Справа № 342/832/19
Провадження № 2/342/614/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А., позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивувала тим, що згідно свідоцтва на право власності на жилий будинок від 31 жовтня 1989 року житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами по АДРЕСА_1 належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4 . Останній є її дідом по маминій лінії. 8 грудня 2017 року ОСОБА_4 вчинив письмове розпорядження на випадок своєї смерті, яким все належне йому майно заповів позивачці. Заповіт посвідчений секретарем Далешівської сільської ради; зареєстрований в реєстрі за № 46, не скасований і не відмінений. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Реалізуючи своє право па спадщину за заповітом, позивачка звернулася в нотаріальну контору з відповідною заявою. Оглянувши надані нею документи, нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті діда у зв`язку з тим, що спадкове господарство зареєстроване як колгоспний двір, головою якого був померлий, і право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На час припинення колгоспного двору в спадковому господарстві проживали та були зареєстровані: спадкодавець ОСОБА_4 , 1942 р.н., дружина спадкодавця відповідачка ОСОБА_2 , 1943 р.н., дочка спадкодавця відповідачка ОСОБА_3 , 1966 р.н., та позивачка. З заявою про виділення частки члена колгоспного двору не звертався ніхто. З часу народження по даний час позивачка проживає у спадковому будинку; разом з батьками, бабусею й дідом вели спільне господарство, мали спільний побут. Позивачка виготовила технічну документацію на будинок за власні кошти, продовжує утримувати будинок та прибудинкову територію в належному стані, обробляє землю, сплачує комунальні послуги, однак не може належним чином реалізувати своє спадкове право на житло, що змушує її звертатися до суду із даним позовом.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить позов задовольнити.

Відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, відповідачка ОСОБА_2 щодо задоволення позовних вимог не заперечує, відповідачка ОСОБА_3 позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено та прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідачів.

Суд, заслухавши вступне слово позивачки, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

З копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 31 жовтня 1989 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 184 від 11 жовтня 1989 р., слідує, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4 .

Станом на 15.04.1991 (час ліквідації колгоспних дворів) по АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_4 , 1942 р.н., ОСОБА_2 , 1943 р.н., ОСОБА_3 , 1966 р.н., ОСОБА_5 , 1987 р.н., що стверджується довідкою № 226, виданою 19.02.2019 виконкомом Далешівської сільської ради Городенківського району.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із одруженням змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », актовий запис за № 2 від 06 квітня 2010 р., що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого Далешівською сільською радою Городенківського району.

За заповітом, посвідченим 08 грудня 2017 р. секретарем Далешівської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 46, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , а також все інше майно, з чого б воно не складалося і на що він за законом матиме право, - заповів ОСОБА_1 . Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 62155821 (номер в реєстрі нотаріальних дій 46), що доводиться копією Інформаційної довідки № 52639803 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданої 17.07.2018 Першою Снятинською державною нотаріальною конторою у зв`язку з відкриттям спадкової справи.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 75 років в с. Далешове Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 18 від 09 липня 2018 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Далешівською сільською радою. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

На день смерті ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) в АДРЕСА_1 разом з ним були зареєстровані та проживали: дружина ОСОБА_2 , 1943 р.н., дочка ОСОБА_3 , 1966 р.н., зять ОСОБА_8 , 1960 р.н., онука ОСОБА_9 , 1990 р.н., що стверджується копією довідки № 704, виданої 16.07.2018 виконкомом Далешівської сільської ради.

Із копії спадкової справи № 304/2018, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом (13.07.2018). Копією Витягу № 52640851 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 17.07.2018 Першою Снятинською державною нотаріальною конторою, підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 62716116 (номер у нотаріуса 304/2018), спадкодавець ОСОБА_4 , дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , виданого Далешівською сільською радою, свідчить, що ОСОБА_4 , 1942 р.н., та відповідачка ОСОБА_2 , 1943 року народження, були подружжям, запис за № 11 від 23 жовтня 1965 р. в книзі записів актів громадянського стану про одруження. Дружина спадкодавця, будучи непрацездатною вдовою, маючи, відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України, право на обов`язкову частку у спадщині, до спливу шести місяців з часу відкриття спадщини (16.07.2018) подала нотаріусу заяву про відмову від одержання обов`язкової частки у спадщині після смерті чоловіка ОСОБА_4 .

До складу спадщини ОСОБА_4 входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 1012/02-31 від 13 червня 2019 р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок АДРЕСА_1 з посиланням на те, що вищезгадане господарство, головою якого був ОСОБА_4 , відносилось до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в спадковому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені.

З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого 20.12.2018, встановлено, що житловий будинок збудований в 1960/1991 р.р., господарські будівлі та споруди в 1963, 1990, 1991 роках. Їх ринкова вартість станом на 15.03.2019 становить 162 966 грн., що стверджується копією звіту про оцінку житлового будинку № 15032019_00502, складеного ФОП « ОСОБА_10 ». За згаданим господарством закріплена земельна ділянка розміром 0,42 га, в т.ч.: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель - 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства біля житлового будинку 0,17 га, що підтверджується довідкою № 420, виданою 02.05.2019 виконкомом Далешівської сільської ради.

Судом встановлено, що позивачка, як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_4 , фактично стала власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 судом не встановлено, колишні члени колгоспного двору відповідачі не заперечують відносно задоволення позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1273, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 206, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивачки ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Місце проживання відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складене 04.11.2019.

Суддя: Ничик Г. І.