У Х В А Л А

"09" квітня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва, в складі: головуючого судді - Катющенко В.П., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні судді Дніпровського районного суду м. Києва Савлук Т.В. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

19 березня 2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого у справі судді Савлук Т.В. Заява обґрунтована тим, що в супереч норм ст.. 14 ЦПК України, Постанови Апеляційного суду м. Києва від 27.08.2018р. та Положенню про автоматизовану систему документообігу суду дана цивільна справа була передана не в провадження судді Гончарука В.П., а на автоматизований розподіл, яким визначено суддю Савлук Т.В., що призвело до постановлення завідомо неправосудної ухвали від 18.09.2018р. Вважає, що своїми діями суддя підтвердила свою необ'єктивність та упередженість, що проявилось в неналежному повідомленні позивача та її представника про судові засідання у даній справі, відмові в ознайомлені з матеріалами справи.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 квітня 2019 року визнано заявлений позивачем відвід головуючого судді необґрунтованим, передано заяву про відвід головуючого у справі для її вирішення у порядку, встановленому ч. 1ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподіл судової справи між суддями від 05 квітня 2019 року вирішення питання про відвід судді передано судді Катющенко В.П. Матеріали цивільної справи передані судді Катющенко В.п. 08 квітня 2019 року.

Відповідно до ч.8 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове за сідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до вимог ч. 8 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши доводи заявленого відводу приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Цивільного процесуального кодексу України, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Статтею 36 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

В той же час, належних доказів і переконливих аргументів, які б підтверджували наявність обставин, визначених у ст. ст. 36, 37 ЦПК України, які б унеможливлювали участь судді Савлук Т.В. у розгляді даної справи, заявником не наведено. Усі посилання заявника у заяві про відвід головуючого судді, як підстави, на думку заявника для відводу головуючого судді, є її суб'єктивним судженням, не підтвердженим відповідними доказами.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені доводи в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 34, 36, 37, 260 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, проводити в тому ж складі суду.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. (п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України).

Суддя: