КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/4530/2019 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
У Х В А Л А

1 квітня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ігнатченко Н.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення спадкоємця від права на спадкування спадщини за законом,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з указаним судовим рішенням, 31 січня 2019 року ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 7 лютого 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено строк десять днів з моменту отримання копії ухвали для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та сплати судового збору.

Зазначена ухвала апеляційного суду тричі направлялася позивачу на адресу, яка зазначена нею в апеляційній скарзі, однак поштові конверти з рекомендованими повідомленнями поверталися до суду з відмітками «за закінченням встановленого строку зберігання».

Іншої адреси проживання або перебування позивача матеріали справи не містять.

За змістом пункту 2 частини 7 та пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до положень статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Таким чином ухвала суду про залишення апеляційної скарги без руху в розумінні наведених процесуальних норм вважається врученою позивачу, а недоліки, які вказані в ухвалі від 7 лютого 2019 року, не виправлені.

Частиною 4 статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов'язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвизнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Крім того, Європейський Суд з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (Рішення у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Враховуючи наведене та те, що станом на 1 квітня 2017 року позивач недоліки апеляційної скарги не усунула, незважаючи на те, що апеляційний суд вживав заходів з метою отримання нею ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, про що свідчить триразове надіслання поштового відправлення, тоді як позивач не цікавилася рухом своєї справи, про що свідчить відсутність будь-яких звернень до суду з метою отримання інформації про постановлення ухвали за наслідком розгляду її скарги, апеляційний суд дійшов висновку про визнання апеляційної скарги неподаною та повернення особі, яка її подалау відповідності до статтей 185, 357 ЦПК України.

При цьому право ОСОБА_3 на апеляційний перегляд справи не порушено, оскільки вона не позбавлена права звернутися до апеляційного суду з апеляційного скаргою повторно на підставі частини 8 статті 185 ЦПК України якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 185, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року вважати неподаною та повернути скаржнику.

Роз'яснити скаржнику, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Надіслати скаржнику копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами, якщо такі подавалися. Копію апеляційної скарги залишити у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя Н.В. Ігнатченко