Постанова

Іменем України

28 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 317/2566/14-ц

провадження № 61-18977св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сімоненко В. М.,

учасники справи:

позивач - прокурор Запорізького району Запорізької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області,

відповідачі: Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області, ОСОБА_1 , Реєстраційна служба Запорізького районного управління юстиції Запорізької області,

представник відповідача - ОСОБА_3 ,

треті особи: обслуговуючий садівничий кооператив «Козацька садиба», Державна інспекція сільського господарства в Запорізькій області, товариство з обмеженою відповідальністю «Стихія»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу прокуратури Запорізької області на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 17 серпня 2015 року у складі судді Яркіної С. В. та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 13 грудня 2016 року у складі колегії суддів: Кухаря С. В., Крилової О. В., Гончар М. С.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2014 року прокурор Запорізького району Запорізької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області звернувся до суду з позовом до Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, ОСОБА_1 , Реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області про визнання частково незаконним та скасування розпорядження Запорізької районної адміністрації, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування запису про державну реєстрацію державного акта, витребування та повернення земельної ділянки.

Позовна заява мотивована тим, що прокуратурою Запорізького району проведено перевірку та встановлено, що розпорядженням голови Запорізької районної адміністрації від 03 березня 2006 року № 14/33 затверджено проект відведення земельної ділянки загальною площею 4,8969 га (сіножаті) в оренду громадянам обслуговуючого садівничого кооперативу «Козацька садиба» (далі - ОСК «Козацька садиба») для ведення садівництва, розташованої на землях запасу Долинської сільської ради, за межами населеного пункту на 49 років. На підставі вказаного розпорядження 06 квітня 2006 року між Запорізькою районною державною адміністрацією (орендодавець) та ОСК «Козацька садиба» (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований 31 травня 2006 року за № 05.

Відповідно до пунктів 1, 7 вказаного договору, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку кадастровий номер :10:001:0004 за рахунок земель запасу Долинської сільської ради Запорізького району, розташовану за межами населеного пункту.

Згідно з пунктом 2 договору оренди, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,8969 га, у тому числі: 4,8969 га сіножаті.

Розпорядженням голови Запорізької райдержадміністрації від 06 грудня 2006 № 14/486 внесено зміни до розпорядження від 03 березня 2006 № 14/33 в частині площі земельної ділянки, а саме зменшено загальну площу земельної ділянки з 4,8969 га на 4,7263 га.

На виконання вказаного розпорядження 14 грудня 2006 року між Запорізькою райдержадміністрацією та ОСК «Козацька садиба» укладено додатковий договір про доповнення та зміни до договору оренди земельної ділянки, яким пункт 2 договору оренди від 06 квітня 2006 року викладений в наступній редакції: «в оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,7263 га, у тому числі: 4,7263 га сіножаті».

Пунктом 14 договору оренди земельної ділянки від 06 квітня 2006 року передбачено, що земельна ділянка передається в оренду для ведення садівництва.

Зазначений договір оренди земельної ділянки 20 вересня 2010 року розірвано, про що Запорізькою районною державною адміністрацією та ОСК «Козацька садиба» складено договір про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Розпорядженням голови Запорізької райдержадміністрації від 09 лютого 2007 року № 2/12 передано безоплатно у власність 42 громадянам земельні ділянки загальною площею 3,6541 га (сади) за рахунок земель ОСК «Козацька садиба», розташованих за межами населених пунктів Долинської сільської ради.

У додатку до вказаного розпорядження визначено, що у власність ОСОБА_1 передано земельну ділянку площею 0,0866 га для ведення садівництва.

На підставі розпорядження голови Запорізької райдержадміністрації від 09 лютого 2007 року № 2/12 відповідачем ОСОБА_1 отримано державний акт на право власності на земельну ділянку кадастровий номер :10:001:0434 серії ЯГ № 710715 від 05 квітня 2007 року.

Позивач зазначав, що розпорядження голови Запорізької райдержадміністрації від 09 лютого 2007 року № 2/12 в частині передачі земельної ділянки (кадастровий номер :10:001:0434) площею 0,0866 га для ведення садівництва відповідачу ОСОБА_1 є незаконним та підлягає скасуванню, а державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на його підставі визнанню недійсним.

У вказаному розпорядженні зазначено, що за рахунок земель ОСК «Козацька садиба» у власність громадян передаються земельні ділянки, які перебували у користуванні останніх з підстав їх членства у кооперативі.

Однак, відповідно до вимог частини другої статті 126 ЗК України (у редакції, що діяла на час прийняття розпорядження від 09 лютого 2007 року № 2/12) право оренди землі повинно оформлятися договором, який реєструється відповідно до закону.

Прокурор зазначав, що оскільки стороною орендарем договору оренди земельної ділянки від 06 квітня 2006 року є ОСК «Козацька садиба», а не члени зазначеного кооперативу, членство ОСОБА_1 у кооперативі не є підставою для виникнення у останнього права користування спірною земельною ділянкою та на момент приватизації ОСОБА_1 земельної ділянки (кадастровий номер :10:001:0434) площею 0,0866 га, остання у його користуванні не перебувала.

Межі земельної ділянки, переданої розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації від 09 лютого 2007 року № 2/12 у власність ОСОБА_1 , до її передачі останньому, визначені не були.

Відповідно до проекту землеустрою щодо відведення в оренду ОСК «Козацька садиба» земельної ділянки загальною площею 4,8969 га, затвердженим розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації від 03 березня 2006 року № 14/33 сформовано єдину земельну ділянку кадастровий номер :10:001:0004 площею 4,8969 га, частина якої (площею 3,6541 га) в подальшому розподілена на 42 окремі земельні ділянки, до числа яких входить і спірна земельна ділянка.

Позивач вважав, що спірна земельна ділянка до її передачі у власність ОСОБА_1 , в користуванні останнього не перебувала, приватизація вказаної земельної ділянки мала здійснюватись із розробленням проекту землеустрою.

Ні проект землеустрою, ні технічна документація щодо відведення спірної земельної ділянки не розроблялися, та Запорізькою районною державною адміністрацією не затверджувались. Дозвіл на розробку проекту землеустрою або технічної документації Запорізькою райдержадміністрацією не надавався, що підтверджено листами Запорізької районної державної адміністрації № 0993/05-25, № 0993/05-25/1 від 15 квітня 2014 року, листом Головного управління Держземагентства у Запорізькій області від 17 квітня 2014 року № 10-8-0.3-1568/2-14.

Відповідно до пункту 3.40 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", затвердженого наказом Державного комітету України у справах містобудування та архітектури від 17 квітня 1992 року № 44 будівництво нових дачних та садівницьких поселень на територіях, де діють планувальні обмеження, встановлені чинним законодавством, санітарними нормами та правилами, а також на резервних позаміських територіях, які передбачені містобудівною планувальною документацією для подальшого розвитку міст та поселень, інженерної і транспортної інфраструктури, не допускається.

Позивач вважав, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 710715, виданий 05 квітня 007 року у порушення статей 116, 118 ЗК України, та на підставі незаконного розпорядження, що є підставою для визнання його недійсним.

Запис про державну реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 710715 від 05 квітня 2007 року під № 92 підлягає скасуванню.

Відповідно до акта Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області від 17 квітня 2014 року № 62 спірна земельна ділянка є вільною від забудови.

Земельна ділянка (кадастровий номер :10:001:0436) площею 0,0866 га, розташована на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області (за межами населених пунктів), ОСК «Козацька садиба» ділянка № НОМЕР_1 підлягає витребуванню у ОСОБА_1 та поверненню Головному управлінню Держземагентства у Запорізькій області, оскільки правова підстава для її використання відпала.

На підставі викладеного, позивач просив суд, визнати незаконним та скасувати розпорядження Запорізької районної державної адміністрації від 09 лютого 2007 року № 2/12 «Про безоплатну передачу громадянам членам ОСК «Козацька садиба» у власність земельних ділянок для ведення садівництва» в частині передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0866 га за рахунок земель ОСК «Козацька садиба», розташованої за межами населених пунктів Долинської сільської ради; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 710715, виданий ОСОБА_1 05 квітня 2007 року; скасувати запис про державну реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 710715 від 05 квітня 2007 року під № 92; витребувати у ОСОБА_1 та зобов`язати його повернути на користь Головного управління Держземагентства у Запорізькій області, земельну ділянку (кадастровий номер :10:001:0434) площею 0,0866 га, розташовану на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області (за межами населених пунктів), ОСК «Козацька садиба» ділянка № НОМЕР_1 .

Справа розглядалася судами неодноразово.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 17 серпня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що зі змісту позовної заяви та наданих позивачем доказів не вбачається наявність факту порушення або оспорювання прав держави в особі Головного управління Держземагентства у Запорізькій області або інших осіб, а тому заявлені вимоги визнав безпідставними.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 20 січня 2016 року зазначене судове рішення скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження Запорізької районної державної адміністрації від 09 лютого 2007 року № 2/12 «Про безоплатну передачу громадянам - членам ОСК «Козацька садиба» у власність земельних ділянок для ведення садівництва» в частині передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0866 га за рахунок земель ОСК «Козацька садиба», розташованої за межами населених пунктів Долинської сільської ради.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 710715, виданий 05 квітня 2007 року ОСОБА_1

Витребувано у ОСОБА_1 та зобов`язано його повернути Головному управлінню Держгеокадастру у Запорізькій області земельну ділянку (кадастровий номер :10:001:0434) площею 0,0866 га, розташовану на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області (за межами населених пунктів), ОСК «Козацька садиба», ділянка № 34.

У решті позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 жовтня 2016 року рішення Апеляційного суду Запорізької області від 20 січня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 13 грудня 2016 року рішення суд першої інстанції залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У січні 2017 року прокуратура Запорізької області звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою та просить, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що передача земельної ділянки у власність ОСОБА_1 на підставі розпорядження Запорізької районної державної адміністрації від 09 лютого 2007 року є незаконною, оскільки відповідач не був землекористувачем спірної земельної ділянки, проект землеустрою та технічна документація щодо відведення спірної земельної ділянки не розроблялися та не затверджувалися, цільове призначення не визначалося, що було встановлено проведеною перевіркою дотримання вимог земельного законодавства за участю спеціалістів Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області. Протиправне вилучення з державної власності 42 земельних ділянок стало перешкодою для правомірного їх набуття іншими громадянами. ОСОБА_1 всупереч вимогам статей 116, 118 ЗК України не звертався до Запорізької районної державної адміністрації з особистою заявою про передачу йому земельної ділянки у власність. Оскаржуване розпорядження Запорізької районної державної адміністрації видано на підставі звернення голови ОСК «Козацька садиба» від 11 січня 2007 року про передачу у власність громадян згідно з переліком земельних ділянок для ведення садівництва, тому суди дійшли помилкового висновку про відсутність порушень порядку одержання ОСОБА_1 безоплатно у власність земельної ділянки.

У березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення на касаційну скаргу, у яких ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації від 03 березня 2006 року № 14/33 затверджено проект відведення земельної ділянки загальною площею 4,8969 га (сіножаті) в оренду громадянам - членам ОСК «Козацька садиба» для ведення садівництва, розташованої на землях запасу Долинської сільської ради, за межами населеного пункту на 49 років.

На підставі вказаного розпорядження 06 квітня 2006 року між Запорізькою районною державною адміністрацією та ОСК «Козацька садиба» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, згідно з пунктом 14 якого земельна ділянка передається в оренду для ведення садівництва.

Розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації від 06 грудня 2006 року № 14/486 внесено зміни до розпорядження від 03 березня 2006 року № 14/33 в частині визначення площі земельної ділянки, а саме, зменшено її розмір з 4,8969 га до 4, 7263 га. На виконання вказаного розпорядження внесено відповідні зміни до договору оренди земельної ділянки, зокрема, визначено розмір переданої в оренду земельної ділянки 4, 7263 га - сіножаті.

Розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації від 09 лютого 2007 року № 2/12 передано безоплатно у власність 42 громадянам земельну ділянку загальною площею 3,6541 га за рахунок земель ОСК «Козацька садиба», що розташовані за межами населених пунктів Долинської сільської ради.

У додатку до вказаного розпорядження зазначено, що у власність ОСОБА_1 передано земельну ділянку площею 0,0866 га для ведення садівництва.

Останнім на підставі вказаного розпорядження 05 квітня 2007 року отримано державний акт на право власності на спірну земельну ділянку серії ЯГ № 17.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 19 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), визначено категорії земель, на які за основним цільовим призначенням вони поділяються, зокрема землі сільськогосподарського призначення.

Згідно з частиною першою статті 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання відповідно до статті 21 ЗК України недійсними рішень про надання земель, угод щодо земельних ділянок, відмови в державній реєстрації ділянок або визнання реєстрації недійсною.

Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Безоплатна приватизація земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян (частина третя статті 116 ЗК України).

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами передбачено статтею 118 ЗК України. Згідно з частинами 1, 2 цієї статті у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний термін на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Відповідно до статті 35 ЗК України кожний член садівницького товариства має право вимагати визнання за ним права власності на земельну ділянку, якою він користується, з оформленням на нього особисто права власності на земельну ділянку.

Так, ОСОБА_1 є членом ОСК «Козацька садиба», створеного 05 липня 2005 року.

Відповідно до статуту ОСК «Козацька садиба» є обслуговуючим кооперативом, предметом діяльності якого є вирощування (виробництво) членами кооперативу на виділених їм ділянках фруктів, ягід, овочів та іншої сільськогосподарської продукції. Право кожного члена кооперативу оформити виділену йому земельну ділянку у власність передбачено у пункті 5.5 статуту.

Рішенням загальних зборів членів ОСК «Козацька садиба» від 21 грудня 2006 року затверджено генеральний план забудови території ОСК «Козацька садиба», здійснено розподіл земельних ділянок між членами кооперативу та затверджено їх реєстр, згідно з яким ОСОБА_1 виділено у користування земельну ділянку площею 0,0866 га.

Затверджений рішенням зазначених зборів генеральний план забудови був виконаний на підставі договору від 18 вересня 2006 року Державним науково-дослідним та проектним інститутом «Дніпроелектроконструкція» і відповідно до плану встановлювалися межі як земельних ділянок, що перебувають у користуванні членів кооперативу, так і земель загального користування, що спростовує доводи про те, що земельна ділянка площею 0,0866 га ОСОБА_1 в натурі не виділялась та у його користуванні не перебувала, як і доводи про відсутність передбачених частиною другою статті 118 ЗК України технічних матеріалів на підтвердження розміру земельної ділянки для прийняття органом виконавчої влади рішення щодо приватизації земельної ділянки.

Такий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах відносинах викладено у постановах Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі № 317/2573/14-ц, провадження № 61-4019св18, від 03 липня 2019 року у справі № 317/2546/14-ц, провадження №61-20205св18, від 31 липня 2019 року у справі № 317/2545/14-ц, провадження № 61-11645св18.

Підстав відступити від такого правового висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відносинах під час розгляду цієї справи Верховним Судом не встановлено.

Стаття перша Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула його у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 24 червня 2003 року в справі «Стретч проти Сполученого Королівства» та від 20 жовтня 2011 року в справі «Рисовський проти України» зазначається про необхідність додержання принципу «належного урядування» при втручанні держави у право особи на мирне володіння своїм майном.

Встановивши, що при передачі у власність ОСОБА_1 як члену садівничого товариства спірної земельної ділянки та видачі йому державного акта на право власності на земельну ділянку були дотримані вимоги чинного на той час законодавства, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову за недоведеністю.

Доводи касаційної скарги про не визначення меж ділянки в натурі, про порушення порядку зміни цільового призначення землі, про неправильні висновки суду щодо оцінки порушень законодавства районною державною адміністрацією, про не розроблення та ненадання на затвердження районній адміністрації проекту землеустрою тощо є аналогічні підставам позову, були предметом дослідження судами та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами було дотримано норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судових рішень не впливають та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції згідно з вимогами статті 400 ЦПК України.

При вирішенні справи суди правильно визначили характер правовідносин між сторонами, вірно застосували закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідили матеріали справи та надали належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу прокуратури Запорізької області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 17 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 13 грудня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

В. М. Сімоненко