Провадження № 2/235/128/19
Справа № 235/5547/14-ц

У Х В А Л А

08 квітня 2019 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючої судді Величко О.В.,

при секретарі Лебеденко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покровську цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Красноармійського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

08.04.2019 року головуючим суддею Величко О.В. по справі була подана заява про самовідвід.

Ухвалою суду від 24.01.2019 року заяву ОСОБА_2 про відвід судді залишено без розгляду.

ПостановоюДонецького апеляційного суду від 28.03.2019 року вказана ухвала суду була скасована, а справа повернута для продовження розгляду справи.

В постанові від 28.03.2019 року зазначено, що постановляючи ухвалу про залишення заяви ОСОБА_2 про відвід, суд дійшов передчасного висновку про залишення без розгляду заяви про відвід судді з підстав пропуску строку для її подання, не зясувавши з яких причин цей строк пропущено, не вирішено питання про поновлення даного строку чи відмову в його поновленні.

Відповідно до ч.8 ст. 40 ЦПК України суд вправі вирішувати питання про відвід в судовому засіданні як за повідомленням учасників справи, так і без такого повідомлення. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про день і час слухання справи на 24.01.2019 року ( а. с. 193), причини своєї неявки суду не повідомив , про що також зазначено в ухвалі від 24.01.2019 року.

Отже, норми ЦПК України не встановлюють обовязку суду зобовязати заявника ( відповідача по справі) вказати поважність причин пропуску строку звернення до суду з вказаним клопотанням або відкласти розгляд цього клопотання слуханням в разі неявки заявника.

В той час при розгляді в судовому засіданні клопотання про відвід судом були зясовані всі підстави та обставини такого клопотання, у тому числі пропуск відповідачем строку із зверненням із заявою про відвід та встановлено відсутність поважності причини такого пропуску, у звязку з чим заява про відвід судді залишена без розгляду відповідно до ст. 126 ЦПК України, вказана думка викладена у судовому рішенні, що було скасоване за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші підстави, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Відповідно до ч. 5 ст. 39 ЦПК України якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід визначити субєктивний та обєктивний аспект, та їх розмежовувати, при цьому субєктивною складовою, як видно з рішення ЄСПЛ у справі «Хаушильд проти Данії», можуть бути докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи, а суддя вважається безстороннім, якщо тільки не зявляються докази протилежного, що можливо при встановленні наявності певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. Обєктивний же аспект, як видно з рішення ЄСПЛ у справі «Фей проти Австрії» полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що право особи забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на обєктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть визначити, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про таку довіру, яку суди мають у демократичному суспільстві та яка повинна апріорно існувати в учасників процесу.

Таким чином, для забезпечення права відповідача на доступ до правосуддя, та на розгляд його справи поза будь-яким сумнівом для них щодо необєктивності та неупередженості складу суду; з метою недопущення сумнівів в обєктивності майбутнього рішення у даній справі , враховуючи положення ст. 39 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вказаної заяви.

Керуючись ст.ст. 39,40 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву про самовідвід судді Величко О.В. задовольнити.

Цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором передати до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу іншому судді, визначеному відповідно до вимог чинного законодавства.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: