ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року

м. Харків

Справа № 617/18/19

Провадження № 22-ц/818/1998/19

Категорія: інші

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Кіся П.В.,

суддів: Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Пузікової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області

на ухвалу Вовчанського районного суду Харківської області від 09 січня 2019 року у складі судді Глоби М.М.

у цивільній справі № 617/18/19 за поданням державного виконавця Вовчанського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу,-

встановив:

08.01.2019 року державний виконавець Вовчанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі - Вовчанський РВДВС ГТУЮ в Харківській області) Лесніков Є.М. звернувся до суду з поданням від 04.09.2018 року за вих.№29, в якому просив вирішити питання про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України через прикордонну службу без вилучення паспортного документу до виконання ним зобов'язань по сплаті боргів в повному обсязі.

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні Вовчанського РВДВС ГТУЮ в Харківській області знаходиться виконаче провадження ВП 57163011, які відкрито 07.09.2018 року за заявою стягувача - Головного управління ДФС у Харківській області, про виконання. вимоги № Ф 1246-25 від 02.03.2018 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Головного управління ДФС у Харківській області боргу у сумі 8 448,00 грн.

Державний виконавець вказував, що боржник у строк, наданий для самостійного виконання, рішення не виконав, а згідно відповідей БД «Автомототранспорт», регіональних відділів Держгеокадастру, ПФУ, ДФС, а також з витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що в облікових даних вказаних субєктів відсутні дані про майно та грошові кошти боржника ОСОБА_2, на які б можна було звернути стягнення.

Посилаючись на викладене та вважаючи, що ним вжито усі можливі заходи примусового виконання рішення, державний виконавець вказував, що у нього є підозра у тому, що боржник може виїхати за межі України з метою ухилення від зобовязань.

В судове засідання для участі у розгляді вказаного подання державний виконавець Лесніков Є.М. не з'явився, а в поданій суду заяві від 09.01.2019 року начальник Вовчанського РВ ДВС ГТУЮ в Харківській області Чурікова Т.М. просила розглядати справу про обмеження боржника ОСОБА_2 без участі представника відділу.

Ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області від 09 січня 2019 року у задоволені клопотання відмовлено.

Ні державний виконавець Лесніков Є.М., а ні Вовчанський РВ ДВСГТУЮ в Харківській області ухвалу суду не оскаржили.

Натомість з апеляційною скаргою звернувся стягввач - ГУ ДФС України у Харківській області, в яківй просив скасувати ухвалу Вовчанського районного суду Харківської області від 09 січня 2019 року та постановити нове судове рішення, яким задовольнити подання державного виконавця Вовчанського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу представник ГУ ДФС у Харківській області Ю.Г.Соіч докладно виклала зміст норм законів, які передбачають вирішення цього питання, розяснення постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року, і зазначила, що з березня 2018 року боржник не здійснив жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості, а державний виконавець в своєму поданні вказував на неявку боржника ОСОБА_2 за викликами.

Отже, вважає представник ГУ ДФС у Харківській області, наявність у боржника невиконаних зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, є підставою для тимчасової заборони у праві виїзду за межі України на строк до повного висконання вказаного рішення.

Відзив на апеляційну скаргу учасники справи не подавали.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ГУ ДВС у Харківській області І.В.Гаєвська підтримала апеляційну скаргу просила її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_8 в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а судове рішення - без змін.

Державний виконавець Вовчанського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області Лесніков Є.М. в судове засідання не з'явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не сповістив. Зважуючи на приписи ст. ст. 371, 372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскарженого представником ГУ ДФС у Харківській області судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для її задоволення

Судом встановлено та не оспорюється в апеляційному суді учасниками справи, що постановою ержавного виконавця Вовчанського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області Лесніковим Є.М. від 07.09.2018 року відкрито виконавче провадження ВП № 57163011 за вимогою ГУ ДФС у Харківській області № Ф 1246-25 від 02.03.2018 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Салтівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області боргу в сумі 8 448,00 грн. ( а.с.3).

Також державним виконавцем надано копії отриманої ним інформації з Державного реєстрів речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, ТЗ, копії запиту та відповіді відділу ГУ Держгеокадастру у Вовчанському раіні про відсутність інформації про наявність у боржника нерухомого майна, ТЗ та пенсії.

Постановляючи ухвалу 09.01.2019 року про відмову у задоволенні подання, суд першої інстанції виходив з того, що подання державного виконавця та долучені до нього у якості додатків копії матеріалів виконачого провадження не містять доказів, які б свідчили про повідомлення боржника щодо відкриття виконавчого провадження, про ухилення боржника від виконання зобов'язань та наявність передбачених законом підстав його обмеження у праві виїзду за межі України.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з ухвалою суду першої інстанції, оскільки вона постановлена у відповідності із законом.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За змістом п. 19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв'язку з ухиленням особи від виконання зобов'язання, зокрема виконання судового рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Згідно Інструкції з організації примусового виконання рішень від 07.11.2018 року у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону підлягає примусовому виконанню, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України вирішує суд, за місцем виконання відповідного рішення, за поданням державного або приватного виконавця.

Тобто на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Проте в поданні державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 міститься лише перелік запитів та отриманих державним виконавцем інформації про відсутність зареєстрованих за відпровідачем ТЗ, нерухомого майна, пенсійних виплат.

Державним виконавцем не надано, а матеріали справи не містять доказів: отримання боржником копії постанови державного виконавця від 07.09.2018 року про відкриття виконачого провадження та покладення на нього у звязку з цим певних обовязків; про отримання ним викликів до ВДВС; про ухилення ним від виконання покладених державним виконавцем зобовязань за нявності реальної можливості їх виконання; про перешкоджання державному в иконавцю у зверненні стягненні на інше майно, в тому числі за місцем проживання або належного йому майна у інших (третіх) осіб, тощо.

Позиція щодо неправомірності заборони виїзду за кордон без оцінки індивідуальних обставин боржника на підставі лише факту наявності невиконаного грошового зобов'язання, викладена у рішенні ЄСПЛ у справі "Хлюстов проти Росії".

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до повторного викладення мотивів, вказаних в поданні державного виконавця.

Отже суд постановив ухвалу у відповідності із законом, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

При цьому колегія суддів враховує і ту обставину, що за змістом частини 8 ст. 441 ЦПК України відмова у задоволенні подання державного виконавця від 04.09.2018 року не перешкоджає повторному зверненню у відповідності до вимог ст.4 ЦПК України з належним обґрунтованням вимог та надання доказів про наявність передбачених законом підстав для застосування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Ухвалу Вовчанського районного суду Харківської області від 09 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 квітня 2019 року.

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина