РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/9000/18

Провадження № 2/643/794/19

25.03.2019 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Довготько Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Полковник В.Г.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на своє утримання, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що через похилий вік, стан здоров'я потребує сторонньої допомоги. Старша Донька ОСОБА_5, яка проживає разом з нею допомагає їй та піклується про неї. Відповідач по справі ОСОБА_4 є її молодшою донькою, яка не надає матеріальної допомоги на її утримання, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду.

Просить стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000грн. щомісячно.

Представником відповідача ОСОБА_2 було надано відзив на позов, в якому останній просить у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити з тих підстав, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача, оскільки остання досягла пенсійного віку та отримує пенсію за віком у сумі 1911,50грн., яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений Законом «Про державний бюджет України на 2018 рік», доказів перебування у тяжкому матеріальному становищі та/або потреби позивача у матеріальній допомозі у вигляді аліментного зобовязання не надано, що виключає одну із складових умов для виникнення обовязку дітей утримувати батьків, який не є абсолютним.

Представником позивача ОСОБА_1 надано відповідь на відзив, в якому останній просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Ухвалою суду від 05.09.2018 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.

Ухвалою від 25.01.2019року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Представник позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з підстав викладених у позові і відповіді на відзив.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиву на позов.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір'ю ОСОБА_4 /ОСОБА_3/ ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5).

З копії виписки КЗОЗ «Харківська міська поліклініка №6» вбачається, що ОСОБА_3 спостерігається в ХМП №6 з діагнозом атеросклеротичний кардіосклероз (а.с.6).

Відповідно до довідки Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 31.05.2018року № 3117 позивач знаходиться на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова і отримує пенсію за віком в розмірі 1911, 50 грн. щомісяця (з січня 2018 року по травень 2018року) (а.с.13).

Позивач ОСОБА_3 є ветераном праці та дитиною війни (а.с.15-17)

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сімї та прописку від 29.05.2018року №1153 КП «Жилкомсевірм», позивач проживає за адресою: м. Харків, Салтівське Шосе ,145Б, кв.44 разом із донькою ОСОБА_5, яка є власником квартири, та яка сплачує комунальні послуги за вказану квартиру (а.с.14, 18-21).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Згідно зі ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якого обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України ), не є абсолютним.

Аналіз наведеного положення закону дає підстави для висновку, що умовою для виникнення обов'язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є одночасна наявність двох обов'язкових підстав: непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.

Згадувана стаття Сімейного кодексу України не містить визначення, за яких обставин особа може вважатися такою, що потребує матеріальної допомоги.

Тоді як, відповідно до ч. 1 ст. 10 СК України якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

За положеннями ч.ч. 2-4 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи.

Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, застосовуючи положення наведеного правила до правовідносин, що врегульовані ст. 202 СК України, можна прийти висновку, що необхідність стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків має визначатися залежно від їх матеріального становища. При цьому до уваги має братися отримання батьками пенсії, держаних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам по собі факт непрацездатності батьків не породжує виникнення у дітей обов'язку їх утримання, та не свідчить про наявність потреби у наданні матеріальної допомоги.

Право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Зазначений правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15.

При цьому, аналогічна правова позиція зазначена в постановах Верховного Суду від 19 вересня 2018 року по справі № 494/1682/15-ц та від 10 жовтня 2018 року по справі № 301/160/17.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність становить: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень.

Тобто, ОСОБА_3 на момент розгляду справи отримує пенсією у розмірі, що забезпечує їй прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири, ОСОБА_4 з 08.08.2009 року є власником однокімнатної квартири №89 у будинку літ.В-5 номер 31 по вулиці Тимурівців в м. Харкові (а.с.22,23).

Згідно вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тоді як, позивачем не доведено, що ОСОБА_4 має дохід та може надавати матеріальну допомогу.

Разом з цим, слід звернути увагу на те, що позивач окрім ОСОБА_4 має ще й доньку ОСОБА_5, що відповідно до ст. 205 СК України повинно враховуватися при розгляді справ даної категорії.

Аналізуючи зазначене, те, що позивач отримує щомісячний дохід, який перевищує прожитковий мінімум встановлений законодавством, матеріальне становище відповідача, недоведеність наявності можливості утримувати матір, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 /м.Харків, Салтівське ШосеАДРЕСА_1/ до ОСОБА_4 /м.Харків, вул. Владислава Зубенко, б.31 , літ.В-5, кв.85/ про стягнення аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 02.04.2019року.

Суддя - Т.М.Довготько