Номер провадження: 22-ц/813/2642/19
Номер справи місцевого суду: 2-80/09
Головуючий у першій інстанції Шенцева О.П.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2018 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2009 року за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, розподіл сумісного майна подружжя та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2009 року визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину земельної ділянки несільськогосподарського призначення, площею 0, 0740 гектарів у межах, визначених на плані, яка знаходиться на території АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину земельної ділянки несільськогосподарського призначення, площею 0, 0740 гектарів у межах, визначених на плані, яка знаходиться на території АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя - відмовлено (Том ІІІ: а.с. 61-64).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18 листопада 2009 року вищевказане рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2009 року залишено без змін (Том ІІІ: а.с. 130-132).

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, в якій з урахуванням уточнень (Том V: а.с. 155-159), просив переглянути рішення по справі № 2-80/09 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, розподіл сумісного майна подружжя та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2018 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2009 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, розподіл сумісного майна подружжя та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2018 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Згідно п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявникові на момент ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Таким чином, нововиявленими обставинами є фактичні обставини, які мають істотне значення і які об'єктивно існували на час розгляду справи, але не були відомі і не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою про перегляд рішення суду.

У якості нововиявлених обставин ОСОБА_2 вказує на те, що у червні 2017 році ОСОБА_2 звернувся до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Оперчук І.М., Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіки-правових та технічних експертиз досліджень» де йому було відмовлено у реєстрації рішення суду 01.01.2009 року, яке переглядається за вказаною заявою, адже запис про реєстрацію кафе-бару «Балатон» на загальну площу 275,1 кв.м. був погашений у зв'язку з реєстрацією цього об'єкта за іншою особою у інший площі - 332.8 кв.м., а отже на момент ухвалення рішення, що переглядається об'єкт нерухомості, який був предметом розділу взагалі не існував.

Після чого ОСОБА_2, також у червні 2017 року, для з'ясування підстав реєстрації за ОСОБА_3 цього майна у площі 332,8 кв.м. (ураховуючи висновки рішення суду) звернувся до КП «Овідопольске районне бюро технічної інвентаризації» та отримав довідку КП «Овідіопольського ОМБТІ і РОН № 493 від 08.06.2017 року про те, що у 2006 році первісна реєстрація об'єкту нерухомості у площі 275,1 кв.м. за ОСОБА_2 була скасована згідно заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.02.2006 року.

У звязку з чим, ОСОБА_2 вважає, що оскільки зазначені обставини йому стали відомі випадково у червні 2017 року, вони є нововиявленими.

На вищевказані посилання апелянта слід зазначити наступне.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (справа "Пономарьов проти України", № 3236/03, 03.04.2008).

Процедура скасування судового рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обставини, на які посилається заявник за своєю правовою природою не відносяться до нововиявлених і не дають законних підстав суду для перегляду рішення.

Крім того, відповідно до п.1 ч.1, ч.3 ст. 424 ЦПК України з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана : 1) з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили. Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2009 року набрало законної сили згідно ухвали Апеляційного суду Одеської області від 18.11.2009 року.

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, 20 липня 2017 року, тобто після спливу майже восьми років з дня набрання судовим рішенням законної сили, отжетрирічний строк звернення до суду сплив та є присічним, тобто таким, який не може бути поновлений за будь-яких обставин.

Доводи апеляційної скарги про передчасність висновків суду та незаконність ухвали суду, є аналогічними, які викладені в заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, були предметом дослідження у суді першої інстанції, тому не спростовують висновків суду першої інстанції.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2018 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2009 року за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, розподіл сумісного майна подружжя та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 05.04.2019 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда