УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 1915/4921/2012

провадження № 61-18420 ск 19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 липня 2019 року та на постанову Тернопільського апеляційного суду від 09 вересня 2019 року в справі за скаргою ОСОБА_1 , зацікавлені особи відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, акціонерне товариство «Універсал Банк» про визнання необґрунтованим та скасування висновку експертної оцінки майна,

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про визнання необґрунтованим та неналежним висновок про вартість майна, здійснений приватним підприємством «Експертоцінка» станом на 01 березня 2017 року та просив скасувати його.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що висновок про вартість нерухомого майна - нежитлового приміщення магазину № АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на праві власності, станом на 01 березня 2017 року є заниженим, оскільки відповідно до висновку про вартість майна станом на 15 березня 2016 року ринкова вартість вказаного майна становить 2 816 970 грн, що на 840 340 грн більше від ціни вказаної у висновку від 01 березня 2017 року. Спірне приміщення

було передано на торги та реалізоване за заниженою вартістю, а саме 1 976 630 грн, чим йому завдано збитки.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 липня 2019 року в складі судді Ромазана В. В., залишеною без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 09 вересня 2019 року в складі колегії суддів Ходоровського М. В., Бершадської Г. В., Гірського Б. О., в задоволенні скарги відмовлено.

Суди виходили із того, що висновок про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямований на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором, крім того висновок про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. Крім цього, ОСОБА_1 у поданій скарзі не заявлялись вимоги про визнання рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця неправомірними при визначенні ним вартості зазначеного нерухомого на підставі спірного висновку майна, а також про зобов`язання усунути порушення (поновити порушене право заявника), а лише про визнання такого висновку необґрунтованим та неналежним, а також про його скасування.

12 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на вказані судові рішення та просить скасувати їх як такі, що прийняті з порушенням правильного застосовування норм матеріального права.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Суди встановили, що 04 жовтня 2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції (далі - ДВС ГТУЮ) в Тернопільській області Побер І.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68 на виконання виконавчого листа №1915/4921/2012, виданого 12 лютого 2013 року Тернопільським міськрайонним судом для примусового виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 жовтня 2012 року, яким в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» за кредитним договором за № BLK1857 від 29 лютого 2008 року в розмірі 4 102 726,34 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежитлове приміщення магазину № АДРЕСА_1 та реалізувати предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Закону України «Про виконавче провадження» з дотриманням Закону України «Про іпотеку».

22 лютого 2017 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Тернопільській області Банахом В. Д. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою накладено арешт на нежитлове приміщення магазину № АДРЕСА_1, загальною площею 271,9 м2.

24 лютого 2017 року начальником відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Тернопільській області Муликом П. І. винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою призначено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ПП «Експертоцінка» та зобов`язано визначити ринкову вартість арештованого майна згідно постанови про опис майна боржника.

Згідно із висновком про вартість майна від 24 лютого 2017 року ринкова вартість майна боржника, а саме: нежитлового приміщення магазину № АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 складає з врахуванням заокруглень та без врахування податку на додану вартість 1 976 630 грн.

На підставі ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 березня 2018 року, Тернопільським відділенням Київського науково-дослідного Інституту судових експертиз, проведено судову оціночно-будівельну експертизу нежилого приміщення магазину № АДРЕСА_1.

Відповідно до висновку вказаної експертизи від 06 листопада 2018 року вартість майна нежитлового приміщення магазину № АДРЕСА_1, ринкова вартість будівлі загальною площею 360,8 м2 станом на 24 лютого 2017 року могла становити 3 011 122 грн. Ринкова вартість на день дослідження зазначеного приміщення буде становити 3 481 246 грн. Ринкова вартість зазначеного приміщення визначалась експертом із усієї його площі об`єкту нерухомого майна, а саме 360,8 м2.

В процесі виконавчого провадження № 52519668, згідно протоколу електронних торгів № 262047 від 09 червня 2017 року, реалізація арештованого майна нежилого приміщення магазину № АДРЕСА_1, відбулася за ціною 1 976 630,00 грн.

Згідно із частиною четвертою статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» №2658-ІІІ процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюється відповідно до статті 12 цього Закону.

Статтею 31 вказаного Закону передбачена відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, частиною другої якої визначено, що оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Відтак чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна) ним своїх обов`язків.

Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (частина перша стаття 12 закону №2658-ІІІ).

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнання недійсними правочинів.

Аналогічний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року в справі №914/881/17.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ, визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з статтею 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 , оскільки заявником скарга на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця не подавалась, а подана скарга про визнання необгрунтованим та неналежним висновок про вартість майна сама по собі не створює жодних правових наслідків.

Ураховуючи викладене, підстави вважати, що апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права, відсутні.

Доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування апеляційним судом та судом першої інстанції матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо його застосування.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 липня 2019 року та на постанову Тернопільського апеляційного суду від 09 вересня 2019 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

М. М. Русинчук