Дата документу 21.03.2019
ЄУ № 420/1878/18
Провадження №2/420/143/19
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2019 року Новопсковський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді Чалого А.В.
за участю секретаря Стєніної А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (двох тисяч) грн., щомісячно, починаючи з моменту подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 25.07.2012 вона та відповідач зареєстрували шлюб. У шлюбі у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Шлюб між ними розірвано 19.10.2018. Дитина проживає разом з нею. Відповідач з 2016 року має нерегулярний дохід оскільки перебуває на заробітках в іншій країні. Тому вона вважає, що аліменти повинні бути визначені у твердій грошовій сумі. У розмірі 2000 грн. Відповідач інших утриманців не має, працездатний, стан здоровя дозволяє працювати, а тому позивач вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини. Оскільки відповідач в добровільному порядку відмовився від надання матеріальної їхній дитині та ухиляється від обовязку утримувати її до досягнення нею повноліття, вона вимушена звернутись до суду з даною позовною заявою.
Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 22.11.2018 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 21.01.2019 було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду.
Позивач в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не надавав, причини не явки суду не повідомив.
Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку загального судового провадження за наявними у справі матеріалами.
За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв'язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справ, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕД №260113, виданим 13 лютого 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №72.
З довідки від 29.10.2018 за №5924, виданої виконавчим комітетом Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, разом з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої в Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.
Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов'язків. Такий обов'язок послідовно визначений в сімейному законодавстві.
Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність сторін щодо участі в утриманні дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 2 статті 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Виходячи з вищевказаних норм Сімейного кодексу України, зважаючи на встановлені обставини справи, суд вважає доведеним обовязок відповідача, який є батьком малолітньої дитини, сплачувати аліменти на її утримання, приймаючи до уваги, що домовленості між сторонами про способи виконання обов'язку утримувати дитину не має, відповідач в судове засідання не з'явився, своїх пояснень щодо суті позовних вимог та доказів, які б підтверджували його неспроможність сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно до повноліття дитини, суду не надав, а також не надав інших доказів, які б спростовували доводи викладені в позовній заяві, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Тому за правилами ст. 141 ЦПК України при винесенні рішення з відповідача належить стягнути судові витрати.
Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 247, 263, 264, 265, 280-289, 430 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182,183,184, 191 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, задовольни повністю.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (остання відома адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії МН 140257, виданий 13.07.2001 Купянським МР ВУМВС України у Харківській області), аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: пров. Мельничний, 6, смт. Новопсков Новопсковського районного суду Луганської області, паспорт серії ЕН 892122, виданий 06 жовтня 2012 року Новопсковським РС УДМС України в Луганській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 2000 грн. щомісячно починаючи з 31.10.2018 і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається до Луганського апеляційного суду через Новопсковський районний суд Луганської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий: А.В. Чалий