справа № 489/1754/19
провадження № 2/489/1311/19
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03 квітня 2019 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення та визнання права власності на частку у спільному майні,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій просить припинити право власності відповідача ОСОБА_2 на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності на вказану частку з виплатою відповідачу грошової компенсації.

Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Звернення до суду здійснюється, зокрема, шляхом предявлення позову, форма і зміст якого повинні відповідати вимогам статей 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до положень статті 95 наведеного Кодексу письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Винятком з цього правила є позови вказані в частині 2 статті 177 ЦПК України.

Між тим, вказаних вимог ЦПК України позивачем не дотримано.

Так, додані копії письмових доказів не підтверджені позивачем на відповідність їх оригіналу в порядку, передбаченому частиною 5 статті 95 ЦПК України.

Крім того, відповідно до частини 4 статі 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 статті 4 цього Закону визначена ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою, яка складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 768,40 грн. (1921 х 0,4).

Згідно частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір»за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Доданою до заяви квитанцією № 0.0..1 від 19.03.2019 підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 1088,55 грн., що не відповідає сумі судового збору, яка повинна бути сплачена лише за майнову вимогу (визнання права власності).

За таких обставин, позивачу також необхідно надати докази сплати судового збору у розмірі 768,40 грн. за вимогу немайнового характеру.

Керуючись частиною 1 статті 185, статтею 353 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення та визнання права власності на частку у спільному майні залишити без руху.

Установити позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення вказаних у цій ухвалі недоліків.

Розяснити, що відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В.Коваленко