Ухвала

Іменем України

28 березня 2019 року

м. Київ

справа № 463/955/15-ц

провадження № 61-3107ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В.І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4, яка підписана представником ОСОБА_5, на ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 грудня 2018 року у складі судді: Савуляка Р. В., у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_4 про стягнення коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про визнання кредитного та іпотечного договорів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») звернулося з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ПАТ «Банк Форум» про визнання кредитного та іпотечного договорів недійсними.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 27 травня 2015 року позов ОСОБА_4 до ПАТ «Банк Форум» про визнання кредитного та іпотечного договорів недійсними об'єднано в одне провадження з позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 15 листопада 2017 року позов ПАТ «Банк Форум» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором у розмірі 45 466,45 доларів США, що станом на 02 червня 2017 року становило 1 194 391, 82 грн, а також 233 162,12 грн пені. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 11 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 15 листопада 2017 року залишено без руху та надано п'ятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: сплати судового збору.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 03 січня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 15 листопада 2017 року повторно залишено без руху та надано п'ятиденний строк для усунення недоліків, зокрема, сплати судового збору в розмірі 23 554,30 грн.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 15 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 15 листопада 2018 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

Постановою Верховного суду від 12 вересня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено. Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 15 березня 2018 року скасовано, справу передано на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції, зокрема, мотивована тим, що ураховуючи категорію справи про стягнення боргу та вимоги, які були предметом розгляду, заявник, відповідно до статті 22 Закону України «Про захист прав споживача», не звільнений від сплати судового збору в частині оскарження рішення суду першої інстанції щодо позовних вимог ПАТ «Банк Форум» про стягнення боргу, оскільки спір виник з договірних правовідносин, зокрема, стягнення заборгованості, за яким ОСОБА_4 є відповідачем у справі.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 29 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 15 листопада 2017 року залишено без руху та надано п'ятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: сплати судового збору у розмірі 15 703 грн.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 29 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 15 листопада 2018 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

Оскаржена ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ухвалою Львівського апеляційного суду від 05 листопада 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Личаківського районного суду від 15 листопада 2017 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, а саме десять днів з моменту отримання ухвали для оплати судового збору у розмірі 15 703 грн. З наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (копії ухвали Львівського апеляційного суду від 05 листопада 2018 року про залишення без руху), вбачається, що вона отримана 12 грудня 2018 року. Однак, станом на 29 грудня 2018 року він не вчинив жодних дій на виконання вимог ухвали та не усунув недоліки апеляційної скарги, із заявою про продовження строку виконання ухвали суду не звертався, що є підставою для її повернення.

ОСОБА_4 засобами поштового зв'язку подав 06 лютого 2019 року до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_5, на ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 грудня 2018 року. Посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 21 лютого 2019 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: звернутися до суду із клопотанням про поновлення строку, надавши відповідні докази, а також надати уточнену касаційну скаргу. На виконання ухвали Верховного Суду від 21 лютого 2019 року особою, яка подала касаційну скаргу, надано до суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та уточнену касаційну скаргу.

У клопотанні ОСОБА_4 просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що оскаржену постанову апеляційного суду отримано ним по пошті 23 січня 2019 року. На підтвердження цих обставин надано копію конверту, адресованого Львівським апеляційним судом ОСОБА_4, зі штрихкодовим ідентифікатором № 148; супровідний лист, адресований Львівським апеляційним судом учасникам справи, щодо надіслання копії оскарженої постанови та роздруківку з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» щодо відстеження указаного поштового відправлення.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

У частині другій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений із поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд безпідставно повернув апеляційну скаргу у зв'язку з несплатою судового збору, оскільки на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Тлумачення частини другої статті 121, статті 185, статті 357 ЦПК України свідчить, що якщо особа, яка подала апеляційну скаргу, не усунула недоліки скарги в строк, наданий судом, скарга вважається неподаною та повертається.

Оскільки у встановлений судом строк особою, яка подала скаргу на рішення суду, не виконана ухвала про залишення апеляційної скарги без руху, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про повернення апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженого рішення свідчить, що правильне застосовування судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 260, 390, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження ухвали Львівського апеляційного суду від 29 грудня 2018 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 грудня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_4 про стягнення коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про визнання кредитного та іпотечного договорів недійсними.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н.О. Антоненко

В.І. Журавель