П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2019року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 755/15441/18

Номер провадження 22-ц/824/4532/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Саліхова В. В., Шахової О. В.,

за участю секретаря судового засідання - Іваницької О. В.,

вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Шевченко В.М., у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року Калініченко Олександр Вікторович в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, які рішенням Дніпровського районного суду міста Києва стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_4 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_8, 2007року народження, до 4 500 грн. з усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 13 лютого 2014 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання їх сина у розмірі 800 грн. 00 коп. Однак, стягнутих за рішенням суду коштів не вистачає на утримання сина, матеріальний стан відповідача змінився, він може сплачувати більше коштів на утримання сина. Дитина займається плаванням, вивчає англійську та німецьку мови з репетитором. Відповідач не цікавиться життям дитини, його здоров'ям, навчанням, вихованням. Відповідачу відомо про хворобливий стан сина, який вже тричі був прооперований, тому потребує постійного лікування, огляду лікарів. Відповідач має власний бізнес, що оформлений на його матір, побудував великий маєток, є фізичною особою-підприємцем. У соціальній мережі відповідач вказав, що з 2002 року він проживав в Італії, опубліковує світлини зі свого відпочинку. Позивач самостійно неспроможна утримувати сина.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року (а.с. 140 - 146) позов ОСОБА_4 задоволено частково, збільшено встановлений рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 13 лютого 2014 року розмір аліментів, що стягується з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 800 грн. до 2 500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 жовтня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідно до закону, стягнення з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., в іншій частині - відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 28 січня 2019 року направила апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого рішення суду, просила скасувати рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року.

Скаржник зазначає, що судом не встановлено обставин, які б давали підстави для збільшення розміру аліментів, а саме змін в матеріальному чи сімейному стані позивача або погіршення стану її здоров'я.

ОСОБА_3 дійсно є керівником ТОВ «КЛАСІК-ХАУС», яке було засноване 26 серпня 2008 року, а остання реєстраційна дія щодо нього була здійснена 26 грудня 2012 року, та керівником ТОВ «Інвестиційна компанія «ЗЕМЛЯ-ЕНЕРГІЯ», яке було засноване 07 березня 2007 року, а остання реєстраційна дія щодо нього відбулась 26 березня 2007 року. Разом з тим, скаржник фактично не здійснює керівництво вищевказаними юридичними особами та не отримує від них жодних доходів, але їх засновники не приймають рішення щодо його звільнення.

ОСОБА_3 є одним із засновників ТОВ «БІГ ВІНДОВ» з часткою статутного капіталу у розмірі 30 %. Дана юридична особа була заснована 02 вересня 2008 року, остання реєстраційна дія щодо неї відбулась 15 жовтня 2013 року. Крім того, ТОВ «БІГ ВІНДОВ» не отримує прибутку, а, отже, не виплачує жодних дивідендів.

З вищенаведеного слідує, що з моменту ухвалення рішення Дніпровським районним судом міста Києва від 13 лютого 2014 року становище скаржника не змінилось.

Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження отримання скаржником доходів як керівником чи засновником вищевказаних товариств, що було зазначено судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Представник скаржника зверталась з адвокатським запитом до Державної податкової інспекції стосовно доходів ОСОБА_3 за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2018 роки, однак відповіді не отримала.

На думку скаржника, судом першої інстанції порушено норми процесуального закону, а саме процедуру доручення доказів та право скаржника на подачу заперечення на відповідь на відзив.

Крім того, суд стягнув аліменти у новому розмірі з дня пред'явлення позову про збільшення розміру аліментів, натомість відповідно до роз'яснення Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року у новому розмірі аліменти стягуються з дня набрання рішенням законної сили.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 лютого 2019 року відкрито апеляційне провадження за поданною апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

21 лютого 2019 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив представника ОСОБА_4 - адвоката Калініченко О.В., без підтвердження направлення його копії учасникам справи, в якому остання просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Враховуючи, що підтверджень направлення копії відзиву учасникам справи не надано, суд не враховує такий відзив.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду в судове засідання з повідомленням учасників справи.

12 березня 2019 року до Київського апеляційного суду надійшли письмові пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2, з підтвердженням направлення їх копії учасникам справи, в яких остання зазначала, що аргументи, викладені представником позивача Калініченко О.В. у відзиві є непереконливими та такими, що не заслуговують на увагу. Ні позивачем, ні її представником не доведено тих обставин, що сезонність роботи позимвача в компанії «Зодіак» на посаді стюардеси пов'язана з хворобливістю сина та його потребами в періодичних медичних обстеженнях, оскільки це не підтверджується жодними письмовими доказами. Не доведено стороною позивача і тієї обставини, що на утриманні позивача перебуває ОСОБА_9 Підстави для збільшення розміру аліментів об'єктивно відсутні з огляду на аналіз ч.1 ст.192 СК України.

Крім того, відповідач не відмовляється від свого обов'язку утримувати дитину та виконує його належним чином, своєчасно сплачуючи позивачу аліменти на утримання сина, визначеному рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 13 лютого 2014 року. Враховуючи, що предметом розгляду справи є збільшення розміру аліментів, саме на позивача покладено обов'язок довести обставини, на які вона посилається. У даному випадку, стороною позивача доказів зміни матеріального стану позивача в бік покращення - не надано.

02 квітня 2019 року до Київського апеляційного суду надійшли письмові пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2, з підтвердженням направлення їх копії учасникам справи, в яких остання зазначала, що вона повторно зверталась з адвокатськими запитами до Головного управління ДФС України у м. Києві щодо надання відомостей про доходи ОСОБА_3 за період з 01 жовтня 2018 по 31 грудня 2018 року. З відповіді на запит вбачається, що відповідач у вказаний період жодних доходів не отримував, а отже висновки суду першої інстанції не відповідають дійсності.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги та просила суд її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у ній. Також, підтримала свої пояснення, викладені письмово.

Представник ОСОБА_4 - адвокат КалініченкоО.В. проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи та заперечення представників сторін, які з'явились у судове засідання, з'ясувавши обставини справи, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано між ними рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 08 квітня 2011 року.

У шлюбі у сторін народився син - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 13 лютого 2014 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 800 грн. 00 коп. щомісячно та додаткових витрат на дитину у розмірі 3 000 грн. 00 коп. щорічно до досягнення дитиною повноліття. Призначаючи розмір аліментів, суд встановив, що відповідач не працює та має незадовільний стан здоров'я, а саме хворіє на гепатит «С». Визначаючи розмір додаткових витрат на дитину, які має сплачувати відповідач, суд виходив з того, що дитина має хворобливий стан здоров'я, що також було підтверджено сторонами, та існування необхідності витрачання додаткових грошових коштів на розвиток здібностей дитини, що пов'язані з заняттями по плаванню та військовими мистецтвами (а.с.6-7).

Задовольняючи частково позовні вимоги та збільшуючи розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 з 800 грн. до 2 500 грн., на утримання неповнолітнього сина Данііла, суд першої інстанції виходив з встановленого законодавцем прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а також матеріального становища відповідача, який є керівником двох товариств з обмеженою відповідальністю та одним із засновників товариства з обмеженою відповідальністю.

Крім того, оскільки ОСОБА_4 в силу п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за звернення до суду з даним позовом, суд стягнув з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, а саме ч. 1 та ч. 2 ст. 27 держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного і соціального розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 192 СК України визначено, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішення суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У ст. 192 СК України закріплено перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів. Верховний Суд у своїх висновках виходить того, що суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий визначено законом. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначено законом (ч. 2 ст. 182 СК України)

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено обов'язок кожної сторони доводити ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до приписів ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У даному випадку, на підтвердження наявності у відповідача будинку, автомобіля, позивачем не надано відповідних доказів, та не надано доказів, що підтверджують виїзд відповідача за кордон.

З наданих відповідачем медичних документів за 2014-2017 роки судом першої інстанції не встановлено погіршення стану здоров'я останнього, з видаткових накладних та товарного чеку не вбачалось придбання ліків відповідачем та не з'ясовано, чи спрямовані вони для його лікування.

Під час ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції взято до уваги та враховано наявну у відповідача хворобу, у зв'язку з чим позов про стягнення аліментів на утримання дитини було задоволено частково та стягнуто з відповідача 800 грн. 00 коп.

Разом з тим, згідно відомостей з ЄДРПОУ відповідач є керівником двох товариств ТОВ «Класік-Хаус» та ТОВ «Інвестиційна компанія «Земля-Енергія» та одним із засновників ТОВ «Біг Віндов» (а.с.109-131), що свідчить про його працевлаштованість, втім позивачем не надано доказів про розмір щомісячного доходу відповідача як керівника цих товариств.

Рядом товарних чеків за період з 17 лютого по 06 жовтня 2018 року підтверджено придбання різноманітного одягу, взуття, медичних препаратів (а.с. 56). Однак, з наданих позивачем товарних чеків дійсно не вбачається придбання вищевказаних товарів саме відповідачем та не з'ясовано, чи спрямовані такі витрати на утримання дитини сторін.

При цьому, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1 700 гривень, з 1 липня - 1 777 гривень, з 1 грудня - 1 853 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1 492 гривні, з 1 липня - 1 559 гривень, з 1 грудня - 1 626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1 860 гривень, з 1 липня - 1 944 гривень, з 1 грудня - 2 027 гривень.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що збільшення на законодавчому рівні прожиткового мінімуму на дитину є підставою для збільшення розміру аліментів, визначеного рішенням суду, у розумінні ст. 192 СК України.

Судом вірно збільшено розмір стягнутих аліментів з 11 жовтня 2018 року, саме з дати пред'явлення позову до суду, що підлягатиме виконанню після вступу рішення суду в законну силу.

Крім того, матеріальне становище відповідача, який є керівником двох товариств з обмеженою відповідальністю та одним із засновників товариства з обмеженою відповідальністю, дає підстави вважати про можливість збільшення розміру аліментів, стягнутих з останнього на утримання сина.

Доводи скаржника та його представника, на яких ґрунтується апеляційна скарга, не впливають на висновки суду першої інстанції та не доводять протилежного, у зв'язку з чим такі доводи відхиляються колегією суддів.

Колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права та невірного застосування норм матеріального права судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення.

Виходячи з наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складене 04 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач: І.М.Вербова

Судді: В.В. Саліхов

О. В.Шахова