Постанова

Іменем України

13 березня 2019 року

м. Київ

справа № 201/1629/16-ц

провадження № 61-22006св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Коротуна В. М., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

третя особа - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ТАС»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2016 року в складі судді Ткаченко Н. В. та на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2017 року в складі суддів: Петешенкової М. Ю., Пономарь З. М., Ткаченко І. Ю.,

ВСТАНОВИВ :

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа: приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ТАС» (далі - ПАТ «СТ «ТАС») про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 30 листопада 2015 року в районі вулиць Спуск Тольятті та Космічної в м. Дніпропетровську сталася ДТП за участі автомобіля «CHEVROLETAVEO» державний номер НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_4, та автомобіля «TAYOTA RAV4» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 Оскільки зазначена пригода відбулася за участі застрахованих транспортних засобів і шкоди здоров'ю водіїв не завдано, він та відповідач за взаємною згодою склали повідомлення про ДТП.

ДТП відбулася з вини відповідача, який зобов'язався відшкодувати завдану позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля шкоду, про що написав розписку.

Посилаючись на те, що ПАТ «СТ «ТАС», у якій застрахований автомобіль відповідача, виплатило йому страхове відшкодування в розмірі 8 902, 26 грн, а за виконання робіт з відновлювального ремонту автомобіля він сплатив 21 500 грн, просив стягнути з відповідача на його користь 12 597,74 грн різниці між вартістю виконаних ремонтних робіт та вартістю страхового відшкодування, 5000 грн витрат на правову допомогу та 551,20 грн понесених витрат на сплату судового збору.

Короткий зміст та мотиви рішення суду першої інстанції

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено, стягнуто з ОСОБА_5 на користь позивача 12 597,74 грн майнової шкоди, 5000 грн витрат на правову допомогу та 551,20 грн понесених витрат на оплату судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано доведеністю позовних вимог.

Короткий зміст та мотиви рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2017 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2016 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, і судом першої інстанції не допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У лютому 2017 року ОСОБА_5 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2016 року та на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 лютого 2017 року відкрито касаційне провадження у даній справі, витребувано з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зазначену справу та зупинено виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2016 року та на ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2017 року до закінчення касаційного провадження у справі.

28 березня 2017 року зазначена справа надійшла до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 червня 2017 року зазначену справу призначено до судового розгляду.

Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту першого Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року вказану справу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Суди, вирішуючи спір, неповно з'ясували обставини, які мають значення для вирішення спору, не врахували, що позивач не відмовлявся від відшкодування шкоди за рахунок страховика, а у січні 2016 року отримав від страхової компанії 8 902,26 грн, а отже погодився з тим, що виплачена йому сума коштів є достатньою для повного відшкодування завданої йому шкоди.

Заперечення/відзив на касаційну скаргу

10 травня 2017 року від ОСОБА_4 надійшли до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_5, які мотивовані тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, касаційна скарги є необґрунтованою, тому задоволенню не підлягає.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 30 листопада 2015 року в районі вулиць Спуск Тольятті та Космічної в м. Дніпропетровську сталася ДТП за участю автомобіля «CHEVROLET AVEO» державнийномер НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_4, та автомобіля «TAYOTA RAV4»державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5

Оскільки ДТП відбулася за участі застрахованих транспортних засобів, сторони, скориставшись передбаченим пунктом 33.2 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» правом, та за взаємною згодою склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Згідно повідомлення та схеми пригоди відповідач, керуючи автомобілем «TAYOTA RAV4» та здійснюючи маневр повороту ліворуч, допустив зіткнення з автомобілем «CHEVROLET AVEO» під керуванням позивача, внаслідок чого пошкоджено ліві передні і задні двері, заднє крило зліва та бампер автомобіля позивача, що підтверджується актом огляду транспортного засобу від 01 грудня 2015 року.

Відповідач визнав, що ДТП сталася з його вини, та зобов'язався відшкодувати позивачу завдану майнову шкоду, про що 30 листопада 2015 року написав розписку.

Для відновлення пошкодженого автомобіля внаслідок ДТП 28 грудня 2015 року позивач уклав з ПП «Титансервис» договір на технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу та цього ж дня передав свій автомобіль для виконання ремонтних робіт, про що складено відповідний акт.

За виконання робіт з відновлювального ремонту автомобіля позивач сплатив ПП «Титансервис» 21 500 грн, що підтверджується квитанцією від 12 січня 2016 року № 0.0.498794038.1.

13 січня 2016 року на підставі заяви позивача ПАТ «СК «ТАС», у якому застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, виплатило ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 8 902,26 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недоведеність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною першою та другою статті 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення касаційної скарги.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Предметом спору є право позивача як потерпілого у ДТП, який одержав страхове відшкодування від страхової компанії винної у ДТП особи, на різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що позивач одержав страхове відшкодування у визначеному страховиком відповідача розмірі, який менше розміру ліміту його відповідальності і який ні потерпілий, ні винна у ДТП особа не оспорили.

За таких обставин підстав уважати, що страховик здійснив страхову виплату потерпілому не в повному обсязі, немає, у зв'язку з чим немає підстав для відшкодування відповідачем різниці між розміром відновлювального ремонту автомобіля позивача і страховою виплатою.

Положення статті 1194 ЦК України регулюють правовідносини, коли ліміту відповідальності страховика недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність.

У даній справі встановлено, що страховик відповідача здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі, меншому ніж розмір ліміту відповідальності, а тому підстав для задоволення позовних вимог немає.

За таких обставин, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4

За змістом частин першої, другої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміні рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

Вирішуючи спір, суди неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права, а тому оскаржувані судові рішення не можуть вважатися законними та обґрунтованими, в силу статті 412 ЦПК України підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416, 419 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. П. Курило