Провадження №2/760/6714/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

24 жовтня 2019 року Солом`янський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06.05.2006 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого вони мають дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося.

Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться.

Вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім`ї неможливе і враховуючи те, що малолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходяться на її вихованні та утриманні просила розірвати шлюб, визначити місце проживання дітей разом з нею та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 30% частки заробітної плати щомісячно (але не менше 8000 грн.) починаючи з моменту набрання чинності рішення суду і до досягнення дітьми повноліття.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій просила позовні вимоги задовольнити та справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала позивач.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 06.05.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб за актовим записом №18.

Спільне життя сторін не склалося.

Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться.

Таким чином сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що сім?я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню.

Також встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 10.10.2006 року, виданого виконкомом Відділом реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції Вінницької області та свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 03.10.2013 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції у Вінницькій області, сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач просила визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з нею, на що слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.ст. 160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання.

Статтею 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім виняткових обставин, відокремлюватися від матері. Суспільство і органи влади повинні забезпечити необхідний догляд за дітьми, які залишилися без піклування сім`ї або без адекватних засобів підтримки.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження.

Судом встановлено, що донька і син сторін ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з позивачем.

Позивач самостійно займається вихованням доньки та сина і вони повністю перебувають на її утриманні.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач забезпечена житлом, належним чином виконує свої обов`язки, створила всі умови для повноцінного розвитку доньки та сина.

Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку, що проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_1 відповідає інтересам дітей.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним визначити місце проживання малолітніх дітей сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю позивачем ОСОБА_1 .

Позивач також просила стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 30% частки заробітної плати щомісячно (але не менше 8000,00 грн.) починаючи з моменту набрання чинності рішення і до досягнення дітьми повноліття, на що слід зазначити наступне.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 зі ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Встановлено, що позивач працює на посаді головного спеціаліста відділу по роботі з персоналом територіальних органів юстиції Управління персоналу територіальних органів юстиції та підвідомчих установ Департаменту персоналу з 01.08.2016 року. В Міністерстві юстиції України ОСОБА_1 . працює з 11.11.2009 року.

Є державним службовцем 8 рангу та її посада віднесена до посад державної служби категорії «В» відповідно до ст. 39 Закону України «Про державну службу».

Зазначене підтверджується довідкою №14-2031 від 27.06.2019 року, виданою Міністерством юстиції України.

Згідно довідки №ВП000000020 від 17.07.2019 року, відповідач ОСОБА_2 працює в ТОВ «Виробниче підприємство «ПЕЩЕРІН» з 01.04.2011 року по теперішній час на посаді Начальника пусконаладки.

Враховуючи те, що відповідач зобов`язаний утримувати дітей і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації їх життя нарівні з позивачем, передбачені законом обставини, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення найстаршою дитиною повноліття щомісячно.

При цьому суд враховує, що відповідач фізично здоровий, працездатний, може працювати та сплачувати аліменти на утримання дитини.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 760,40 грн. та на користь держави суми судового збору 760,40 грн. (за вимогу про стягнення аліментів).

Керуючись статтею 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», ст. ст. 112, 160, 161, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 133, 141, 209-211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280, 281, 282, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб, зареєстрований 06.05.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції Вінницької області між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за актовим записом №18.

Визначити місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з їх матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , працює на посаді начальника пусконаладки у ТОВ «Виробниче підприємство «ПЕЩЕРІН», , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, починаючи з 30.07.2019 року і до досягнення старшою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_5, а після того за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , працює на посаді начальника пусконаладки у ТОВ «Виробниче підприємство «ПЕЩЕРІН», , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , судовий збір в сумі 768,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , працює на посаді начальника пусконаладки у ТОВ «Виробниче підприємство «ПЕЩЕРІН», , на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині сплати аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 ,;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , працює на посаді начальника пусконаладки у ТОВ «Виробниче підприємство «ПЕЩЕРІН», .

Суддя