ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 316/912/13-ц

провадження № 61-32588 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Енергодарського районного суду Запорізької області від 04 квітня 2014 року в складі судді Курач І. В. та на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 15 серпня 2017 року в складі колегії суддів Подліянової Г. С., Кочеткової І. В., Кримської О. М.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2013 року ГУ Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 29459,08 грн неправомірно отриманої суми пенсії.

В обґрунтування своїх позовних вимог управління зазначало, що ОСОБА_1 була призначена пенсія з 20 серпня 2004 року.

У зв`язку з ненаданням довідки про присвоєння ідентифікаційного коду виплата пенсії з 01 грудня 2009 року була припинена.

Відповідно до листа УК Служби зовнішньої розвідки України від 19 лютого 2013 року № 411-1369, отриманого управлінням 01 березня 2013 року, ОСОБА_1 був поновлений на військовій службі з 20 червня 2008 року.

У зв`язку з тим, що відповідач не виконав передбачений законом обов`язок та не повідомив органи Пенсійного фонду України про поновлення на службі, пенсія йому виплачувалася до 30 листопада 2009 року та станом на вказану дату сума переплати пенсії становить 29459,08 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 04 квітня 2014 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ГУ Пенсійного фонду України в Запорізькій області надмірно сплачену пенсію в розмірі 29 459,08 грн.

Суд першої інстанції виходив із того, що відповідач, перебуваючи на пенсії, був прийнятий на військову службу 20 червня 2008 року, однак не повідомив про даний факт органи пенсійного фонду та неправомірно отримував пенсію протягом 17 місяців.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 15 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення рішення Енергодарського районного суду Запорізької області від 04 квітня 2014 року - без змін.

Апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи та дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, а доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У вересні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на вказані судові рішення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

На виконання вимог підпункту 4 пункту 1 розділу XIII ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» дана справа передана до Верховного Суду.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції в цивільних справах є Верховний Суд.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заперечення на касаційну скаргу

Заперечення на дану касаційну скаргу від інших учасників справи до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на надходило.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що на підставі заяви ОСОБА_1 із 20 серпня 2004 року йому призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Згідно з розрахунком по пенсійній справі № 2362 пенсія виплачувалася ОСОБА_1 до 30 листопада 2009 року включно.

Із 20 червня 2008 року ОСОБА_1 прийнятий на військову службу.

Про вказаний факт ГУ Пенсійного фонду України в Запорізькій області дізналося 01 березня 2013 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить застосувати позовну давність у даній справі.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судові рішення в оскаржуваній частині відповідають зазначеним вимогам закону.

Відповідно до частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набута, зокрема, пенсія, надана фізичній особі як засіб до існування, якщо її виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з боку пенсійного фонду та недобросовісності з боку набувача.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено умови пенсійного забезпечення, а саме: військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Пенсіонерам із числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту, службу до органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Правильним є висновок судів попередніх інстанцій, що ОСОБА_1 прийнятий на військову службу 20 червня 2008 року, а тому відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» саме з цього часу йому мало б припинитись нарахування пенсії.

Відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. В разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду. Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Обґрунтованим є висновок судів першої та апеляційної інстанцій про наявність недобросовісності з боку набувача пенсійних виплат, оскільки неповідомлення ОСОБА_1 про прийняття на військову службу спричинило надмірну виплату коштів органами пенсійного фонду, а тому наявні правові підстави для задоволення позову в даній справі.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність установлюється тривалістю в три роки.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Установивши, що про поновлення ОСОБА_1 на військовій службі ГУ ПФУ в Запорізькій області дізналося лише 01 березня 2013 року, а з позовом до суду звернувся 15 квітня 2013 року, суди дійшли правильного висновку, що позов поданий в межах позовної давності.

Доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються встановленими судами обставинами та зводяться до переоцінки встановлених судами обставин, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться за межами повноважень касаційного суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК Українипідстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 389, 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Енергодарського районного суду Запорізької області від 04 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 15 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

М. М. Русинчук