САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/5537/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

27.02.2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Ажмяковій Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат, трьох процентів річних та процентів за користування чужими грошовими коштами, -

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат, трьох процентів річних та процентів за користування чужими грошовими. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2014 року, яке набрало законної сили 27.05.2014 року, по цивільній справі №206/8744/13-ц вирішено стягнути з ОСОБА_2 на її користь в рахунок компенсації вартості автомобіля ОСОБА_3 18623 грн. 69 коп., судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 229,40 грн. На виконання рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2014 року по справі №206/8744/13-ц їй було видано виконавчий лист, який предявлено на примусове виконання до Самарського ВДВС ДМУЮ. У ОСОБА_2 згідно зазначеного рішення суду виникло перед нею грошове зобовязання, яке він не виконує. Грошові кошти, стягнені за судовим рішенням на її користь з відповідача, через інфляцію постійно знецінюються, в січні 2015 року вона звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про стягнення інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми. Рішенням суду від 14.04.2015 року, яке набрало законної сили 26.05.2015 року, по справі №206/1886/15-ц вирішено стягнути з ОСОБА_2 на її користь інфляційні втрати в сумі 6768,26 грн., 3% річних в розмірі 497,41 грн., судові витрати в розмірі 243,60грн., а всього 7509,27грн. Також, в серпні 2015 року вона звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про стягнення інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми та процентів за користування чужими грошовими коштами. Рішенням суду від 25.11.2015 року, яке набрало законної сили 18.01.2016 року, по справі №206/4558/15-ц, вирішено стягнути з ОСОБА_2 на її користь інфляційні втрати в сумі 3199,37 грн., 3% річних в розмірі 313,01 грн., проценти в розмірі 5466,78 грн., судові витрати в розмірі 487,20 грн., а всього 8799,16 грн. Заборгованість з відповідача стягнута станом на 02.11.2015 року. Відповідач рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2014 року по справі №206/8744/13-ц не виконує. Просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь інфляційні втрати за період з 03.11.2015 року по 30.09.2018 року в сумі 6255,75 грн., 3% річних за період з 03.11.2015 року по 30.09.2018 року в сумі 1625,58 грн. та проценти за користування чужими грошовими коштами на рівні облікової ставки НБУ з 03.11.2015 року по 30.09.2018 року в суму 873,03 грн., а всього 8754,36 грн. та судові витрати по справі.

17 жовтня 2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.24)

Позивач в судове засідання не зявилася, до початку судового засідання через канцелярію суду від неї надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Від відповідача відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, у звязку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, враховуючи позицію позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2014 року, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю, з ОСОБА_2 на користь позивача в рахунок компенсації вартості автомобіля ОСОБА_3 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, було стягнуто 18623 грн. 69 коп., а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп., а всього 18853 грн. 09 грн. (а.с.8).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14.04.2015 року, яке набрало законної сили 26.05.2015 року, по цивільній справі №206/1886/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми, було вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у звязку з неналежним виконанням грошового зобовязання інфляційну суму 67668 грн. 26 коп., 3% річних 497 грн. 41 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., а всього 7509 грн. 27 коп. (а.с.9-10).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2015 року, яке набрала законної сили 18.01.2016 року, по цивільній справі №206/4558/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних нарахувань, 3% відсотків річних, процентів у звязку з неналежним виконанням грошового зобовязання, було вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляцію в сумі 3199 грн. 37 коп., 3% річних в розмірі 313,01 грн., проценти в розмірі 5466,78 грн., судові витрати в розмірі 487,20 грн., а всього 8799,16 грн. (а.с.11-13).

За даними фактами були відкриті зведені виконавчі провадження, відповідачем рішення суду не виконуються, що підтверджується довідкою Самарського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ від 01.10.2018 року з якої вбачається, що загальна сума боргу по зведеному виконавчому провадженню складає 35341,52 грн. (а.с.14).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, розрахунок 3% річних розраховується за формулою Х= С*3*Д/100, що в цифровому значенні за період з 03.11.2015 року по 30.09.2018 року має наступний вигляд: 18623,69/365*3*1062/100= 1625 грн. 61 коп.

Згідно рекомендацій ВСУ №62-97 від 03.04.1997 року сукупний індекс інфляції вираховується за формулою: ІІс=(ІІ 1/100)*(ІІ 2/100)*(ІІ 3/100)*…(ІІ Z/100), що у цифровому значенні за період з 03.11.2015 року по 30.09.2018 року має такий вигляд:

1,02*1,007*1,009*0,996*1,01*1,035*1,001*0,998*0,999*0,997*1,018*1,028*1,018*1,009*1,009*1,011*1,01*1,018*1,009*1,013*1,016*1,002*0,999*1,02*1,012*1,009*1,01*1,015*1,009*1,011*1,008*1*1*0,993*1*1,019=1,358, т.ч. індекс інфляції на останній місць прострочення становить 1,358, тобто (18623,69*1,358) 18623,69 = 6667,28 грн.

Однак за вирахуванням інфляційних втрат згідно вимог позивача, сукупний індекс інфляції за період з 03.11.2015 року по 30.09.2018 року складає 6255 грн. 75 коп.

Таким чином, враховуючи вищенаведене та беручи до уваги вимоги позивача з відповідача підлягає стягненню 3 відсотки річних від суми боргу у розмірі - 1625 грн. 58 коп., а також інфляційні втрати у розмірі 6255 грн. 75 коп.

Що стосується вимог про стягнення процентів то суд виходив із наступного.

Згідно зі ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відтак, право позивача на нарахування та отримання процентів за користування чужими грошовими коштами передбачено законом.

Однак, розмір процентів за користування відповідачем коштами належними позивачу на підставі рішенням суду, законом не встановлений.

Тому, у даному випадку слід застосовувати аналогію закону щодо розміру стягнення з відповідача процентів за користування чужими грошовими коштами відповідно до ст.1048 ЦК України, оскільки статтею 8 ЦК України передбачено, що якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону), а в даному випадку подібність відносин полягає в користуванні грошовими коштами.

Скасовуючи Постанову Вищого господарського суду України від 01 листопада 2005 року, Верховний Суд України у своїй Постанові від 24 січня 2006 року у справі № 14/130 також зазначив, що обґрунтованим і законним є нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами в розмірі, визначеному положеннями ст. 1048 ЦК України, оскільки між сторонами відсутні договірні відносини і розмір процентів спеціальним законом не визначений.

Згідно з вимогами ст. 1048 ЦК України, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України.

Сума процентів, за розрахунком суду на підставі ст.1048 ЦК України, згідно облікової ставки НБУ за користування вищевказаними коштами з 03.11.2015 року по 30.09.2018 року складає 873 грн. 03 коп.

Враховуючи вище приведені обставини, яким встановлено наявність між сторонами відносин, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги позивача, стягнувши заявлену суму грошових коштів у розмірі 8754 грн. 36 коп.

На підставі ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

У звязку з чим, суд вважає за необхідне стягнути відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 524, 526, 530, 625 ЦК України, ст.ст. 5-13, 34, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268,274-279, 280-284 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (м. Дніпро, вул. Космонавтів, 1/48, іпн.) до ОСОБА_2 (м. Дніпро, вул. Палісадна, 44, іпн.) про стягнення інфляційних втрат, трьох процентів річних та процентів за користування чужими грошовими коштами задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні витрати за період з 03.11.2015 року по 30.09.2018 року в сумі 6255 грн. 75 коп., 3% річних за період з 03.11.2015 року по 30.09.2018 року в сумі 1625 грн. 58 коп. та проценти за користування чужими грошовими коштами на рівні облікової ставки НБУ з 03.11.2015 року по 30.09.2018 року в сумі 873 грн. 03 коп., а всього 8754 грн. 36 коп., а також судові витрати по справі у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.П.Румянцев