Номер провадження: 22-ц/813/7255/19
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представника ОСОБА_1 адвоката Воробйова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 червня 2019 року про відмову у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин,

встановив:

11 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просив встановити юридичний факт того, що померлий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 червня 2019 року було відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 14 червня 2019 року про відмову у відкритті провадження у справі, та постановлення нової, якою справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з ч. 4 ст. 315 ЦПК України посилаючись на те, що зі змісту заяви ОСОБА_1 . вбачається спір про право.

З таким висновком суду не погоджується колегія суддів, з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що суттєвою ознакою окремого провадження є безспірність розгляду справи.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно із ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у заяві просить встановити факт родинних відносин, а саме, що він є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки у документах, що були надані заявником для прийняття спадщини, нотаріусом було встановлено розбіжності, які укладаються у різному написанні прізвищ спадкодавця та заявника, в результаті чого, незважаючи на наявність заповіту померлого, вказана розбіжність унеможливлює віднесення заявника до першої черги спадкування за законом.

Тобто, із заяви ОСОБА_1 не вбачається спору про право і суд не вказав, між ким існує спір про право.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що на час звернення до суду з заявою ОСОБА_1 просить встановити лише факт, який має юридичне значення по справі і жодним чином не вказує, що цей факт необхідно встановити для подальшого вирішення спору про право.

Той факт, що в заяві вказано заінтересовану особу приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сегеченко І.М., свідчить не про що інше, як про необхідність встановлення юридичного факту, який буде мати значення при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Разом з тим, суду слід врахувати, що виходячи із заяви ОСОБА_1 заінтересованою особою по справі має бути інший спадкоємець, у якого слід з`ясувати, чи є в нього заперечення проти встановлення юридичного факту, про що просить заявник.

Проте, незалучення іншого спадкоємця до участі у справі не може свідчити про наявність спору про право, оскільки на даний час це є припущенням суду, що не може бути покладено в основу судового рішення, як того вимагає ч.6 ст. 81 ЦПК України.

Проте, враховуючи, що на даний час спору про право не вбачається, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у разі, якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, суду належить залишити заяву без розгляду.

З огляду на викладене та, враховуючи зміст заяви, суд першої інстанції дійшов до неправильного висновку, що встановлення факту родинних відносин із ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є неможливим, оскільки по справі мається спір про право.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги її спростовують, оскільки ухвалу у справі постановлено не у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 379, ст.ст. 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 червня 2019 року про відмову у відкритті провадження у справіскасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04.11.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра