ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/163/19 Справа № 201/4414/17 Головуючий у першій інстанції: Антонюк О.А. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Вітько Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 07 березня 2018 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні житлом шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року ТОВ "Кей-Колект" звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 21 грудня 2006 року ОСОБА_3 уклав з АКІБ "УкрСиббанк" три кредитні договори. В забезпечення вказаних договорів були укладені договори іпотеки, відповідно до яких банку було передано нерухоме майно відповідача - квартиру АДРЕСА_1. Відповідач не виконував взяті на себе зобов'язання, утворилася велика заборгованість по сплаті кредиту. 13 лютого 2012 року вказаний банк відступив позивачу відповідно договору факторингу №2 та договору про відступлення права за договором іпотеки свої права вимоги до позичальника. 23 вересня 2015 року позивач відповідно до Закону України "Про іпотеку" набув право власності на вказану квартиру відповідача і зареєстрував її в передбаченому законом порядку у відповідному державному реєстрі. Але з того часу позивач, як власник вказаного житла, не може потрапити в цю квартиру через тимчасові перешкоди відповідача, про що було складено відповідні акти. В квартирі зараз залишився зареєстрованими лише відповідач. Зараз відповідач виїхав з цієї квартири в невідомому напрямку і з того часу в ній не проживає, де він зараз конкретно оселився позивачу невідомо, комунальні послуги не сплачує. Відповідач тривалий час не мешкає в цій квартирі і мало мешкав з часу реєстрації, забрав свої речі і виїхав з вказаного житла в інше місце, але залишився зареєстрованим в спірному житлі. ОСОБА_3 у вказаному житлі не мешкає без поважних причин більше семи років, фактично звільнив спірну квартиру, давно виїхав на інше місце мешкання. Тому позивач просив усунути перешкоди у здійсненні права користування майном, розташованим по пр. Героїв, 48/40 в м. Дніпро, шляхом надання постійного безперешкодного доступу ТОВ "Кей-Колект" до цього майна; визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування вказаною квартирою та стягнути з відповідача судовий збір в сумі 3200,00 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2018 року позовні вимоги задоволено, вирішено усунути для ТОВ "Кей-Колект" перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_1 з боку ОСОБА_3 та зняти ОСОБА_3 з реєстрації у вказаному житлі, визнавши його втратившим право користування цим житлом та надати доступ позивачу до цього майна. Стягнуто з відповідача на користь ТОВ "Кей-Колект" сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 3200,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується, зокрема, довідкою про доставку SMS-повідомлення ОСОБА_3, а також рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки ТОВ "Кей-Колект", які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення місцевого суду з ухваленням нового судового рішення, виходячи з наступного.

Встановлено, що на підтвердження позовних вимог позивачем надано копію договору іпотеки від 21.01.2008 року №0/0/1/3, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, що посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Якубою О.А. зареєстрований за №72, відповідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 16-19).

Також позивачем представлено копії Договору факторингу №2 від 13.02.2012 року, що укладався між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» та договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, за умовами яких до ТОВ «Кей-Колект» перейшло право вимоги, зокрема, за іпотечним договором, укладеними з ОСОБА_3 (а.с. 6-10, 11, 12-14, 15).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №70960592 від 20.10.2016 року, 23 вересня 2015 року приватним нотаріусом Київського МНО Кобелєвою А.М. було проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1, за ТОВ «Кей-Колект» на підставі рішення приватного нотаріуса КМНО Кобелєвої А.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 24680092 від 23.09.2015 року (а.с. 20-22).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, її вимоги обґрунтовуться необхідністю застосування до даних правовідносин статті 405 ЦК України.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч. 2 ст. 405 ЦК України).

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам; приймаючи до уваги підстави та зміст позовних вимог, - колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом надання доступу до спірного нерухомого майна, визнання особи такою, що втратила право користування житлом, виходячи з наступного.

Позивачем не надано доказів щодо створення відповідачем перешкод позивачу у користуванні спірним нерухомим майном. Клопотань про надання суду відповідних доказів чи витребування доказів судом позивачем не заявлено, що стверджується матеріалами справи, протоколом та звукозаписом судового засідання.

Позивачем не представлено будь-яких доказів відсутності ОСОБА_3 понад один рік без поважних причин у квартирі АДРЕСА_1. Твердження апелянта щодо його проживання у вказаній вище квартирі позивачем не спростовані.

Більше того, з матеріалів справи вбачається наявність між сторонами договірних правовідносин, зокрема за кредитними договорами та договором іпотеки, що свідчить про безпідставність застосування положень статті 405 ЦК України.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про зняття ОСОБА_3 з реєстрації у квартирі АДРЕСА_1, місцевий суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивачем така позовна вимога не заявлялась, згідно змісту позовної заяви. Крім того, відповідний державний орган, що уповноважений на здійснення реєстрації місця проживання фізичної особи, до участі у даній справі місцевим судом не залучався.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, не встановив у повному обсязі фактичні обставини справи та неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Колегія звертає увагу, що позивач не позбавлений права на звернення до суду з позовом за інших правових підстав.

За змістом ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що апеляційну скаргу задоволено, з ТОВ "Кей-Колект" на користь ОСОБА_3 необхідно стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 4800,00 грн. (а.с. 129).

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2018 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні житлом шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" () на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 4800 (чотири тисячі вісімсот) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді