№2/200/2270/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року. Суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Томаш В.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про стягнення боргу»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом та просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь грошові кошти з урахуванням індексу інфляції та 3 % річник у розмірі 139 306,84 грн. та судові витрати по справі.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Відповідачам було запропоновано надати відзив на позов, але від них відзиву на позов не надано.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суддя, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено наступне.

28 лютого 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4, за яким позивач позичив відповідачу грошові кошти у розмірі 46862,5 грн. зі строком виплати боргу до 01.04.2013 року.

Факт отримання відповідачем грошових коштів у зазначеній вище сумі підтверджується підписом у договорі позики.

Відповідно до ст.ст.11,13,14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов'язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідачем по справі зобовязання за договорами позики не виконані, строк виконання останнього зобовязання сплив 01.04.2013 року.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено прострочення відповідачем виконання грошового зобовязання, тому з нього слід стягнути 3% річних за договором позики від 28.02.2013 року у розмірі 7 861,34 грн. та інфляційні збитки за договором позики від 28.02.2013 року у розмірі 84 583 грн.

Таким чином, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню суму боргу у загальному розмірі 139 306,84 грн.., з яких: за договором позики від 28.02.2014 року: основана сума боргу 46862,50 грн., 3% річних 7 861,34 грн., інфляційні втрати 84 583,00 грн.

Крім цього на підставі п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача оплачений ним при подачі позову судовий збір у розмірі 1400,00 грн.

Керуючись ст. ст. 526, 529, 530, 1048, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 76, 81, 259 263, 274, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про стягнення боргу» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, прож: 49000 м. Дніпро, вул. Данила Нечая, 9/139 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2, прож: 49000 м.Камянське, вул.Бородинська, 118 ) заборгованість за договором позики від 28.02.2013 року в розмірі139 306,84 грн., з яких : основана сума боргу 46862,50 грн., 3% річних 7 861,34 грн., інфляційні втрати 84 583,00 грн.та судовий збір в розмірі 1400,00 грн., а всього 140 706,84 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Бабушкінського

районного суду ОСОБА_5