Житомирський апеляційний суд
Справа №285/301/15-ц Головуючий у 1-й інст. Романюк Ю. Г.
Категорія 74 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Павицької Т.М., Миніч Т.І.,

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №285/301/15 за заявою Новоград-Волинського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Токарівської сільської ради Новоград-Волинського району про визнання спадщини відумерлою

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25 лютого 2015 року, ухваленого під головуванням судді Романюк Ю.Г. у м. Новоград-Волинському,

в с т а н о в и в :

У січні 2015 року Новоград-Волинський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Токарівської сільської ради Новоград-Волинського району звернувся до суду із названою заявою та просив визнати спадщину - земельну ділянку (пай) площею 3,0019 га, що розташована на території Токарівської сільської ради Новоград-Волинського району, вартістю 88372, 24грн, кадастровий номер НОМЕР_1, що залишилася після смерті ОСОБА_2, відумерлою; передати вказану вище земельну ділянку у власність територіальної громади Токарівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області.

В обґрунтування вимог зазначено, що після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина, зокрема і на належну йому на праві власності земельну ділянку (пай) площею 3,0019 га, що розташована на території Токарівської сільської ради Новоград-Волинського району, вартістю 88372, 24 грн, кадастровий номер НОМЕР_1. Прокурор вказав, що оскільки спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися, тому вважав, що його вимоги, відповідно до положень ст. 1277 ЦК України, підлягають до задоволення.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25 лютого 2015 року заяву задоволено. Визнано відумерлою спадщину ОСОБА_2, що відкрилась після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року та складається із земельної частки (паю) площею 3,0019 га, що розташована на території Токарівської сільської ради, Новоград-Волинського району, вартістю 88372,24 грн., яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3 від 01.07.2003 року серія НОМЕР_2. Передано земельну частку (пай) площею 3,0019 га, що розташована на території Токарівської сільської ради, Новоград-Волинського району, вартістю 88372,24 грн. у власність територіальної громади Токарівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні вимог заяви прокурора. Вказує, що є донькою померлого ОСОБА_2, якого вона поховала за власні кошти. Зазначає, що є спадкоємицею після смерті батька за заповітом, а тому 21.06.2010 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте після повторного звернення у 2019 року отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, так як право власності на земельну ділянку зареєстровано за Токарівською сільською радою на підставі судового рішення. Посилається на те, що судом першої інстанції не з'ясовано усі обставини справи та не залучено її до участі у розгляді справи як спадкоємицю спірного майна.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити. Пояснили, що ОСОБА_1 у червні 2010 року зверталась до приватного нотаріуса Житомирського нотаріального округу щодо засвідчення справжності її підпису на заявах про прийняття спадщини після смерті батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначені заяви були направлені до Новоград-Волинської державної нотаріальної контори, а тому вважають, що ОСОБА_1 є такою, що прийняла спадщину після смерті батьків.

Прокурор Слівінський О.О. проти задоволення апеляційної скарги заперечив, пояснив, що рішення суду першої інстанції є законним, оскільки протягом шести місяців та на день смерті ОСОБА_2 з ним ніхто не проживав, до нотаріальної контори можливі спадкоємці із заявами про прийняття спадщини також не звертались, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру, відповідно до якого спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину відсутні.

Аналогічні доводи містяться у відзиві на апеляційну скаргу Новоград-Волинської місцевої прокуратури, який надійшов до апеляційного суду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 07.07.2003 власником земельної ділянки площею 3,0019 га, що розташована на території Токарівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, вартістю 88372, 24 грн, кадастровий номер НОМЕР_1 із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва є ОСОБА_4 (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (а.с. 4-5).

Посилаючись на відсутність спадкоємців, Новоград-Волинський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Токарської сільської ради Новоград-Волинського району звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою.

Задовольняючи заяву про визнання спадщини відумерлою, суд першої інстанції виходив із того, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яку у встановлений законом порядок та строк ніхто не прийняв, а відтак існують підстави для задоволення заяви прокурора на підставі положень ст. 1277 ЦК України.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Частинами першою, другою та третьою статті 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про прийняття спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Згідно із частинами першою та другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна (частини перша та друга статті 1221 ЦК України).

Відповідно до статті 278 ЦПК України 2004 року суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Згідно із пунктом 8 частини другої суд розглядає справи про визнання спадщини відумерлою у порядку окремого провадження.

Відповідно до абзацу другого пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» вимоги статей 209, 215 та 218 ЦПК України щодо порядку ухвалення рішення суду, його змісту, а також проголошення рішення суду як єдиної процесуальної форми вирішення справи є обов'язковими для позовного та окремого провадження.

Згідно із частиною шостою статті 294 ЦПК України 2004 року та роз'яснень Верховного Суду України в абзаці третьому частини другої постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2, що підтверджується змістом довідки Токарської сільської ради Новоград-Волинського району та після його смерті поховала його за власні кошти (а.с. 35).

18 березня 2010 року ОСОБА_2 склав заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося заповів ОСОБА_1. Заповіт посвідчено секретарем Токарівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області ОСОБА_5 (а.с.72).

02.02.2019 ОСОБА_1 звернулася до Новоград-Волинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,0019 га, що розташована на території Токарівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області після смерті батька ОСОБА_2

Постановою державного нотаріуса Новоград-Волинської державної нотаріальної контори Ружицького О.Д. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку, оскільки право власності на неї зареєстровано за Токарською сільською радою Новоград-Волинського району (а.с. 35зв.).

Довідкою, виданою 14.03.2019 року за №34 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Кузьміною Л.Л., підтверджується, що ОСОБА_1 17 червня 2010 року дійсно зверталась до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Кузьміної Л.Л. щодо засвідчення її підпису на заяві про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за реєстровим номером №1430 та засвідчення справжності її підпису на заяві про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 за реєстровим №1429 (а.с.74).

Зазначені заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 направила Новоград-Волинській державній нотаріальній конторі 18 червня 2010 року, що підтверджується квитанціями ЖД УДППЗ «Укрпошта» (а.с.75).

Задовольняючи заяву Новоград-Волинського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Токарівської сільської ради Новоград-Волинського району, суд першої інстанції виходив із того, що спадкоємці після смерті ОСОБА_2 відсутні, посилаючись на інформаційну довідку із спадкового реєстру від 14.01.2015. Проте вказаний доказ не є належним та не може свідчити про відсутність спадкоємців, оскільки дата смерті ОСОБА_2 у цій довідці вказана 02.05.2007, в той час як він помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4, 6).

ОСОБА_1 до участі у розгляді справи судом першої інстанції залучена не була.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 оспорює право Токарської сільської ради на визнання спадщини відумерлою і набуття права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що вона є спадкоємицею за заповітом і звернулася до нотаріальної контори про прийняття спадщини ще у червні 2010 року.

Таким чином, встановивши, що ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_2 і його спадкоємицею, яка ймовірно прийняла спадщину, однак не оформила своє право на неї, колегія суддів приходить до висновку про наявність спору про право на спадкове майно.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

З огляду на наведене апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про залишення заяви без розгляду.

Керуючись ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25 лютого 2015 року скасувати.

Заяву Новоград-Волинського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Токарівської сільської ради Новоград-Волинського району про визнання спадщини відумерлою залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29.03.2019 року.

Головуючий Судді