Постанова

Іменем України

31 жовтня 2019 року

м. Київ

справа №483/656/18

провадження №61-1480св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Куцурубської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів імені Т. Г. Шевченка Куцурубської сільської ради об`єднаної територіальної громади Очаківського району Миколаївської області про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 вересня

2018 року у складі судді Рак Л. М. та постанову Миколаївського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року у складі колегії суддів: Серебрякової Т. В., Галущенка О. І., Лисенка П. П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Куцурубська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів імені Т. Г. Шевченка Куцурубської сільської ради об`єднаної територіальної громади Очаківського району Миколаївської області,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

1. У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Куцурубської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів імені Т. Г. Шевченка Куцурубської сільської ради об`єднаної територіальної громади Очаківського району Миколаївської області (далі - Куцурубська ЗОШ), у якому, з урахуванням уточнень, просив визнати незаконним наказ від 15 березня 2018 року Куцурубської загальноосвітньої школи про його звільнення з посади кочегара (оператора) котельної у зв`язку із закінченням строку трудового договору; поновити позивача на роботі на посаді кочегара (оператора) котельні Куцурубської ЗОШ; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 15 березня 2018 року по 25 червня 2018 року (тобто по день видачі йому трудової книжки), а також поновити його на роботі з 15 березня 2018 року по 15 квітня 2018 року (тобто по день закінчення опалювального сезону).

2. Позовна заява мотивована тим, що з 11 грудня 2017 року по 09 березня

2018 року включно ОСОБА_1 бувприйнятий на посаду кочегара (оператора) Куцурубської ЗОШ на підставі строкового трудового договору. Наказом від 09 березня 2018 року перебування позивача на посаді кочегара (оператора) котельні продовжено на строк до 15 березня 2018 року.

3. В останній день зміни позивача, а саме 14 березня 2018 року, ОСОБА_1 було повідомлено про те, що на наступний день, 15 березня 2018 року, йому необхідно з`явитись на роботу для підписання документів та отримання трудової книжки.

4. 15 березня 2018 року ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади у зв`язку із закінченням строку трудового договору відповідно до пункту 2 статті 36 КЗпП України.

5. Позивач своє звільнення вважає незаконним, оскільки він продовжував працювати після закінчення строку дії договору, а саме після 09 березня

2018 року, тому вважає договір продовженим на невизначений строк

6. У день звільнення 15 березня 2018 року позивач до школи не з`явився, трудову книжку не отримав. Згоду на пересилання трудової книжки поштовим відправленням ОСОБА_1 не надав.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

7. Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області

від 07 вересня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

8. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки звільнення позивача відбулось у зв`язку із закінченням строку дії трудового договору. При звільненні роботодавець діяв у межах та у відповідності до вимог чинного трудового законодавства, а позивачем не доведено порушення роботодавцем вимог законодавства під час його звільнення.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

9. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 вересня

2018 року залишено без змін.

10. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем за строковим трудовим договором. Звільнення позивача з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 36 КЗпП України відбулось з дотриманням роботодавцем вимог трудового законодавства, оскільки між сторонами було укладено саме строковий трудовий договір, строк якого закінчився.

11. Апеляційний суд також погодився з висновком суду першої інстанції про те, що не підлягали задоволенню і решта вимог позивача, оскільки вони похідні від вимоги про поновлення на роботі.

12. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення середньої заробітної плати за затримку видачі позивачу трудової книжки з вини відповідача, оскільки такі обставини не були предметом розгляду у даній справі, а суд вийти за межі позовних вимог не має права.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

13. У касаційній скарзі, поданій у січні 2019 року, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

14. Доводи касаційної скарги зводяться до того, що суди не дали належної оцінки тій обставині, що звільнення позивача відбулось з порушенням трудового законодавства, зокрема, позивача не було ознайомлено з наказом про звільнення, у день звільнення йому не було вручено трудову книжку. Заявник також указує на відсутність письмового повідомлення про нарахування належних сум при звільненні.

15. Аргументом касаційної скарги також указано те, що трудову книжку позивач отримав лише 25 червня 2018 року, у зв`язку з чим був позбавлений можливості працевлаштуватись.

Доводи інших учасників справи

16. Інші учасники справи відзиву щодо вимог і змісту касаційної скарги до суду не направили.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

17. Ухвалою Верховного Суду від 14 травня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.

18. Ухвалою Верховного Суду 24 жовтня 2019 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

19. ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до Куцурубської ЗОШ на посаду машиніста (кочегара) котельної з 11 грудня 2017 року по 09 березня 2018 року, що підтверджується копією його заяви про прийняття на роботу, копією наказу про призначення на посаду та копією трудової книжки.

20. 09 березня 2018 року директором Куцурубської ЗОШ ОСОБА_2 видано наказ про продовження терміну перебування на посаді ОСОБА_1

до 15 березня 2018 року.

21. 15 березня 2018 року директором Куцурубської ЗОШ ОСОБА_2 видано наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади кочегара (оператора) котельні у зв`язку із закінченням строку трудового договору на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України та виплату компенсації за невикористану відпустку в кількості 6 днів.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

22. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

23. Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

24. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

25. Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

26. Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

27. Звертаючись до суду, ОСОБА_1 посилалася на незаконність його звільнення з підстав, передбачених пунктом 2 статті 36 КЗпП України.

28. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку трудового договору (пункти 2, 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна зі сторін не поставила вимогу про їх припинення.

29. Згідно з частиною 1 статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

30. У статті 23 КЗпП України передбачено, що трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.

31. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

32. Підставою для укладення строкового трудового договору на вимогу працівника є його заява про прийняття на роботу, в якій вказуються обставини або причини, що спонукають працівника найматися на роботу за строковим трудовим договором, а також строк, протягом якого він працюватиме.

33. При укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події (наприклад, повернення на роботу працівниці з відпустки по вагітності, родах і догляду за дитиною; особи, яка звільнилась з роботи в зв`язку з призовом на дійсну строкову військову чи альтернативну службу, обранням народним депутатом чи на виборну посаду (або виконанням певного обсягу робіт).

34. Строк, на який працівник наймається на роботу, обов`язково має бути вказаний у наказі про прийняття на роботу, інакше буде вважатися, що працівник прийнятий на роботу за безстроковим трудовим договором. У трудовій книжці робиться запис без посилання на строковий характер трудових відносин.

35. У справі, яка переглядається, сторони погодили строк дії трудового договору - з 11 грудня 2017 року по 09 березня 2018 року. Позивач достеменно був обізнаний про продовження терміну перебування його на посаді

до 15 березня 2018 року на підставі наказу від 09 березня 2018 року, оскільки він виходив на роботу після закінчення дії строкового договору, а саме після 09 березня 2018 року і до 15 березня 2018 року.

36. Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що позивач був повідомлений відповідачем про припинення трудових відносин, а тому дія трудового договору не вважається продовженою на невизначений строк.

37. Разом із тим, вирішення судом позовних вимог про стягнення середньої заробітної плати за затримку видачі трудової книжки не узгоджується з вимогами закону та матеріалами справи.

38. Так, відмовляючи в задоволенні наведених позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що такі вимоги є похідними від вимоги про поновлення на роботі.

39. Апеляційний суд погодився з таким висновком місцевого суду, при цьому вказав, що вирішення питання про стягнення середньої заробітної плати за затримку видачі позивачу трудової книжки з вини відповідача буде виходом за межі позовних вимог, що спростовується матеріалами справи.

40. Згідно зі статтею 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

41. Обов`язок видати працівнику у день звільнення копію наказу про звільнення та трудову книжку покладено на власника або уповноважений ним орган, і саме з цього часу у працівника починається перебіг строку на звернення до суду за захистом порушеного права.

42. Частиною п`ятою статті 235 КЗпП України передбачено, що у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

43. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про направлення та своєчасне одержання позивачем поштового повідомлення із вказівкою отримання трудової книжки.

44. Суд безспірно встановив, що лише в ході судового розгляду, 22 червня

2018 року відповідачем було направлено таку претензію-повідомлення позивачу і 25 червня 2018 року останній отримав трудову книжку.

45. Разом із тим, суд у повній мірі не з`ясував позовні вимоги та не зважив на те, що правовою підставою для стягнення середнього заробітку позивач вказував положення статті 235 КЗпП України та просив стягнути з відповідача середній заробіток з 15 березня 2018 року по 25 червня 2018 року, тобто по день видачі трудової книжки.

46. Крім того, належним чином не перевірено доводи позивача щодо проведення з ним повного розрахунку при звільненні та не встановлено, коли саме з ним було проведено повний розрахунок.

47. Також залишилось не з`ясованим, коли позивач працював останній день, з яких причин йому не була вручена трудова книжка в день звільнення.

48. Від встановлення наведених фактичних обставин справи залежить правильність вирішення спору.

49. У силу положень статті 400 ЦПК України касаційний суд позбавлений процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанції, та давати оцінку доказам, які судами не досліджено, а відтак, не має можливості вирішити спір по суті за результатами касаційного перегляду.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

50. Згідно із частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

51. Згідно з пунктами 1, 2 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

52. За таких обставин, коли фактичні обставини для правильного вирішення судом не встановлені, судові рішення в частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу статті 411 ЦПК України підлягають скасуванню з направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

53. В іншій частині судові рішення слід залишити без змін.

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області

від 07 вересня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Куцурубської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів імені Т. Г. Шевченка Куцурубської сільської ради об`єднаної територіальної громади Очаківського району Миколаївської області про стягнення середньої заробітної плати за затримку видачі трудової книжки скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

3. В іншій частині рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 вересня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська