав пояснення по справі відповідно до яких позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідачів - Київської міської ради, Святошинської районної державної адміністрації у м. Києві в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Третя особа - приватний нотаріус Толстікова Олеся Миколаївна в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та визнання позовних вимог.

Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з договору міни від 16.05.1996 квартира за адресою: АДРЕСА_7 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Дане твердження доводиться інформаційною довідкою КВ-2018 №19660 від 04.06.2018 від 04.06.2018 відповідно до якої зазначено, що згідно з даними реєстраційних книг Бюро , кв. АДРЕСА_4 на праві власності зареєстрована за: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на підставі договору міни, посвідченого Київською державною нотаріальною конторою №18 від 16.05.1996р. №5-1337, та зареєстрованого в Бюро 14.06.1996р. за реєстровим №2190.

Як вбачається з свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наданою на запит суду копією спадкової справи, спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла його дружина ОСОБА_1 .

Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Суду не надано доказів, що між співвласниками існує домовленість стосовно розміру часток, враховуючи це, суд приходить до висновку, що розмір часток є рівним.

В судовому засіданні встановлено, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_7 частки співвласників у спільному майні не визначені, що створює позивачу перешкоди в оформленні спадкових прав в порядку спадкування після смерті чоловіка на частину зазначеної квартири.

З огляду на викладене суд знаходить законні підстави для визначення належних ОСОБА_5 , ОСОБА_1 часток квартири за адресою: АДРЕСА_7 та задовольняє вимогу про визнання за спадкоємцем права власності на частку майна спадкодавця.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст.316, 317, 319, 321, 328, 392 Цивільного кодексуУкраїни,ст.ст. 77-80, 89, 259, 263-265, 268, 273, 274, 280-282

Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Київської міської Ради (01004, м. Київ, вул Хрещатик, 36), Святошинської районної державної адміністрації у м. Києві (03115, м. Київ, прос. Перемоги, 97), третя особа: Приватний нотаріус Толстікова Олеся Миколаївна ( АДРЕСА_2 . АДРЕСА_3 ) про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності та визнання права власності - задовольнити.

Визначити рівними на квартиру за адресою: АДРЕСА_7 частки належні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_7 ), право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути оскаржене шляхом подання позивачем в загальному порядку апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до або через суд першої інстанції.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя І.Ю. Миколаєць