КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 2-2619/2003

провадження № 22-ц/824/5345/2019

04 квітня 2019року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів :

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Дуці В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Національної акціонерної компанії «Украгролізинг» до ОСОБА_3 про стягнення суми, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - адвоката Муконіної Наталії Юріївни на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 03 липня 2003 року в складі судді Бець О.В.,

встановив:

Позивач Національна акціонерна компанія «Украгролізінг» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору позики та стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 108 000 грн, 3 % річних у розмірі 1500,16 грн.

З метою забезпечення позову позивач просив накласти арешт на квартиру відповідача ОСОБА_3, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 03 липня 2003 року накладено арешт на квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_1 і належить ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 грудня 2003 року позов задоволено частково. Договір позики №30-д від 15.10.2001 р., укладений між Національною акціонерною компанією «Украгролізинг» та ОСОБА_3 розірвано. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Національної акціонерної компанії «Украгролізинг» 108 000 грн за договором позики, а також держмито в сумі 1 080 грн, всього стягнуто 109 080 грн.

У лютому 2019 року з апеляційною скаргою на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 03 липня 2003 року про забезпечення позову звернувся представник ОСОБА_4, особи , яка не брала участь у справі, адвокат Муконіна Н. Ю.

Просить скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 03 липня 2003 року.

Посилається на ті підстави, що 19 травня 2003 року ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_3 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, про що було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений Пилипчук О. І., державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори, внесений до реєстру за № 15-1752. 20 травня 2003 року зазначений договір було зареєстровано у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна за реєстровим номером 43203, про що видано реєстраційне посвідчення № НОМЕР_1.

Отже, суд першої інстанції забезпечив позов шляхом накладення арешту на майно, яке вибуло на законних підставах з володіння відповідача ще 20 травня 2003 року, чим порушив його права власника майна ОСОБА_4

Наявність арешту на квартиру як зареєстрованого обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна позбавляє власника ОСОБА_4 можливості внести відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Суд першої інстанції вирішив питання про права ОСОБА_4, який не брав участі у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" просив закрити апеляційне провадження у справі з тих підстав, що ОСОБА_4 пропустив строк позовної давності на звернення до суду з вимогою про скасування заходу забезпечення позову, яка встановлена тривалістю у три роки. Останній не довів, що про існування арешту на квартиру він дізнався 20 січня 2019 року, а не значно раніше.

Також зазначив, що підписання апеляційної скарги представником ОСОБА_4 - адвокатом Муконіною Н.Ю. здійснено без належних на то повноважень.

У судовому засіданні ОСОБА_4 та його представник - адвокат Муконіна Н. Ю. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Представник Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" - адвокат Чміль В. В. просив закрити апеляційне провадження у справі з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України в редакції, що діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали, суд чи суддя на просьбу осіб, які беруть участь у справі, або за своєю ініціативою може вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в усякій стадії справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як вбачається з копії договору купівлі-продажу квартири від 19 травня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної Пилипчук О. І. та зареєстрованого в реєстрі за № 15-1752, ОСОБА_3 (продавець) продав, а ОСОБА_4 (покупець) купив належну продавцю на праві власності квартиру АДРЕСА_1 (а.с.7).

20 травня 2003 року вказаний договір купівлі-продажу квартири зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за реєстровим номером № 43203, що підтверджується реєстраційним посвідченням № НОМЕР_1 (а.с. 8) та інформаційною довідкою КП Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації" від 04.03.2019 КВ-2019 №4150.

Таким чином, судом першої інстанції накладено арешт на майно, яке на час винесення оскаржуваної ухвали не належало відповідачу та не могло забезпечити виконання можливого рішення у справі.

Доводи представника позивача про наявність правових підстав для застосування до поданої апеляційної скарги наслідків спливу позовної давності не ґрунтуються на законі.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Звернення особи до суду з апеляційної скаргою не є тотожним зверненню до суду з позовом на захист свого цивільного права, а тому положення про позовну давність не можуть бути застосовані до права особи на оскарження судового рішення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадку подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 не був залучений до участі в справі, копію оскаржуваної ухвали його представник отримав 06 лютого 2019 р., доказів обізнаності вказаної особи зі змістом оскаржуваної ухвали суду до цієї дати матеріали справи не містять.

Є необґрунтованими доводи представника Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" про підписання апеляційної скарги представником Муконіною Н. Ю. без належних на те повноважень.

Відповідно до ч.4 ст.62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов'язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження повноважень на ведення справи в суді адвокатом Муконіною Н. Ю. була надано копію ордера, який не містив жодного застереження щодо обмеження повноважень вказаного представника.

Відповідно до змісту договору про надання правової допомоги від 28.01.2019 р., адвокат оскаржує незаконні судові акти ( рішення, постанови, ухвали, вироки) до апеляційних та касаційних судових інстанцій ( п.4.2) .

Тобто, подана апеляційна скарга підписана особою, яка мала право її підписувати, а тому правові підстави для закриття апеляційного провадження відсутні.

Неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката Муконіної Наталії Юріївни задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 03 липня 2003 року скасувати.

У задоволенні заяви Національної акціонерної компанії «Украгролізинг» про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк