УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року

м. Київ

справа № 760/2323/17-ц

провадження № 61-991ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Кузнєцова В. О., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач за первісним позовом - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

відповідачі за первісним позовом: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4, подану адвокатом Щур Володимиром Анатолійовичем, на постанову Київського апеляційного суду від 5 грудня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У грудні 2017 року ОСОБА_5 звернувся із зустрічним позовом до

Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4, про визнання договору поруки припиненим, який ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 19 грудня 2017 року прийнято до провадження та об'єднано в одне провадженняз позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У грудні 2017 року ОСОБА_6 звернувся із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4, про визнання договору поруки припиненим.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 12 січня 2018 року

позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» та зустрічний позов ОСОБА_5 залишено без розгляду.

Не погоджуючись із такою ухвалою суду, її в апеляційному порядку оскаржило Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк».

Постановою Київського апеляційного суду від 5 грудня 2018 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволено частково. Скасовано ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 12 січня

2018 року в частині залишення без розгляду позову Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. У іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

У січні 2019 року подана до Верховного Суду касаційна скарга ОСОБА_4,

в інтересах якої діє адвокат Щур В. А., на постанову Київського апеляційного суду від 5 грудня 2018 року, в якій заявник просить скасувати зазначену постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 12 січня 2018 року.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України

суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до змісту пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи)

суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у

відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду від 5 грудня 2018 року вбачається, що скарга заявника є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Залишаючи позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що 29 серпня 2017 року

явку представника банку визнано обов'язковою, проте представник позивача повторно не з'явився у судові засідання 19 грудня 2017 року та 12 січня

2018 року; докази, які б підтверджували поважні причини неявки представника Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до суду, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право

в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом

своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право кожного на розгляд його справи судом закріплено також пунктом 1

статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У частині першій статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає

справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього

Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих

учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Відповідно до частини п'ятої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, умовами залишення позову без розгляду у випадку повторної неявки в судове засідання позивача є: повторна, тобто друга поспіль неявка позивача в судове засідання; повідомлення позивача про судове засідання належним чином; відсутність поважних причин неявки позивача в судове засідання

або неповідомлення позивачем про причини його неявки в судове засідання;

від позивача не надходила заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на встановлену апеляційним судом наявність у матеріалах справи поданого представником Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку, в суду першої інстанції не було передбачених процесуальним законом підстав для залишення позову без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що представник Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» у клопотанні про проведення розгляду справи у відсутність представника банку, просила листування вести виключно

за адресою: 04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, 10-б, оф. 23. Проте суд

першої інстанції на це уваги не звернув, продовжив надсилати судові

виклики і повідомлення Публічному акціонерному товариству «УкрСиббанк»

за адресою: 01021, м. Київ, вул. Мечникова, 11.

За таких обставин апеляційний суд правильно встановив недотримання

судом першої інстанції вимог частини п'ятої статті 223 ЦПК України та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, що є підставою для скасування

ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 12 січня 2018 року в

частині залишення без розгляду позову Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду від 5 грудня 2018 року, касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Оскільки оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції є законним

та обґрунтованим, постановленим із додержанням норм процесуального права

й підстави для його скасування відсутні, у відкритті касаційного провадження

за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою адвокатом ЩурВ. А., на постанову Київського апеляційного суду від 5 грудня 2018 року, колегія суддів відмовляє.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою адвокатом Щур Володимиром Анатолійовичем, на постанову Київського апеляційного суду від 5 грудня

2018 року.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов

В. А. Стрільчук