Ухвала

23 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 750/13971/18

провадження № 61-11713св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Служба безпеки України,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Служби безпеки України на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 25 лютого 2019 року в складі судді Логвіної Т. В. та постанову Чернігівського апеляційного суду від 16 травня 2019 року в складі колегії суддів: Вінгаль В. М., Губар В. С., Кузюри Л. В.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до Служби безпеки України в особі житлово-побутової комісії Центрального управління Служби безпеки України (далі - ЖПК ЦУ СБ України), в якому просив визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Департаменту господарського забезпечення Служби безпеки України та зобов`язати житлово-побутову комісію Центрального управління Служби безпеки України погодити клопотання Управління Служби безпеки України в Чернігівській області щодо виключення з числа службових житлових приміщень однокімнатної квартири АДРЕСА_1 та надання йому цього житлового приміщення для постійного проживання із зняттям з квартирного обліку.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що він є полковником запасу, з лютого 1987 року проходив службу в Управлінні Служби безпеки України(далі - УСБУ) в Чернігівській області та у листопаді 2013 року звільнився зі служби за станом здоров`я. Має статус ветерана військової служби.

В січні 2013 року УСБУ в Чернігівській області йому було надано службову однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 житловою площею 12,2 кв.м.

На неодноразові звернення позивача, які були підтримані керівництвом УСБУ в Чернігівській області щодо виключення з числа службових житлових приміщень зазначеної квартири, рішеннями ЖПК ЦУ СБУ від 16 жовтня 2015 року та від 31 серпня 2016 року відмовлено в погодженні клопотання, мотивуючи тим, що таке рішення суперечить пункту 53 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР від 01 грудня 1984 року № 470.

Вважаючи вказані дії житлово-побутової комісії ЦУ СБ України протиправними і такими, що порушують його права. Позивач просив задовольнити його вимоги.

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 25 лютого 2019 року, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 16 травня 2019 року, позов задоволено.

Зобов`язано житлово - побутову комісію Центрального управління Служби безпеки України погодити клопотання Управління Служби безпеки України в Чернігівській області щодо виключення з числа службових житлових приміщень однокімнатної квартири АДРЕСА_1 та надання її ОСОБА_1 для постійного проживання, із зняттям з квартирного обліку.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що відповідно до статті 125 Житлового кодексу України позивач як особа, яку не можна виселити зі службового жилого приміщення без надання іншого житла, у разі надходження черги квартирного обліку, має всі підстави на отримання квартири, у якій проживає для постійного проживання, у зв`язку з чим позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

У червні 2019 року Служба безпеки Українизвернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої та постанову апеляційної інстанцій в частині задоволених позовних вимог, в іншій частині судові рішення залишити в силі.

Касаційна скарга Служби безпеки Україниаргументована тим, що суди, задовольнивши позов в частині зобов`язання житлово - побутової комісії Центрального управління Служби безпеки України погодити клопотання Управління Служби безпеки України в Чернігівській області щодо виключення з числа службових житлових приміщень однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , втрутились у дискреційні повноваження адміністративного органу, чим порушили норми процесуального права.

У липні 2019 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшов відзив, в якому він просить касаційну скаргу Служби безпеки Українизалишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини третьої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду.

Колегія суддів вважає, що обставини цієї справи дають підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Судами першої і апеляційної інстанції вимоги ОСОБА_1 розглянуті у порядку цивільного судочинства.

08 травня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду постановою у справі за позовом ОСОБА_2 до Департаменту господарського забезпечення Служби безпеки України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії касаційну скаргу ОСОБА_2 залишив без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2014 року у справі № 826/3807/14 залишив без змін.

Предмет позову у цій адміністративній справі сформульовано таким чином:

-визнати протиправною відмову департаменту господарського забезпечення в частині ненадання ОСОБА_2 та членам його родини для постійного проживання шляхом виключення з числа службових жилих приміщень Управління СБ україни в Житомтрській області квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на сім`ю у складі чотирьох осіб;

- зобов'язати Департамент Господарського забезпечення СБ України документально погодити зняття статусу «службове» і дозволити надати житло для постійного проживання шляхом виключення з числа службових та подальшої приватизації ОСОБА_2 та членам його сім'ї.

Отже, правовідносини і предмет позову у справі, що переглядається, і у наведеній адмністративній справі є подібними.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглянувши зазначену справу, фактично дійшов висновку про належність її до адміністративної юрисдикції.

Водначас колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Складі Верховного Суду вважає, що справи із зазначеним змістом позовних вимог, які фактично співпадають у цих двох справах, належить розглядати в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства, виходячи з такого.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За своїм змістом зазначені вимоги у наведених двох справах є приватно-правовим спором, оскільки направлені на захист житлових (суб'єктивних) прав позивача, а тому мають розглядатися у порядку цивільного судочинства.

Так як колегія суддів Касаційного цивільного суду вважає за необхідне відступити від зазначеного вище висновку Касаційного адміністративного суду щодо поширення адміністративної юрисдикції на спори, що виникають із правовідносин, подібних до тих, які виникли у справі, що розглядається, цю справу належить передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Крім того, колегія суддів вважає, що вирішення цих правових питань, з урахуванням наведених вище правових позицій Верховного Суду у подібних правовідносинах, містить виключну правову проблему для забезпечення передбачуваності судової практики, сталого розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

З урахуванням наведеного є підстави для передачі справи на розгляд Великій Палаті Верховного Суду згідно з частиною п`ятою статті 403 ЦПК України.

Керуючись статтями 402-404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 750/13971/18 за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України в особі житлово-побутової комісії Центрального управління Служби безпеки України про визнання протиправною бездіяльності посадових осіб Департаменту господарського забезпечення Служби безпеки України та зобов`язання житлово-побутової комісії Центрального управління Служби безпеки України погодити клопотання Управління Служби безпеки України в Чернігівській області щодо виключення з числа службових житлових приміщень однокімнатної квартири АДРЕСА_1 та надання йому для постійного проживання, із зняттям з квартирного обліку.

Ухвала касаційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук