справа №619/2946/18
провадження №6/619/120/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Калиновської Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Булах С.М.,

розглянувши подання державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області Манжак Б.С., звернулась до суду із поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа, громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього за ЗВП №59424741 з виконання виконавчого листа №619/2946/18 виданого 04.01.2019 простягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 109500,00 грн. та 10000,00 грн.

В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції знаходиться ЗВП №59424741 з виконання виконавчого листа №619/2946/18 виданий 04.01.2019 простягнення боргу ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 109500,00 грн. та 10000,00 грн.02.08.2018 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження номер за АСВП №56887995. Копіії постанов надіслано сторонам виконавчого провадження.02.08.2018 р. державним виконавцем направлено виклик боржнику за вих. №56887995.Державним виконавцем були здійснені заходи з розшуку майна боржника шляхом направлення запитів до установ та організацій, що здійснюють реєстрацію права власності на окремі види майна. Згідно отриманих відповідей за боржником не зареєстровано майно/яке належить йому на праві особистої власності. Згідно відповіді ПФУ боржник не отримує пенсію, не працює за цивільно-трудовими договорами, згідно відповіді ДФС України відкритих рахунків у банках чи інших фінансових установах не має.Згідно відповідей з банківських установ, постанови про арешт коштів боржника були повернуті без виконання за відсутністю відкритих рахунків ОСОБА_1 , що робить накладання арешту коштів на підставі постанов неможливим. На запит виконавця Державною прикордонною службою України листом від 29.08.2019 року повідомлено про те, що ОСОБА_1 , неодноразово перетинав державний кордон України, а також має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 .Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України, суд негайно розглядає подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України,у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши подання та додані до нього матеріали, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», статтею 6 якого встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено в тому числі якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов`язань.

Згідно п.19 ч.2ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець зобов`язаний звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З урахуванням положень вищенаведених нормативних актів, право громадянина України на виїзд за межі України може бути обмежене за поданням державного виконавця у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням.

Дослідженням доказів, які надані суду державним виконавцем, встановлено наступне.

На виконанні Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції знаходиться ЗВП №59424741 з виконання виконавчого листа №619/2946/18 виданий 04.01.2019 простягнення боргу ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 109500,00 грн. та 10000,00 грн.

Державним виконавцем були здійснені заходи з розшуку майна боржника шляхом направлення запитів до установ та організацій, що здійснюють реєстрацію права власності на окремі види майна. Згідно отриманих відповідей за боржником не зареєстровано майно/яке належить йому на праві особистої власності.

Згідно відповіді ПФУ боржник не отримує пенсію, не працює за цивільно-трудовими договорами, згідно відповіді ДФС України відкритих рахунків у банках чи інших фінансових установах не має.

Згідно відповідей з банківських установ, постанови про арешт коштів боржника були повернуті без виконання за відсутністю відкритих рахунків ОСОБА_1 .

Згідно акту виходу держаного виконавця від 21.08.2019 року за місцем мешкання боржника, а саме: АДРЕСА_1 , боржник вдома був відсутній.

До теперішнього часу рішення суду про стягнення заборгованості не виконано.

Окрім іншого, фактично звернення державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно бути як крайній захід, який застосовується до боржника коли державним виконавцем виконані вже всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження вказаного конституційного права громадянина.

В поданні державним виконавцем не обґрунтовано, в чому саме, є крайня необхідність, в розумінні ст. 2 «Свобода пересування» Протоколу N4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосування обмеження виїзду боржника за кордон, і яким чином це сприятиме погашенню боржником існуючого боргу.

Оцінюючі надані докази в їх сукупності, судом встановлено, що в матеріалах подання відсутні докази на підтвердження викладених у ньому обставин, а саме: державним виконавцем не надано доказів умисного ухилення боржника від виконання зобов`язання. Так, в наданих матеріалах суду, відсутні належні та допустимі докази, які підтверджували б отримання боржником постанов державного виконавця, в результаті чого йому не відомо про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, наявними в матеріалах справи не підтверджено і тих обставин, що ОСОБА_1 має намір покинути територію України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню, оскільки не надано доказів щодо ухилення боржником від виконання судового рішення, а також відомості про обізнаність боржника із наявністю відкритого виконавчого провадження та строками його добровільного виконання.

На підставі ст. 33 Конституції України, ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ст. 313 Цивільного кодексу України, п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 260, 441 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ

У задоволенні подання державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л. В. Калиновська