Справа № 185/382/19
Провадження № 2-др/185/21/19
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 жовтня 2019 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Врони А.О., за участю секретаря судового засідання Чернишової К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 185/382/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
24 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення у справі № 185/382/19, вирішити питання щодо розподілу судових витрат (судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи).
Частиною 4 статті 270 ЦПК України не передбачено обов`язкового виклику учасників справи в судове засідання.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволено у повному обсязі. Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,зареєстрований 26 грудня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 560 - розірвано.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема, розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
При зверненні до суду з позовом позивачем подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У вказаному вище розрахунку суми судових витрат вказано, що складання та подання позовної заяви з вимогами про розірвання шлюбу (в тому числі правовий аналіз документів, консультація щодо підстав та наслідків розірвання шлюбу) складає вартість 3000 грн, представлення адвокатом інтересів позивача в Павлоградському міськрайонному суді Дніпропетровської області складає вартість 5000 грн.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
З викладеного вбачається, що розмір судових витрати підлягає доведенню у встановленому Цивільним процесуальним кодексом України порядку.
В частині 3 статті 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Жодних документів на підтвердження суми понесених судових витрат при розгляді справи судом позивачем надано не було (квитанції, платіжні доручення про оплату послуг адвоката тощо).
Відповідно до ч.1 ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Проте такої заяви позивачем подано не було.
Таким чином, позивачем до закінчення судових дебатів у справі не було подано заяву із вказанням поважності причин неподання доказів, що підтверджують розмір понесених ним судових витрат, позивачем не було подано докази оплати витрат на професійну правничу допомогу.
Враховуючи зазначене, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн.
Згідно з п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Згідно посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 06 липня 2017 року безтерміново, ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.
Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
ОСОБА_2 не надала суду доказів звільнення її від оплати судових витрат відповідно до Закону України «Про судовий збір».
Таким чином, з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.
Керуючись ст. 265, 270 ЦПК України, суд,-
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 185/382/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини заяви відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.
У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.
Суддя А. О. Врона