У Х В А Л А

28 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 2-3451/2011

Провадження № 14-612цс19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Лященко Н. П.,

суддів Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

перевіривши наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Байковецька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, Тернопільський районний відділ земельних ресурсів Тернопільської районної державної адміністрації, приватний нотаріус Тернопільського районного територіального округу Салій О. В., про визнання недійсним договору купівлі-продажу, частково недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку

за касаційними скаргами ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_4 , на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у складі судді Грицака Р. М. від 20 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 23 травня 2017 року (у складі колегії суддів Парандюк Т. С., Дикун С. І., Храпак Н. М.), за касаційними скаргами ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_4 , на ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 21 червня 2017 року (у складі колегії суддів: Парандюк Т. С., Дикун С. І., Храпак Н. М.),

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Байковецька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, Тернопільський районний відділ земельних ресурсів Тернопільської районної державної адміністрації, приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Салій О. В., про визнання недійсним договору купівлі-продажу, частково недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку.

ОСОБА_1 зазначала, що 01 березня 2007 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого відповідач придбав у позивачки земельну ділянку для роздрібної торгівлі та комерційних послуг площею 1,02 га, кадастровий № 010180020, що розташована на території Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Позивачка вважає, що договір було укладено з порушенням вимог статей 203, 377 Цивільного кодексу України, оскільки на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомості (зокрема гаражі та автомийка), що належать третім особам. Про цей факт відповідача було повідомлено перед укладенням договору. У своєму листі від 27 лютого 2007 року відповідач ще перед укладенням договору запевнив позивача про те, що він врегулює усі питання землекористування із власниками гаражів та автомийки, однак це так і не було зроблено, а тому просила задовольнити позов з викладених підстав.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 31 травня 2011 року позов задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу частини земельної ділянки, який було укладено 01 березня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та посвідчено приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Салій О. В. за реєстровим № 606, в частині відчуження 0,7706 га. Визнано частково недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 197446, виданий 05 березня 2007 року Тернопільським районним відділом земельних ресурсів, в частині посвідчення права власності на земельну ділянку площею 0,7706 га. Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,7706 га, що розташована на території Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, з цільовим призначенням для роздрібної торгівлі та комерційних послуг.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 квітня 2017 року відновлено втрачене провадження по цивільній справі № 2-3451/2011 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Байковецька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, Тернопільський районний відділ земельних ресурсів Тернопільської районної державної адміністрації, приватний нотаріус Тернопільського районного територіального округу Салій О. В., про визнання недійсним договору купівлі-продажу, частково недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що наявні у справі № 2-3451/2011 про відновлення втраченого провадження копії документів є належними та достатніми для відновлення втраченого провадження.

Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 23 травня 2017 року апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 відхилено, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 квітня 2017 року про відновлення втраченого провадження залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що вирішуючи питання про відновлення втраченого судового провадження, районний суд керувався положеннями статей 402, 403, 407 ЦПК України та виходив із належності, достовірності та достатності зібраних матеріалів у справі, а отже дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відновлення втраченого судового провадження з метою перегляду ухваленого у справі судового рішення.

Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 21 червня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «ВТБ Банк» задоволено частково, апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено. Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 31 травня 2011 року скасовано. Закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Байковецька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, Тернопільський районний відділ земельних ресурсів Тернопільської районної державної адміністрації, приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Салій О. В., про визнання недійсним договору купівлі-продажу, частково недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку, повідомлено заявнику, що розгляд справи відноситься до юрисдикції господарських судів.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що спірні правовідносини, які виникли між позивачем ФОП ОСОБА_1 і відповідачем Коруною С. Б. , який також має статус ФОП, носять господарсько-правовий характер, а тому спір слід розглядати у господарському суді.

У травні 2017 року ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 , подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 23 травня 2017 року і ухвалити нове рішення про відмову у відкритті провадження про відновлення втраченого судового провадження у справі № 2-3451/2011, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що вирішуючи питання про відновлення втраченого судового провадження, суд першої інстанції, у порушення вимог статей 407, 408 ЦПК України у рішенні не зазначив, на підставі яких конкретно документів, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні з участю всіх учасників цивільного процесу, суд вважав установленим зміст відновленого судового провадження. Також судом не наведено, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися у втраченому провадженні, а тому суд дійшов необґрунтованого висновку про його відновлення. На вказані обставини не звернув уваги суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення місцевого суду.

У червні 2017 року ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_4 , подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 23 травня 2017 року та ухвалити нове рішення про закриття провадження у справі № 2-3451/2011, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що відновлюючи втрачене провадження районний суд, з висновком якого погодився й апеляційний суд, грубо порушив вимоги положень статей 403, 407, 408 ЦПК України 2004 року, не врахував, що за недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд ухвалою закриває розгляд заяви про відновлення провадження. Суд першої інстанції у резолютивній частині оскаржуваного судового рішення не вказав про повне або часткове відновлення втраченого провадження.

У червні 2017 року ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 , подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 21 червня 2017 року й залишити в силі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 травня 2011 року, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що апеляційний суд в оскаржуваній ухвалі від 21 червня 2017 року посилається на кредитний договір № 17.69-08/КЛ від 23 червня 2008 року та іпотечний договір, які відновлені не були й предметом розгляду ні у 2011 році, ні у 2017 році не були. Окрім того, апеляційний суд дійшов передчасного висновку, що спір підлягає розгляду у порядку господарського судочинства, не врахувавши тієї обставини, що суб`єктний склад учасників договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01 березня 2007 року чітко визначений у його преамбулі, де зазначено, що продавцем є фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , а покупцем фізична особа ОСОБА_2

У червні 2017 року ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_4 , подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 21 червня 2017 року й залишити в силі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 травня 2011 року, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що оскаржувана ухвала апеляційного суду постановлена із грубим порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційний суд взяв до уваги доводи апеляційної скарги ФОП ОСОБА_5 , який не брав участі у справі в 2011 році, й на той час рішення суду не впливало і не могло вплинути на його права та обов`язки.

У поданих запереченнях на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 , на ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 21 червня 2017 року ПАТ «ВТБ Банк» посилається на те, що вимоги заявника є безпідставними, а доводи касаційної скарги не спростовують правильних висновків апеляційного суду. Банк зазначає, що апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Ухвалами Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня, 05 липня та 18 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаними вище касаційними скаргами у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 25 вересня 2019 року справу призначено до розгляду.

Про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу, зокрема, з обґрунтуванням підстав, визначених у частині шостій статті 403 ЦПК України (частина четверта статті 404 цього Кодексу).

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 жовтня 2019 рокусправу передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 403 ЦПК України у редакції, чинній на час постановлення зазначеної ухвали, якою було встановлено, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.

Ухвалу суду касаційної інстанції мотивовано тим, що касаційна скарга містить доводи про порушення судом правил предметної та суб`єктної юрисдикції при вирішенні спору за позовними вимогами фізичної особи підприємця до фізичної особи про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки для роздрібної торгівлі та комерційних послуг.

10 жовтня 2019 року справа надійшла до Великої Палати Верховного Суду.

Вивчивши матеріали касаційної скарги та мотиви, на підставі яких постановлено ухвалу колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року, Велика Палата Верховного Суду не знаходить підстав для прийняття справи до свого розгляду з огляду на таке.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

На час вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про наявність підстав для прийняття до розгляду цієї справи набрав чинності Закон України від 02 жовтня 2019 року № 142-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підстав передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та щодо строків повернення справи». Відповідно до частини шостої статті 404 ЦПК України у редакції цього Закону якщо Велика Палата Верховного Суду дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, зокрема, якщо Великою Палатою Верховного Суду вже висловлена правова позиція щодо юрисдикції спору у подібних правовідносинах, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об`єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала. Справа, повернута на розгляд колегії (палати, об`єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати

Правова позиція щодо юрисдикції спорів, що виникають з правовідносин, пов`язаних з правовим статусом фізичної особи - підприємця, наявність якого само по собі не свідчить про те, що з моменту державної реєстрації фізичної особи - підприємця така особа виступає як підприємець у всіх правовідносинах, а також необхідність встановлення існуваннясаме господарських правовідносин між сторонами договору для встановлення приналежності спору між ними до господарської юрисдикції, неодноразово висловлювалась Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постановах від 14 березня 2018 року у справі № 2-7615/10 (провадження № 14-17цс18), від 05 червня 2018 року у справі № 522/7909/16-ц (провадження № 14-150цс18), від 15 травня 2019 року у справі № 904/10132/17 (провадження № 12-43гс19) та від 26 червня 2019 року у справі № 263/15943/17 (провадження № 14-274цс19).

Ураховуючи наведене Велика Палата Верховного Суду вважає, що справа підлягає поверненню на розгляд колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду на підставі частини шостої статті 404 ЦПК України.

Керуючись статтею 404 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Повернути справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Байковецька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, Тернопільський районний відділ земельних ресурсів Тернопільської районної державної адміністрації, приватний нотаріус Тернопільського районного територіального округу Салій О. В., про визнання недійсним договору купівлі-продажу, частково недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку на розгляд колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. П. Лященко
Судді: С. В. Бакуліна В. С. Князєв
В. В. Британчук Л. М. Лобойко
М. І. Гриців О. Б. Прокопенко
Д. А. Гудима Л. І. Рогач
В. І. Данішевська О. М. Ситнік
Ж. М. Єленіна В. Ю. Уркевич
О. С. Золотніков О. Г. Яновська
О. Р. Кібенко