ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 303/6078/16-ц

провадження № 61-14730 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Русинчука М. М.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Мукачеві,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 16 січня 2017 року в складі колегії суддів Мацунича М. В., Куштана Б. П., Кондора Р. Ю.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з її батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою отримання страхової виплати як члена сім`ї потерпілого, що загинув від нещасного випадку на виробництві.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначала, що вона проживала зі своїм батьком ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок нещасного випадку на виробництві.

У квітні 2016 року заявник звернулася до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Мукачеві із заявою щодо виплати їй як члену сім`ї потерпілого, що загинув внаслідок нещасного випадку на виробництві, одноразової допомоги та витрат на поховання.

Однак їй було відмовлено в страховій виплаті в зв`язку з тим, що ОСОБА_2 проживав один.

ОСОБА_1 уважала таку відмову незаконною, а тому просила вирішити даний спір у судовому порядку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 02 листопада 2016 року заяву задоволено, встановлено факт проживання одніє сім`єю ОСОБА_1 та її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою отримання страхової виплати як члена сім`ї потерпілого, що загинув від нещасного випадку на виробництві.

Суд першої інстанції виходив із наявної в матеріалах справи довідки виконавчого комітету селищної ради про те, що батько й дочка проживали разом і вели спільне господарство.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 16 січня 2017 року апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Мукачеві задоволено, рішення Мукачівського міськрайонного суду від 02 листопада 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовлено.

Апеляційний суд виходив із того, що довідка, на підставі якої місцевий суд задовольнив заяву, видана після смерті батька та суперечить наявним у матеріалах справи доказам окремого проживання дочки й батька, а тому в задоволенны заяви необхідно відмовити в зв`язку з її недоведеністю.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У лютому ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на вказане судове рішення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2017 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

На виконання вимог підпункту 4 пункту 1 розділу XIII ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» дана справа передана до Верховного Суду.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції в цивільних справах є Верховний Суд.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Указує, що довідка виконавчого комітету міськради від 29 вересня 2016 року підтверджує факт спільного проживання та ведення господарства, а тому висновки апеляційного суду не ґрунтуються на обставинах справи.

Заперечення на касаційну скаргу

У квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло заперечення відділення фонду соцстрахування, в якому заінтересована особа просила залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 12 лютого 2016 року на роботі з ОСОБА_2 стався нещасний випадок, унаслідок якого він помер.

Згідно з актом спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком від 14 березня 2016 року (форми Н-5) нещасний випадком, що стався з ОСОБА_2 , пов`язаний із виробництвом. В акті зазначено, що ОСОБА_2 проживав один. ОСОБА_1 є його дочкою.

Листом Фонду від 11 квітня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено в страховій виплаті, оскільки потерпілий ОСОБА_2 проживав один.

Постановою Фонду від 13 квітня 2016 року відшкодовано ОСОБА_1 витрати на поховання ОСОБА_2 та ритуальні послуги.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Чинадіївьскої селищної ради № 875 від 25 лютого 2016 року ОСОБА_2 зареєстрований і проживав один за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою виконавчого комітету Чинадіївської селищної ради №2857 від 29 вересня 2016 року ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 та вела разом із ОСОБА_2 до дня його смерті спільне господарство.

Із 29 жовтня 2005 року ОСОБА_1 перебуває в шлюбі та з 19 березня 2015 року зареєстрована в АДРЕСА_2 .

Відповідно до листа відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Мукачеві від 11 квітня 2016 року № 66/01-9 в особовій картці потерпілого зазначено, що ОСОБА_2 розлучений та проживає один.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Відповідно до пункту 6 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім`ї.

Згідно з частиною другою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до приписів статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Правильним є висновок апеляційного суду, що довідка виконкому селищної ради від 29 вересня 2016 року видана після смерті ОСОБА_2 і суперечить довідці цього ж органу від 25 лютого 2016 року та іншим матеріалам справи, а тому не може бути належним доказом на підтвердження вимог заяви.

Установивши відсутність належних і допустимих доказів на підтвердження проживання однією сім`єю, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви в даній справі.

Доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу, зводяться до переоцінки встановлених апеляційним судом обставин та незгоди з оскаржуваним судовим рішенням, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться за межами повноважень касаційного суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК Українипідстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін.

Керуючись статтями 389, 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 16 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

М. М. Русинчук