Справа № 347/1482/18
Провадження № 2/347/49/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гордія В.І.,

з секретарем Корбутяк Н.М.,

з участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косові справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Коломийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації, Космацької ОТГ, третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Косівського РНО ОСОБА_5 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на житловий будинок, договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки, визнання права власності на 1/2 частку в житловому будинку та

позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Космацької об"єднаної територіальної громади, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Коломийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації, Космацької ОТГ, третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Косівського РНО ОСОБА_5 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на житловий будинок, договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки, визнання права власності на 1/2 частку в житловому будинку.

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Космацької об"єднаної територіальної громади, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_2 та його адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримали, суду пояснили та позивач у позовній заяві зазначив, що 14 червня 2010 року, Косівським районним судом було ухвалено рішення за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_6 до Прокуравської сільської ради про встановлення права власності на спадкове майно по заповіту і по закону. Згідно даного рішення суду - позов було задоволено та визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку і господарські будівлі та споруди та ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину житлового будинку і господарські будівлі та споруди, що розташовані в с. Прокурава, уч. Горіще 152, Косівського району.

Проте, відповідачу ОСОБА_3 під час реєстрації права власності в Коломийському МБТІ на підставі рішення Косівського районного суду від 14.06.2010 року, було видано 13.08.2010 року свідоцтво про право власності на ( 1/1 ), тобто на цілий житловий будинок, який розташований в с.Прокурава, уч.Горіше, будинок № 152, Косівського району, а не на 1/2 частину як вказано у рішенні суду. Про даний факт позивачу стало відомо 23.04.2018 року, коли приватний нотаріус Косівського районного нотаріального округу ОСОБА_7, видав йому постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В зв»язку із цим вважає, що ОСОБА_3 знаючи про те, що Коломийським МЕТІ незаконно або помилково видано свідоцтво про право власності на цілий (весь) житловий будинок за вказаною адресою, всупереч рішенню Косівського районного суду від 14.06.2010 року, у приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 склав договір дарування житлового будинку та земельної ділянки на свою дочку ОСОБА_4. Просять позов задоволити.

Відповідач-позивач ОСОБА_3 позов визнав частково, не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на 1/4 частину житлового будинку, яка належала їх батьку ОСОБА_6 А суду пояснив, що своїй дочці ОСОБА_4 подарував належну йому на підставі рішення Косівського районного суду від 14.06.2010 року 1/2 частку житлового будинку, а іншу 1/2 частину житлового будинку вважає, що вони після смерті батька ОСОБА_6 успадкували з позивачем порівну, тобто по 1/4 частці. А тому свій позов підтримав та просить його задоволити.

Відповідач ОСОБА_4 позов ОСОБА_2І заперечила повністю, вважає, що немає законних підстав для визнання недійсним та скасування договору дарування за № 2208 на 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою с. Прокурава, уч. Горіше, будинок № 152, Косівського району та № 2209 на земельну ділянку площею 0,0398 га за цією ж адресою, посвідчених 21.12.2017 року приватним нотаріусом Косівського РНО ОСОБА_5

Представник Коломийського МБТІ в судове засідання не з»явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без участі їх представника, просять в позові відмовити.

Представник Космацької ОТГ, староста с. Прокурава ОСОБА_8 в судове засідання не з»явився, подав клопотання про розгляд справи без участі представника сільської ради.

Приватний нотаріус Косівського РНО ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечила щодо визнання за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права власності на 1/4 частину спадкового майна після смерті ОСОБА_6

Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов ОСОБА_2І слід задоволити частково, а позов ОСОБА_3І задоволити повністю з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Також, згідно до вимог ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Статтею392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В силу вимог ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як було встановлено судом, на підставі рішення Косівського районного суду від 14.06.2010 року за ОСОБА_3 та ОСОБА_6 по 1/2 частині було визнано право власності на житловий будинок і господарські будівлі та споруди, що розташовані в с. Прокурава, уч. Горіще 152, Косівського району, що стверджується копією відповідного рішення (а.с.7).

Проте, як видно із виписки з інвернтаризаційних матеріалів виданої обласним КП «Коломийське МБТІ» за № 60184 від 14.11.2017 року (а.с.84), згідно архівних даних станом на 31.12.2012 року в Коломийському МБТІ право власності на будинковолодіння в с. Прокурава, кут Горіще 152, Косівського району зареєстроване на 1/2 частину за ОСОБА_3. На іншу 1/2 частину не зареєстровано.

Згідно копії договору дарування частки житлового будинку від 21.12.2017 року (а.с.86), ОСОБА_3 безоплатно передав у власність дочці ОСОБА_4, яка прийняла як дарунок від батька належну дарувальнику на праві приватної спільної часткової власності 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарської споруди, що знаходиться в с. Прокурава, уч. Горіще 152, Косівського району, Івано-франківської області.

Тобто, в судовому засіданні було точно встановлено, що відповідач ОСОБА_3 подарував дочці свою частку у спільному із батьком майні, в зв»язку із чим позовні вимоги ОСОБА_2 в цій частині не підлягають до задоволення.

Однак, як стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8), 15.01.2016 року, помер батько позивача ОСОБА_2 та відповідача-позивача ОСОБА_3 ОСОБА_9, після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на 1/2 частину житлового будинку з відповідною часткою господарської споруди, що знаходиться в с. Прокурава, уч. Горіще 152, Косівського району, Івано-Франківської області, спадкоємцями якої в рівних частках і є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, оскільки як передбачено ч.1 ст. 1267 ЦК України, Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Таким чином, суд і приходить до висновку, що за обидвома позивачами слід визнати право власності по 1/4 частині спадкового майна, а саме, житлового будинку з відповідною частиною господарських споруд, в порядку спадкування після смерті їх батька ОСОБА_6, який помер 15.01.2016 року.

Враховуючи наведене на підставі ст.ст. 15-16, 316-319, 328, 1267 ЦК України, та керуючись ст.ст. 12-13, 263-265, 268 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителем ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку, що розташований в с. Прокурава, кут Горіще, будинок № 152, Косівського району, Івано-Франківської області, 1/2 частина якого належала ОСОБА_6, який помер 15.01.2016 року.

В решті позову відмовити.

Позов ОСОБА_3 задовольни.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителем ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку, що розташований в с. Прокурава, кут Горіще, будинок № 152, Косівського району, Івано-Франківської області, 1/2 частина якого належала ОСОБА_6, який помер 15.01.2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.І. Гордій