Дата документу 03.04.2019 Справа № 317/3598/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/3598/18 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/1506/19 Громова І.Б.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Полякова О.З.

Онищенко Е.А.

За участю секретаря: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 08 січня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Кушугумська селищна рада Запорізького району Запорізької області, про встановлення факту спільного проживання,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання, зазначивши заінтересовану особу: Кушугумську селищну раду Запорізького району Запорізької області, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла її близька подруга ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з якою вона проживала однією сім'єю та доглядала її в наслідок численних хвороб.

Зазначає, що ОСОБА_4 не мала можливості доглядати себе через важке захворювання опорно-рухового апарату і серцево-судинні захворювання та не мала можливості самостійно рухатись.

З огляду на те, що вони мали досить тісні дружні відносини з ОСОБА_4, яка називала її своєю рідною сестрою, оскільки не мала родичів та інших досить близьких людей, які б турбувались про неї: готували їжу, допомагали справляти природні потреби, прибирали, прокидалися вночі та давали ліки, ходили за продуктами харчування.

На запрошення ОСОБА_4 у 2012 році вона стала спільно проживати з нею однією родиною, де більше ніж 5 років фактично проживала разом із нею у її будинку за адресою: АДРЕСА_1, - та взимку (з метою економії теплової енергії) періодично у своєму будинку за адресою: АДРЕСА_2, що розташований приблизно за 30 метрів від будинку ОСОБА_4 так як свій будинок тепліший.

Неодноразово ОСОБА_4 пропонувала їй скласти на неї заповіт для чого хотіла запросити нотаріуса, про те вона не бажала на той час це робити, оскільки досить багато грошей витрачала на придбання ліків та забезпечення нормальних житлово-побутових умов їх життя, оскільки через хвороби ОСОБА_4 на її плечі було покладено усі побутові проблеми, так як вони жили за рахунок їх пенсії.

На пропозиції ОСОБА_4 зареєструвати її місце проживання у її будинку вона не погоджувалась, адже у неї є свій будинок та вона на той час хвилювалась втратити його через зміну прописки.

Вказує, що під час свого життя ОСОБА_4 хворіла на серцево-судинні хвороби та хвороби опорно-рухового апарату.

Зважаючи на смерть її близької подруги ОСОБА_4 та відкриттю спадщини вона змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання разом з ОСОБА_4 на час її смерті, оскільки іншим шляхом довести те, що більше 5 років вона проживала з ОСОБА_5, вона не має можливості.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживала однією сім'єю з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 (дату смерті ОСОБА_4.).

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 08 січня 2019 року у задоволені заяви відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом під час відкриття провадження у справі за заявою в порядку окремого провадження, не вирішено питання про виклик та допит свідків, не надана належна оцінка письмовим доказам, зокрема письмовим поясненням свідків наданим на адвокатські запити. Не досліджено факт її спільного проживання з померлою однією сім'єю. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її заяву в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право скасувати судове рішення і ухвалити нове рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення у випадку порушення норм процесуального права.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 померла.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не доведено належними та допустимими доказами факту проживання з померлою ОСОБА_4 однією сім'єю.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 мотивована тим, що вона не була повідомлена про дату судового розгляду, не могла надати суду пояснення, окрім того не повідомлено судом було і свідків, які могли б дати свідчення на користь обставин, які заявник намагалася довести.

Колегія суддів погоджується із зазначеними доводами скаржника.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов'язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Проте в матеріалах справи відсутні будь-які відомості та докази виклику та повідомлення судом учасників процесу про дату та час розгляду справи.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявником не було надано жодних належних доказів на підтвердження факту проживання заявниці з ОСОБА_4 однією сім'єю, що є підставою для відмови в задоволенні заяви. Більш того, всі доводи заявника зводяться до того, що нею лише надавалась допомога у зв'язку з хворобою ОСОБА_4

Інші докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, а саме покази свідків наданих у письмовому вигляді, обставини щодо місця реєстрації заявника та місця постійного проживання, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 08 січня 2019 року по цій справі скасувати та прийняти постанову наступного змісту:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання відмовити в повному обсязі.

Дата складання повної постанови 08 квітня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: О.З. Поляков

Е.А. Онищенко