Ухвала

31 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 682/2193/18

провадження № 61-14223ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Західно-Чорноморська Рибоохорона Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання та відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2019 року у складі судді Зеленської В. І. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 20 червня 2019 року у складі колегії суддів: Грох Л. М., Костенка А. М., Спірідонової Т. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та після уточнення позовних вимог остаточно просила визнати незаконним і скасувати наказ від 15 червня 2018 року №1-к Західно-Чорноморської Рибоохорони Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства про звільнення з роботи за пунктом 4 статті 40 КЗпП України - за прогул; змінити формулювання підстав звільнення на частину першу пункту 1 статті 40 КЗпП України; зобов`язати відповідача внести зміни у трудову книжку щодо підстав звільнення; зобов`язати виплатити середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, відпускні, компенсацію за невикористану відпустку, вихідну допомогу при звільненні.

Позов обґрунтовано тим, що 05 квітня 2017 року відповідно до наказу від 03 квітня 2017 року № 49 її прийнято на роботу на посаду діловода Західно-Чорноморської рибоохорони Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства за строковим трудовим договором до закінчення ліквідації. У зв`язку з виробничою необхідністю наказом від 03 квітня 2017 року № 50 на неї було покладено обов`язки начальника відділу - головного бухгалтера відділу фінансування бухгалтерського обліку та звітності. 18 січня 2018 року її було письмово попереджено, що після закінчення 2-місячного терміну вона підлягає звільненню з роботи відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, але по закінченню цього терміну її не було звільнено. 23 травня 2018 року вона подала заяву про звільнення її з роботи у зв`язку із ліквідацією згідно із пункту 1 статті 40 КЗпП України. Останнього робочого дня, тобто 06 червня 2018 року голова комісії з ліквідації Західно-Чорноморської рибоохорони запропонував залишитись на роботі ще на тиждень, мотивуючи це тим, що замість неї немає кому подавати звітність. Від цієї пропозиції ОСОБА_1 відмовилась та наступного дня не вийшла на роботу. 20 червня 2018 року, з`явившись на роботу за розрахунком та трудовою книжкою, їй було вручено наказ від 15 червня 2018 року №1-к про звільнення за прогул без поважних причин, про що внесено запис в трудову книжку. Вважає, що звільнення є незаконним, оскільки відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 та пункту 1 статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати безстроковий трудовий договір, укладений з роботодавцем, попередивши його письмово за два тижні. Тому відповідач зобов`язаний був звільнити ОСОБА_1 з роботи відповідно до поданої нею 25 травня 2018 року заяви про звільнення. Підстав для звільнення її за прогул в роботодавця не було, оскільки з 07 червня 2018 року вона мала право не виходити на роботу.

На підставі викладеного просила стягнути з відповідача на її користь 174 793,84 грн, з яких середній заробіток за час вимушеного прогулу станом на 22 лютого 2019 року складає 144 338,68 грн, недоплачених відпускних - 6 458,04 грн, компенсацію за невикористану відпустку - 8 765,40 грн, вихідну допомогу при звільненні - 15 231,72 грн.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з Західно-Чорноморської Рибоохорони Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в користь ОСОБА_1 5 824,40 грн недоплачених відпускних за період щорічної відпустки з 02 травня 2018 року по 15 травня 2018 року; компенсацію за 15 днів невикористаної відпустки в сумі 8 086,50 грн та 400,00 грн витрат на правову допомогу пропорційно задоволеним позовним вимогам. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 20 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2019 року залишено без змін.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційних скарг, позиції інших учасників справи

ОСОБА_1 звернулась у липні 2019 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку з касаційною скаргою на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 20 червня 2019 року у вищевказаній справі,в якій скаржник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_1 не надходило.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргоюпредставника ОСОБА_1 на Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 20 червня 2019 року, витребувано матеріали справи зі Славутського міськрайонного суду Хмельницької області та надано строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України, суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Позиція Верховного Суду

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Західно-Чорноморської Рибоохорони Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання та відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, зміну формулювання причин звільнення та зобов`язання внести зміни в трудову книжку щодо формулювання причин звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористану відпустку, недоплачених відпускних та вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 20 червня 2019 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 13 листопада 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак

Г. І. Усик