ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року

м. Харків

справа № 645/2277/18

провадження № 22-ц/818/1121/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк",

відповідач: ОСОБА_1,

розглянув в порядку спрощеного провадження в м. Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 13 листопада 2018 року (в складі судді Панас Н.Л.),

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором б/н від 26 лютого 2013 року у розмірі 40598 гривень 99 копійок та судові витрати у розмірі 1762 гривні.

Позов мотивований тим, що між ним та відповідачем 26 лютого 2013 року був укладений кредитний договір б/н, за яким остання отримала кредит у розмірі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконала належним чином свої зобов'язання за договором, у зв'язку з чим станом на 31 березня 2018 року у неї утворилась заборгованість у розмірі 40598 гривень 99 копійок, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 2558 гривень 63 копійки, заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 32313 гривень 06 копійок, заборгованості за пенею у розмірі 3317 гривень 82 копійки, а також штраф за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором у розмірі 500 гривень - фіксована частина та 1909 гривень 48 копійок - відсоткова складова.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 13 листопада 2018 року позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 26 лютого 2013 року в сумі 38189 гривень 51 копійку та витрати по сплаті судового збору в сумі 1656 гривень 28 копійок, а всього 39845 гривень 79 копійок.

В задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 в частині стягнення суми штрафу за кредитним договором б/н від 26 лютого 2013 року в сумі 500 гривень (фіксована частина) та 1909 гривень 48 копійок (відсоткова складова) відмовлено.

Не погодившись із вказаним вище рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась на це рішення з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ПАТ КБ «ПриватБанк», звертаючись до суду з позовом, пропустило строки позовної давності щодо стягнення заборгованості по кредиту та процентах за користування ним.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 30 січня 2019 року розгляд справи призначено в порядку письмового провадження.

04 квітня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» подано відзив на апеляційну скаргу в яких останнім викладено уточнений розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитом розмір яких становить 3588,51грн. та зазначено, що заява про застосування строків позовної давності не може бути прийнята та розглянута апеляційним судом, оскільки вона подана вже після прийняття рішення судом першої інстанції.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи частково позов АТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів, які б свідчили про наявність підстав для звільнення її від відповідальності за порушення зобовязань за кредитним договором. Оскільки відповідачка не виконала свої зобовязання у строки та на умовах встановлених кредитним договором, тому з неї підлягають стягненню сума боргу, відсотки за користування кредитом та пеня. Що стосується штрафів, то в цій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки це буде подвійним стягненням.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія повністю погодитись не може виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 26 лютого 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №б/н, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 500грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном, що відповідає строку дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між нею та банком договір.

Свої зобовязання за договором Банк виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредитний ліміт в розмірі 500грн. Відповідачка зобовязання належним чином не виконувала, в звязку з чим станом на 31 березня 2018 року мається заборгованість у розмірі 40598,99грн., яка складається з: 2558,63грн. заборгованості за кредитом; 32313,06грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3317,82грн. - заборгованості за пенею та комісією, 500грн. штраф (фіксована частина), 1909,48грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Статтею 598 ЦК України визначені підстави припинення зобовязання. Зобовязання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. (ч.ч.1,2 цієї статті)

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

У ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.

Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить застосувати позовну давність.

Також, клопотання про застосування позовної давності ОСОБА_1 було заявлено у відзиві на позовну заяву. Проте, як свідчать матеріали справи, відзив був поданий нею в особі її представника ОСОБА_3 вже після постановлення оскаржуваного рішення 14 листопада 2018 року.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 258 ЦК України для стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність строком в один рік.

Відповідно до статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

За змістом загальних норм права заява про застосування позовної давності може бути розглянута, якщо вона подана під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов'язання, яким є строк виконання зобов'язання у повному обсязі (кінцевий строк повернення кредиту й платежів за ним) або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 6-190цс14 від 21 січня 2015 року та № 61-1252св17 від 7 лютого 2018 року).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини 3, 4 статті 267 ЦК України).

Застосування строків позовної давності на стадії апеляційного провадження можливе лише у тому випадку, якщо суд першої інстанції, не повідомивши належно відповідача про час і місце розгляду справи, ухвалив у ній заочне рішення, відповідач була вправі заявити про застосування позовної давності у заяві про перегляд такого рішення.

Такі висновки узгоджені у постанові ОСОБА_4 від 17 квітня 2018 року у справі № 200/11343/14 (провадження 14-59цс18).

Посилання апелянта на той факт, що ПАТ КБ «ПриватБанк» пропустило строки позовної давності, судова колегія до уваги не приймає, оскільки ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи (а.с. 56, 66), з заявами про відкладення розгляду справи до суду не зверталась та не скористалась своїм правом щодо застосування строків позовної давності.

Крім того, у справі не ухвалювалось заочне рішення, а тому підстав для застосування строків позовної давності на стадії апеляційного розгляду колегія судді не вбачає.

Таким чином, стягуючи з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитом в розмірі 2558,63грн. (тіло кредиту), суд першої інстанції обгрунтовано виходив з цих вимог закону та обставин по справі.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представником Банку надано уточнений розрахунок відсотків, згідно якого розмір відсотків за користування кредиту, які вони просять стягнути з відповідача, становить 3588,51грн.

При цьому Банк зазначає, що останній раз позичальника згідно розрахунку заборгованості знімав кошти з кредитної карти 19 жовтня 2015 року, внаслідок чого заборгованість за тілом кредиту почала становити 2558,63 грн. Станом на 19 жовтня 2015 року заборгованість за процентами становила 840,54 грн. За період з 19 жовтня 2015 року по 31 березня 2018 року минуло 895 днів. Розмір процентів складає 2558,63 грн. * 43,20% / 360 * 895 = 2747,97 грн.

З урахуванням викладеного вимоги Банку про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 3588,51грн. (840,54 грн. + 2747,97 грн.) підлягають задоволенню.

Що стосується вимог в частині стягнення пені та штрафу, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина 2 статті 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач щоденно нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер, у зв'язку з тим, що порушенням позичальником будь-якого грошового зобов'язання на строк понад 30 днів, що змушує позивача звернутись до суду з позовом, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня.

Саме така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.

Оскільки вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача штрафів 500грн. (фіксована частина) та 1909,48грн.грн. (процентна складова) не ґрунтуються на законі, тому суд першої інстанції обгрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафів, та вірно стягнув з відповідача пеню в розмірі 3317,82грн.

Що стосується комісії, то вона Банком не нараховувалась; сума зазначена в розрахунку банку 3317,82грн. (заборгованість за пенею та комісіє) є пенею, що не заперечується Банком.

З урахуванням викладеного, рішення підлягає зміні; вимогиПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню частково в загальному розмірі 9464,96грн., яка складається: 2558,63грн. тіло кредиту; 3588,51грн. відсотки за користування кредитом; 3317,82грн. пеня.

Згідно п.п.1,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частинам 1, 2, 10, 13 ст.141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобовязати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обовязку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, що Банком при поданні позовної заяви сплачено 1762грн. судового збору.

ОСОБА_1 була звільнена від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 411,68грн. (40598,99грн. заявлені позовні вимоги : 9464,96грн. задоволені позовні вимоги = 4,28 частина задоволених вимог; 1762грн. : 4,28 = 411,68грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 13 листопада 2018 рок в частині стягнення 2558,63грн. тіла кредиту, в частині стягнення пені 3317,82грн. та в частині відмови у стягненні штрафів та комісії залишити без змін.

В іншій частині рішення скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код №) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (місце знаходження: вул. Набережна Перемоги, буд.50, м. Дніпро, ) заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом в розмірі 3588,51грн. (три тисячі пятсот вісімдесят вісім гривень 51коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (місце знаходження: вул. Набережна Перемоги, буд.50, м. Дніпро, ) судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 411,68грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 05 квітня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

ОСОБА_5