Постанова

Іменем України

23 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 127/367/17

провадження № 61-28530св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф.,

Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - виконавчий комітет Вінницької міської ради,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 липня 2017 року, ухвалене у складі судді Венгрин О. О., та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 21 вересня 2017 року, постановлену колегією у складі: Денишенко Т. О., Стадника І. М.,

Луценка В. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суді із позовом до виконавчого комітету Вінницької міської ради про зобов`язання видати ордер на квартиру.

В обґрунтування позову вказувала, що вона із сім`єю проживає у квартирі АДРЕСА_1 без правовстановлюючого документа, внаслідок чого не може укласти договір найму житла.

Право на вселення і проживання у квартирі її та членів її родини встановлено постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 09 червня

2010 року у справі № 2-а-1185/10/0270, рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 03 березня 2011 року у справі № 2-70/11 та рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2013 року у справі № 127/16719/13-ц.

Листом від 11 травня 2016 року № Н-01-34511/01-20 Департамент житлового господарства Вінницької міської ради відмовив їй у видачі ордера на квартиру з посиланням на те, що ордер є єдиною підставою для вселення в жиле приміщення і може бути виданий лише на вільне жиле приміщення. Оскільки позивач з сім`єю у 2010 році вселилася і проживає в квартирі АДРЕСА_1 , підстави для видачі ордера відсутні.

За таких обставин ОСОБА_1 , з урахуванням заяви від 06 лютого

2017 року, просила суд зобов`язати виконавчий комітет Вінницької міської ради видати їй ордер на займану квартиру.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня

2017 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, залучено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06 липня

2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до статті 58 Житлового кодексу УРСР ордер є підставою для вселення у надане жиле приміщенні. Натомість позивач та члени її сім`ї тривалий час мешкають у квартирі АДРЕСА_1 .

Суд вважав, що позивачем обраний невірний спосіб захисту своїх прав.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 21 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 липня 2017 року залишено без змін.

Відхиляючи апеляційну скаргу, апеляційний суд зазначив, що суд першої інстанції повно встановив обставини справи, дав належну оцінку наданим доказам та ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Апеляційний суд погодився із висновками суду першої інстанції про те, що ордер може бути виданий лише на вільне житлове приміщення, виключно для вселення у житло, в той час як позивач та треті особи тривалий час проживають у квартирі. Вирішити питання видачі ордера на займане нею житлове приміщення у спосіб обраний позивачем неможливо.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 21 вересня 2017 року і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі та витребувано матеріали цивільної справи № 127/367/17 з Вінницького міського суду Вінницької області.

Статтею 388 ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»

(далі - ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

16 червня 2019 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду справу № 127/367/17 передано судді-доповідачеві.

Ухвалою Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована помилковістю висновків судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки право заявниці та членів її сім`ї на вселення і користування квартирою АДРЕСА_1 встановлено судовими рішеннями, що набрали законної сили. Однак у неї існує проблема в реалізації та оформленні свого права, оскільки без ордера неможливо укласти договір найму квартири.

Вказує на неврахування судами попередніх інстанцій того, що її право на користування квартирою ніким не оспорюється, а захист порушеного права можливий лише шляхом зобов`язання відповідача видати ордер.

Відзив (заперечення) на касаційну скаргу учасниками справи не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 09 червня 2010 року у справі № 2-а-1185/10/0270 зобов`язано відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ ВМУ УМВС України у Вінницькій області здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в квартирі АДРЕСА_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 03 березня 2011 року у справі № 2-70/11 визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 15 березня 2005 року № 457, яким оформлено право власності Відкритого акціонерного товариства ВАТ «Завод «Термінал» на квартиру АДРЕСА_2 подій АДРЕСА_3 . Визнано незаконним та скасовано свідоцтво

від 15 березня 2005 року № 280 про право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Державна реєстрація права власності на квартиру скасована.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2013 року у справі № 127/16719/13-ц відмовлено у задоволенні позову

ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «УЮТ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - виконавчий комітет Вінницької міської ради про зобов`язання вчинити дії та укласти договір житлового найму.

Листом від 11 травня 2016 року № Н-01-34511/01-20 Департамент житлового господарства Вінницької міської ради повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для видачі їй ордера на квартиру АДРЕСА_1 .

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 213 ЦПК України (в редакції чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення) рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих Рад народних депутатів надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті з депутатів Рад, представників громадських організацій, трудових колективів (стаття 51 ЖК УРСР).

Частина перша та друга статті 58 ЖК УРСР визначає, що на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, із урахуванням вказаних норм матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності правових підстав для зобов`язання відповідача видати ордер.

При цьому, судами вірно враховано, що позивач та члени її сім`ї вже вселилися у вказану квартиру та тривалий час в ній проживають.

В матеріалах справи відсутні відомості про невизнання або оспорювання відповідачем права ОСОБА_1 на користування квартирою АДРЕСА_1 .

Інші доводи касаційної скарги є аналогічними доводам позовної заяви та апеляційної скарги, яким судами попередніх інстанцій надана належна оцінка.

Наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів попередніх інстанцій по суті вирішення позовних вимог та не дають підстав вважати, що судами неправильно застосовано норми матеріального та порушено процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Згідно з статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Наявність обставин, за яких відповідно до частини першої статті 411 ЦПК України судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню, касаційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін.

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, відсутні.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 липня

2017 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 21 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Є. В. Синельников О. М. Осіян Н. Ю. Сакара С. Ф. Хопта В. В. Шипович