Справа № 126/2582/17
Провадження № 22-ц/801/568/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 рокуСправа № 126/2582/17м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Оніщука В.В. (суддя-доповідач),

суддів: Копаничук С.Г., Медвецького С.К.,

за участю секретаря судового засідання Богацької О.М.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_3,

відповідачі: Державне казначейство України,

Прокуратура Вінницької області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №2 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Чечельницького районного суду Вінницької області від 28 січня 2019 року, постановлену у складі судді Моцного В.С. в залі суду,

в с т а н о в и в :

В грудні 2018 року ОСОБА_3 звернувся в суд з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 13 червня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до прокуратури Вінницької області та Державного казначейства України про відшкодування моральної шкоди.

Заява мотивована тим, що рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 13 червня 2018 року у позові ОСОБА_3 до прокуратури Вінницької області та Державного казначейства України про відшкодування моральної шкоди відмовлено, однак вказане рішення підлягає перегляду за нововиявленими обставинами, так як було порушено конституційні права та норми процесуального права, оскільки, постановою Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року справа №127/20052/17 задоволено частково касаційну скаргу і рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2017 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 14 грудня 2017 року в частині позовних вимог ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто на його користь моральну шкоду в розмірі 5 000 грн за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України.

На підставі вище викладеного просить рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 13 червня 2018 року скасувати та задовольнити його заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та постановити рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Чечельницького районного суду Вінницької області від 28 січня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до прокуратури Вінницької області та Державного казначейства України про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що вказані позивачем обставини не є нововиявленими, оскільки ухвалення рішення у іншій справі не дає підстав для перегляду вказаного рішення у звязку із нововиявленими обставинами.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення про задоволення заяви.

Подана апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскільки факт противоправної бездіяльності посадових осіб прокуратури був встановлений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 листопада 2016 року, тому ухвала суду про відмову у задоволені заяви є незаконною.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Представник прокуратури Вінницької області в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнала, вказавши на її безпідставність та законність і обгрунтованість ухвали суду.

ОСОБА_3 та представник Державного казначейства України в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили, а тому згідно вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника прокуратури, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 13 червня 2018 року у позові ОСОБА_3 до прокуратури Вінницької області та Державного казначейства України про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Постановою апеляційного суду Вінницької області від 08 жовтня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 13 червня 2018 року залишено без змін.

Частиною 2 статті 423 ЦПК України встановлено вичерпний перелік підстав для подання заяви про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, а саме: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 423 ЦПК України нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених ч.2 ст. 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в ст.ст. 424, 426 ЦПК України.

Обставини, які відповідно до п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Таким чином, законодавець зазначив, що необхідними умовами для визнання обставин нововиявленими є те, що вони існували на час розгляду справи; не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Постанова Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року по справі №127/20052/17, на яку посилається ОСОБА_3, не є нововиявленою обставиною в розумінні положень ст. ч.2 ст. 423 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії», заява №69529/01, пп. 28, та у рішенні від 06 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» №2, заява №19960/04, п. 46, зазначає, що процедура скасування остаточного судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постановлення рішення в аналогічній справі не є нововиявленою обставиною, та не дає підстав для перегляду вказаного рішення за нововиявленими обставинами.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди із ухвалою суду першої інстанції та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, оскільки ОСОБА_3 в поданій заяві не навів нововиявлених обставин. Аргументи апеляційної скарги не спростовують правильні висновки суду першої інстанції та не дають підстав для скасування ухвали суду.

Керуючись 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Чечельницького районного суду Вінницької області від 28 січня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_2

Судді: /підпис/ ОСОБА_4

/підпис/ ОСОБА_5

Згідно із оригіналом:

Головуючий: В.В. Оніщук