Справа № 346/6524/18
Провадження № 2/346/718/19
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
в складі:головуючого - судді - П'ятковського В.І.,
за участю секретаря - Іванишин Х.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї справу за позовом моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1, про відшкодування шкоди в порядку регресу,
Представник позивача, звернувшись до суду із даним позовом посилається на те, що 24 липня 2016 року о 23 год. 10 хв. з вини відповідача трапилася дорожньо-транспортна пригода, на дату скоєння якої відповідач не мав чинного договору обов»язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Зазначає, що в результаті пригоди зазнав механічних пошкоджень транспортний засіб "Опель" державний номерний знак НОМЕР_1, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ТОВ СК "Альфа-Гарант", згідно полісу № АЕ/9562121, строк дії якого з 16 червня 2016 року по 15 червня 2017 року.
Вина ОСОБА_1 у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Коломийського міськрайонного суду від 25 серпня 2016 року, згідно якої останнього визнано винним та накладено адміністративне стягнення.
Вказує, що відповідно до Звіту № 16/08-А236 від 08 серпня 2016 року, відновлювальний ремонт автомобіля "Опель", з урахуванням зносу становить 7092,24 грн.
У зв'язку з залученням аварійного комісара МТСБУ понесло витрати у розмірі 573 грн. 28 коп., що підтверджується платіжним дорученням. Зазначена шкода не була відшкодована винуватцем ДТП потерпілому.
03 листопада 2016 року МТСБУ сплатило потерпілому страхове відшкодування у розмірі 7092,24 грн., згідно наказу № 8379 від 31 жовтня 2016 року та 18 червня 2018 року звернулось до ОСОБА_1 із претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Добровільно відшкодувати понесені матеріальні збитки боржник не бажає, тому просить стягнути відшкодовану суму в примусовому порядку.
Представник позивача в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд до відома не поклав.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється.
Проаналізувавши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню виходячи із наступного.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 24 липня 2016 року о 23 год. 10 хв. в м. Коломия на перехресті вулиць Грушевського та Шевченка, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом "Peugeot" д.н.з ДУК0407, рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався по головні дорозі та допустив зіткнення з даним транспортним, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.
Вказані вище обставини встановлені постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 серпня 2016 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адмінправопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень (а.с.16).
В результаті даної ДТП, з вини водія ОСОБА_1 був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3, яким за довіреністю розпоряджається ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ТОВ СК "Альфа-Гарант", згідно полісц № АЕ/9562121, строк дії якого з 16 червня 2016 року по 15 червня 2017 року.
Відповідно до звіту № 16/08-А236 про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспртного засобу "Opel" д.н.з. НОМЕР_1 від 08 серпня 2016 року, складеного оцінювачем ОСОБА_5, вартість ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, становить 7092,24 грн. (а.с.17-25)).
Завдана шкода винуватцем ДТП, потерпілому відшкодована не була.
З метою отримання страхового відшкодування, представник власника автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_4 звернувся до МТСБУ з відповідною заявою, розглянувши яку позивач прийняв рішення про відшкодування шкоди, що підтверджується наказом № 8379 від 31 жовтня 2016 року (а.с. 39)
02 листопада 2016 року ОСОБА_4 було виплачено грошові кошти у розмірі 7092,24 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 8379 рв (а.с. 40).
Крім того, позивачем було сплачено послуги аварійного комісара в розмірі 573,28 грн., відповідно до рахунку-фактури № СФ-0000288 від 08 серпня 2018 року (а.с.41).
Згідно із ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством.
При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК України), а також ст. 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим.
За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов'язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.
Таким чином, регрес - це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов'язок за страховим зобов'язанням.
Отже, у страхуванні відповідальності навіть після виконання зобов'язання страховиком суброгація неприпустима, оскільки виникають правовідносини з відшкодування витрат у порядку регресу.
Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом.
У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача.
Згідно із ст. 38 цього ж Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача ОСОБА_1.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у порядку регресу витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування, а також за послуги аварійного комісара, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, в зв'язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 4, 5, 7, 10, 12, 13, 141, 280-284, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 993, 1191, 1166 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановленихЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другійстатті 358 цього Кодексу.
Повний текст рішення складено 28 березня 2019 року.
Суддя П'ятковський В. І.