Справа № 285/3392/19
провадження у справі №2/0285/1241/19
04 листопада 2019 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді…………….…...Літвин О.О.
секретаря………………………….Дуянової Г.Г.
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду
за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу
про стягнення аліментів,-
У вересні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Зазначала, що після припинення шлюбних відносин з відповідачем, на її утриманні перебуває їх спільна донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дитину, позивач просила стягнути з нього аліменти на її утримання в твердій грошові сумі в розмірі 2 000 грн. щомісячно.
Сторони в судове засідання не прибули.
Позивач в заяві до суду просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала.
Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про дату слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, відповідно до вимог розділу І глави 7 ЦПК України. Правом подати відзив на позов відповідач не скористався, у зв`язку з чим суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі без фіксації судового процесу звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.
Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, вони зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст.141, 180 СК України).
Способи виконання обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей визначені ст.181 СК України, за змістом якої, аліменти за рішенням суду присуджуються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України.
Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають спільну доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням суду від 17.08.2017 шлюб між сторонами розірвано, місцем проживання дитини визначено з матір`ю.

Обов`язок по утриманню неповнолітньої дитини не може бути покладений виключно на одну матір, а домовленості про утримання своєї дочки сторони не досягли.

Держава Україна, проголошуючи такий принцип сімейного права, як державна охорона кожної дитини, яка позбавлена належного батьківського піклування, реалізує його в одному із положень ст.182 СК України, якавстановлює мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про державний бюджет України» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з 01.12.2019 - 2 218 грн.

Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дитини та беручи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку; враховуючи потребу позивачки у фінансовій допомозі з боку відповідача, який є людиною працездатного віку; а також те, що він є молодою, здоровою особою 35 років, інших дітей чи непрацездатних батьків на утриманні не має, будучи належним чином повідомленим про дату слухання справи в судове засідання не прибув та не надав жодних заперечень проти позову, що свідчить про погодження з вказаною в позовній заяві сумою аліментів; аналізуючи розмір середньої заробітної плати по Житомирський області (згідно з офіційними даними Мінфіну України та Державного комітету статистики у Житомирській області за вересень 2019 року вона становила 8 743 грн.), - суд приходить до переконання, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі 2 000 грн. щомісячно.

Це відповідатиме інтересам неповнолітньої доньки сторін, матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості.

Закон рівною мірою покладає обов`язок щодо утримання неповнолітньої дитини на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання.

Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 24 вересня 2019 року.

Рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави в сумі 768,40 грн.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (зареєстрований в АДРЕСА_1 )

на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 )

аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2

в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 (дві тисячі) грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,

починаючи стягнення з 24 вересня 2019 року до повноліття дитини - 14 серпня 2030 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання, а в іншій частині - в загальному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення, а позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Дата виготовлення повного тексту рішення - 04 листопада 2019 року.

Головуючий суддя О.О.Літвин