РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

за участі позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Хмельницької області, ОСОБА_3 управління державної казначейської служби України в Хмельницькій області про відшкодування шкоди завданої незаконним рішенням (ухвалою) судді Апеляційного суду Хмельницької області від 12 березня 2018 року в справі №686/25425/17,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Апеляційного суду Хмельницької області, ОСОБА_3 управління державної казначейської служби України в Хмельницькій області про відшкодування шкоди завданої незаконним рішенням (ухвалою) судді Апеляційного суду Хмельницької області від 12 березня 2018 року в справі №686/25425/17 та просить стягнути з державного бюджету України через Державну казначейську службу на його користь один мільярд гривень моральної шкоди, завданої незаконною та протиправною ухвалою судді Апеляційного суду Хмельницької області Кулеші Л.М.; стягнути з державного бюджету України через Державну казначейську службу на його користь 20030 гривень 50 копійок майнової шкоди, завданої незаконною та протиправною ухвалою судді Апеляційного суду Хмельницької області Кулеші Л.М.

На обґрунтування своїх вимог він вказав, що 12 березня 2018 року суддя апеляційного суду Кулеша Л.М. винесла незаконну та протиправну ухвалу, яку Постановою Верховного Суду від 06 вересня 2018 року скасовано. Зловживаючи владою та службовим становищем, нехтуючи положеннями статті 75 КПК України та своїми службовими обовязками суддя Кулуша Л.М. та її ухвала завдала йому майнової та моральної шкоди.

Моральна шкода, завдана йому незаконним рішенням полягає у марнуванні його часу, який він змушений був витрачати на скасування незаконної постанови, моральних стражданнях, які він переніс під впливом цього незаконного рішення, докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Порушення його прав та необхідність вжиття заходів для їх захисту він сприйняв та сприймає як зверхнє ставлення до нього як до людини, відчув та відчуває себе приниженим та морально подавленим. Для відновлення своїх прав вимушений звертатись до суду, що вимагає додаткових затрат часу і вчинення додаткових зусиль та не відповідає ні його вільному волевиявленню, ні його свободі волі. Мало того, будучи нібито свідком того, що він нібито вчинив кримінальне правопорушення в Апеляційному суді Хмельницької області, суддя Кулеша Л.М. мала б заявити самовідвід та добросовісно виконати свій службовий обовязок, а натомість винесла ухвалу, яка привела до морального та психологічного насилля над ним і глибоких моральних страждань та розцінюється ним як приховане катування. На підставі цього вважає, що заявлена ним моральна шкода у розмірі одного мільярда гривень буде адекватним відшкодуванням його душевних хвилювань та моральних страждань.

У звязку з тим, що він змушений був писати касаційну скаргу він витратив одну годину власного дорогоцінного часу з його безцінного життя, вартість якої він оцінює в десять тисяч гривень. Для подачі скарги він витратив одну годину часу і вісім гривень на проїзд в маршрутці №47, туди чотири гривні і на зворотній шлях чотири гривні.

Тобто фактично він витратив дві години, які він оцінює у двадцять тисяч гривень. Окрім цього, він витрачав власний папір та електроенергію і фарбу картриджа лазерного принтера та 18 гривень 00 копійок на копіювання документів та девять гривень на копіювання документів та девять гривень на поштові витрати рекомендованою кореспонденцією.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача - Апеляційного суду Хмельницької області в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Направив до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 звернувся до суду до відповідачів: Апеляційного суду Хмельницької області та ОСОБА_3 управління державного бюджету України через Державну казначейську службу та просить стягнути на його користь кошти в сумі один мільярд гривень моральної шкоди та 20000 гривень 50 копійок майнової шкоди, завданих незаконною та протиправною ухвалою судді Апеляційного суду Хмельницької області. Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 року №8 «Про незалежність судової влади», оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.2 ст. 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа стосовно якої субєкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

За висновком Верховного Суду України у справі №6-501цс17 шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах.

Представник відповідача ОСОБА_3 управління державної казначейської служби України в Хмельницькій області в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом обєктивно встановлено, що ухвалою судді апеляційного суду Хмельницької області Кулеші Л.М. від 12 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2018 року по справі №686/25425/17 повернуто. Вказаною ухвалою встановлено, що оскільки апеляційна скарга вимогам кримінального процесуального закону не відповідала, так як у ній відсутні вимоги обвинуваченого до апеляційного суду та їх обґрунтування, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість цієї ухвали суду, ухвалою судді Апеляційного суду Хмельницької області від 16 лютого 2018 року вона була залишена без руху, із наданням 10-денного строку, з дня отримання ухвали судді, для усунення вказаних недоліків. З рекомендованого повідомлення вбачається, що зазначену ухвалу судді Апеляційного суду Хмельницької області, ОСОБА_1 отримав 23.02.2018 року, та в 10-денний термін, вказані в ухвалі недоліки апеляційної скарги, яку було залишено без руху, не усунув.

Постановою Верховного Суду від 06 вересня 2018 року ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 12 березня 2018 року скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вказаною постановою встановлено, що із матеріалів судового провадження вбачається, що ухвалою судді Апеляційного суду Хмельницької області від 16 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2018 року залишено без руху та надано йому десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги. На виконання зазначеної ухвали 26 лютого 2018 року ОСОБА_1 подав до апеляційного суду Хмельницької області заяву про виправлення недоліків.

Постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції у порушення вимог ст. 419 КПК України не врахував наведені доводи у зазначеній заяві ОСОБА_1 від 26 лютого 2018 року, яка долучена до касаційної скарги та наявна в матеріалах провадження, та оцінки їм не надав, зазначивши при цьому, що ОСОБА_1 недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, не усунув, тому зазначений висновок суду апеляційної інстанції є передчасним.

Статтями 1173, 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Рішенням Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 55 Конституції України, частини другої статті 2, пункту 2 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, частини третьої статті 110, частини другої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України та конституційним поданням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо офіційного тлумачення положень статей 97, 110, 234, 236 Кримінально-процесуального кодексу України, статтей 3,4,17 Кодексу адміністративного судочинства в аспекті статті 55 Конституції України вирішено, що в аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному. Реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Положення статті 97 Кримінально-процесуального кодексу України в аспекті конституційного подання та в системному звязку з положеннями частини другої статті 55 Конституції України, частини третьої статті 110, частини пятої статті 234, частини другої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України, части другої статті, пункту 2 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України необхідно розуміти так, що скарги осіб стосовно прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності субєктом владних повноважень щодо заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини суди повинні розглядати і вирішувати у кримінальному судочинстві.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позивачем не надано належних і допустимих доказів заподіяної йому майнової та моральної шкоди скасуванням ухвали судді Апеляційного суду Хмельницької області від 16.02.2018 року та що порушено його особисте немайнове право, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 276, 280, 1173,1174 ЦК України, 4,12,81,82, 258, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Апеляційного суду Хмельницької області, ОСОБА_3 управління державної казначейської служби України в Хмельницькій області про відшкодування шкоди завданої незаконним рішенням (ухвалою) судді Апеляційного суду Хмельницької області від 12 березня 2018 року в справі №686/25425/17 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного тексту судового рішення апеляційної скарги .

Позивач: ОСОБА_1, проживає в м. Хмельницький

вул. Зарічанська, 6/6, ІПН -НОМЕР_1;

Відповідачі: Апеляційний суд Хмельницької області, знаходиться в

м. Хмельницький площа Незалежності, 1, ;

Головне управління державної казначейської служби України в Хмельницькій області, знаходиться в м. Хмельницький вул.. Свободи, 70, .

Повний текст рішення виготовлено 02.04.2019 року.

Суддя: