Житомирський апеляційний суд
Справа №280/1110/19 Головуючий у 1-й інст. Янчук В. В.
Категорія 50 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №280/1110/19 за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 08 серпня 2019 року, яке ухвалене під головуванням судді Янчука В.В. у м. Коростишеві,

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. Просив визнати поважними причини пропуску строку подання скарги і поновити строк її подання та визнати неправомірними дії державного виконавця Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Желєзної Т.С. щодо перерахунку аліментів у твердій грошовій сумі відповідно до мінімального розміру аліментів на дітей у зв`язку зі зміною законодавства; зобов`язати державного виконавця стягувати з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до виконавчого листа від 20 березня 2015 року №280/2171/14-ц у твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно, з індексацією, яка передбачена законом; зобов`язати державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості з аліментів та повернути йому надмірно стягнуту суму аліментів.

Скаргу обґрунтовував тим, що в справі №280/2171/14-ц рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 березня 2015 року вирішено із нього стягувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно, тобто на кожну дитину по 300 грн., починаючи з 18 квітня 2014 року і до їх повноліття. Аліменти на утримання дітей щомісячно стягувалися з його пенсії. У квітні 2019 року він отримав пенсію в значно меншому розмірі, ніж зазвичай. Ознайомившись із матеріалами виконавчого провадження, довідався про те, що підставою для більшого списання коштів з пенсії став лист-повідомлення начальника Коростишівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області про проведення з 01 вересня 2018 року перерахунку розміру аліментів у зв`язку зі змінами в Сімейному кодексі України, а саме: розмір аліментів не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Попередження про збільшення розміру аліментів він не отримував. Станом на 01 червня 2019 року внаслідок перерахунку утворилася заборгованість зі сплати аліментів у сумі 5 881,76 грн. Вважає дії державного виконавця щодо перерахунку аліментів неправомірними. Із тих підстав, що змінився мінімальний розмір аліментів, ОСОБА_2 рішенням суду було відмовлено в задоволенні позову до нього про збільшення розміру аліментів на утримання дітей, а тому підстав для перерахунку виконавцем аліментів у більшому розмірі не було. Окрім того, він є учасником бойових дій і у червні 2018 року йому встановлено другу групу інвалідності. Внаслідок поранень знаходиться на лікуванні та реабілітації. Також має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дружину ОСОБА_6 , яка у зв`язку зі станом здоров`я потребує лікування і тимчасово не працює. Син ОСОБА_3 із січня 2018 року проживає з ним та перебуває на його утриманні, а не колишньої дружини. Він ознайомився з матеріалами виконавчого провадження 29 травня 2019 року, а строк для подання скарги пропустив у зв`язку з тим, що з 06 червня 2019 року за медичними показаннями проходив лікування у КП «Госпіталь ветеранів війни».

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 08 серпня 2019 року ОСОБА_1 у задоволенні скарги на дії державного виконавця відмовлено.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою його скаргу на дії державного виконавця задовольнити у повному обсязі. Вважає, що за наявності рішення суду про відмову в збільшенні розміру аліментів до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, державний виконавець незаконно провів перерахунок аліментів. Окрім того, відсутня постанова державного виконавця про перерахунок аліментів та стягнення їх у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На його думку судове рішення суду першої інстанції спрямоване на захист дій державного виконавця.

Начальник Коростишівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області Желєзна Т.С. подала відзив на апеляційну скаргу, яку просить залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. Зазначає, що діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стягувач ОСОБА_2 відзиву на апеляційну скаргу не подавала, але у судовому засіданні у суді апеляційної інстанції пояснила, що син ОСОБА_3 проживає із нею, а не з батьком. На неї лягає основний тягар щодо утримання спільних із ОСОБА_1 дітей, які проживають із нею, тоді як розмір пенсії скаржника дозволяє надавати допомогу на утримання дітей у розмірі 50% від мінімального гарантованого розміру на кожну дитину.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що з березня 2015 року на виконанні у Коростишівському районному відділі ДВС ГТУЮ у Житомирській області перебуває виконавче провадження №47014972 за виконавчим листом від 20 березня 2015 року №280/2171/14-ц Коростишівського районного суду Житомирської області щодо стягнення з ОСОБА_1 (боржника) на користь ОСОБА_2 (стягувача) аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 600 грн. щомісячно (тобто на кожну дитину по 300 грн.), починаючи з 18 грудня 2014 року і до їх повноліття.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 одержує пенсію, державним виконавцем 10 грудня 2015 року винесена постанова про звернення стягнення на пенсію боржника, яка направлена для виконання до Управління пенсійного забезпечення військовослужбовців (а.с.68). Зокрема у постанові зазначено, що аліменти у межах виконавчого провадження №47014972 утримувати в розмірі 600 грн. щомісячно (тобто на кожну дитину по 300 грн.) та змінювати розмір відрахувань самостійно забороняється.

У справі №280/1071/17 рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 19 жовтня 2017 року було відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позову до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей. Як убачається зі змісту даного рішення ОСОБА_2 просила суд збільшити розмір аліментів, посилаючись на зміну прожиткового мінімуму та мінімального розміру аліментів на дитину. Суд відповідно до ст.192 СК України відмовив у задоволені позову, обґрунтовуючи своє рішення тим, що матеріальне становище платника аліментів не поліпшилося, а стан його здоров`я погіршився (встановлена друга група інвалідності, одержує пенсію по інвалідності, одружився вдруге, має на утриманні також малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

28 серпня 2018 року набрав чинності Закон України від 03 липня 2018 року №2475-VIIІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту прав дитини на належне утримання», яким частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

У постанові від 20 червня 2019 року в справі №632/580/17 Верховний Суд зробив правові висновки про те, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України та законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Отже, з 28 серпня 2018 року Закон України «Про виконавче провадження» надав можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижчому за мінімальний гарантований розмір навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у нижчому розмірі, що спрямовано на захист найвищих інтересів дитини та спростовує доводи апеляційної скарги про наявність рішення суду від 19 жовтня 2017 року, яким матері дітей було відмовлено у збільшенні розміру аліментів, що належать до стягнення з їх батька.

На виконання вимог вищевказаного Закону державним виконавцем до Головного управління ПФУ в Житомирської області 11 березня 2019 року направлено повідомлення про зміни з 01 вересня 2018 року за постановою про звернення стягнення на пенсію боржника ОСОБА_1 від 10 грудня 2015 року щодо відрахування аліментів у розмірі не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого абзацом другим частини другої ст.182 СК України, - не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у виконавчому провадженні №47014972 (а.с.90).

Відповідно до пункту 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2832/5), під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадах, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

У даному випадку до набуття чинності Законом №2475-VIIІ від 03 липня 2018 року державним виконавцем вже була винесена постанова від 10 грудня 2015 року та звернуто стягнення на пенсію ОСОБА_1 Дана постанова у встановленому законом порядку не оскаржена та є чинною. Доводи апеляційної скарги апеляційної скарги не доводять того, що внесення змін до частини першої ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» потребувало обов`язкового відкликання постанови про звернення стягнення на пенсію боржника. За даних обставин державний виконавець, не відкликаючи постанови про звернення стягнення на пенсію боржника, правомірно направив до органу, якому належало виконувати постанову про звернення стягнення на пенсію, повідомлення щодо зміни розміру відрахування за цією постановою.

Як убачається із розрахунку заборгованості від 28 травня 2019 року за виконавчим листом від 20 березня 2015 року розмір щомісячного відрахування не перевищив 50% розміру щомісячної пенсії, яка з вересня по листопад 2018 року складала 6 235,76 грн., у грудні 2018 року - 6 321,26 грн., а з січня по травень 2019 року - 6 864,03 грн., отже права боржника не порушені. Разом із тим, якщо звернути увагу на заборгованість за аліментами у сумі 5 881,76 грн., яка склалася за період із вересня 2018 року по травень 2019 року в сумі 5 881,76 грн., скаржник не позбавлений права вирішувати дане питання в порядку, передбаченому частиною другою ст.197 СК України, коли суд наділений правом звільняти від сплати заборгованості за аліментами, якщо вони виникли у зв`язку з тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Отже, посилання апеляційної скарги не змінюють висновків суду першої інстанції про правовірність дій державного виконавця щодо виконання виконавчого листа про стягнення аліментів на утримання двох дітей. Ухвала постановлена судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому судове рішення апеляційний суд залишає без змін, що відповідає приписам ст.375 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 08 серпня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 04 листопада 2019 року.