КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Шевченко Т.М.
Єдиний унікальний номер справи № 752/8389/15-ц
Апеляційне провадження № 22-ц/824/4422/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Верланова С.М., Савченка С.І.,

секретар -Тютюнник О.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 03 січня 2019 року про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу РусанюкЗолтан Золтанович, приватне підприємство «ТЕХБЮРО», про визнання правочину недійсним і визнання права власності на майно та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення з приміщення,

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и в :

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03 липня 2015 року з метою забезпечення позову накладено арешт на нежитлові приміщення з АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3. Заборонено ОСОБА_3 вчиняти дій щодо відчуження вказаного майна.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 05 жовтня 2017 року, залишеним без змін постановою Верхового Суду від 01 серпня 2018 року, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 травня 2017 року скасовано. Постановлено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З. та ПП «ТЕХБЮРО», про визнання правочину недійсним і визнання права власності на майно. Відмовлено в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення з приміщення.

До Голосіївського районного суду м. Києва 26 грудня 2018 року звернувся ОСОБА_3 із заявою про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на відсутність правових підстав для продовження існування заходів забезпечення позову у даній справі.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03 січня 2019 року заяву ОСОБА_3 задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті згідно з ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03 липня 2015 року.

Не погоджуючись із такою ухвалою суду першої інстанції, позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 03 січня 2019 року. У апеляційній скарзі зазначає, що вказана ухвала не відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав задоволенню з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, клопотання про скасування заходів забезпечення позову було подане до суду 26 грудня 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За правилом ч. 2 цієї ж статті, клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п'яти днів з дня надходження його до суду.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує, що не була присутня у судовому засіданні. У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції пояснила, що не була повідомлена про час та місце розгляду вказаної заяви.

Так, ухвалу про скасування заходів забезпечення позову від 03 січня 2019 року було постановлено за відсутності учасників справи. Згідно з довідкою від 03 січня 2019 року, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалось, оскільки особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились (т.3, а с. 170).

При цьому, у матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_2 та інших осіб, що беруть участь у справі, про розгляд заяви.

Згідно з ч.1 ст. 8 ЦПК України, ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України передбачено, що порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку про необхідність скасування ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 03 січня 2019 року та ухвалення нового судового рішення.

Як видно із матеріалів справи, рішенням Апеляційного суду міста Києва від 05 жовтня 2017 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З. та П.П. «ТЕХБЮРО», про визнання правочину недійсним і визнання права власності на майно (т.3, а.с. 119).

Вказане рішення було залишене без змін постановою Верхового Суду від 01 серпня 2018 року (т.3, а.с. 159-162).

Зазначені судові рішення набрали законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Враховуючи наявність судових рішень про відмову у задоволенні позовних вимог по суті спору, які набрали законної сили, колегія суддів не вбачає правових підстав для подальшого застосування заходів забезпечення позову. А відтак, заходи забезпечення позову, вжиті згідно з ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03 липня 2015 року, якою накладено арешт на нежитлові приміщення з АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3, а також заборонено ОСОБА_3 вчиняти дій щодо відчуження вказаного майна, необхідно скасувати.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 365, 367,369,374,376,381-384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 03 січня 2019 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті згідно з ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03 липня 2015 року, якою накладено арешт на нежитлові приміщення з АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3, а також заборонено ОСОБА_3 вчиняти дій щодо відчуження вказаного майна.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції .

Повний текст судового рішення буде виготовлений не пізніше 11 квітня 2019 року.

Головуючий

Судді