Справа № 710/985/19
Провадження № 2/710/443/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.2019 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Побережної Н.П.,

за участі секретаря судових засідань - Бобильової І.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лип`янської сільської ради об`єднаної територіальної громади, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Шполянська районна державна адміністрація Черкаської області про визнання права власності на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

31.07.2019 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій ОСОБА_1 просить визнати за ним в порядку спадкування, право власності на земельну частку (пай) розміром 3,52 умовних кадастрових гектари в колишньому КСП «Батьківщина» с. Лип`янка Шполянського району, яка належала його батьку ОСОБА_2 , померлому, в с. Лип`янці, Шполянського району, актовий запис про смерть НОМЕР_1 по Лип`янській сільській раді Шполянського району Черкаської області, виділивши її з земель запасу (резерву), що перебуває в державній власності в межах Лип`янської сільської ОТГ Шполянського району Черкаської області.

Свій позов позивач мотивує тим, що його батько ОСОБА_2 за життя мав право на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП «Батьківщина», с.Лип`янка, Шполянського району, але його безпідставно не було включено до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), хоча на час видачі державного акту на право колективної власності на землю КСП «Батьківщина» він був членом даного КСП і мав право на земельну частку (пай), що підтверджується особовим рахунком з трудової книги НОМЕР_3.

Позивач у судове засідання з`явився, позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач у суд не з`явився, про час, дату та місце розгляду був належним чином повідомлений, надав до суду лист в якому позов визнав в повному обсязі та просив розглянути справу без представника відповідача.

Представник третьої особа без самостійних вимог на стороні позивача, до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 01.08.2019 позовна заява була залишена без руху .

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 13.08.2019 було відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 07.10.2019 було витребувано докази від Шполянської державної нотаріальної контори Черкаської області.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 28.10.2019 було відмовлено у прийнятті визнання відповідачем Лип`янською сільською радою об`єднаною територіальною громадою позову ОСОБА_1 до Лип`янської сільської ради об`єднаної територіальної громади, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Шполянська районна державна адміністрація Черкаської області про визнання права власності на земельну частку (пай).

Заходи забезпечення позову не застосовувались.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом.

Згідно з листом Відділу Держгеокадастру у Шполянському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 30.11.2016 №31-28-0.8-3082/2-16, ОСОБА_2 в списки членів КСП «Батьківщина» с. Лип`янка (пенсіонерів з категорії цих осіб), які мають право на земельну частку (пай), невключений. Середній розмір земельної частки (паю) по Лип`янській сільській раді із земель колективної власності бувшого КСП «Батьківщина» становить 3,52 умовних кадастрових гектари. Вартість земельної ділянки (паю) з урахуванням коефіцієнту індексації становить 150666 грн. Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Батьківщина» видано 05.12.1995 року. Розмір земель резервного фонду по Лип`янській сільській раді становить 593,4 га, з них ріллі 220,9. (а.с.5).

За даними свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 13.09.1964, виданого Лип`янською сільською радою Шполянського району, Черкаської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_1 . Батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . (а.с.8).

За змістом архівної довідки від 03.10.2016 №858, виданої про те, що рішенням загальних зборів колгоспників (протокол №1 від 14.02.1993 року) колгосп «Шлях Леніна» с. Лип`янка перейменовано в колективне сільськогосподарське підприємство «Батьківщина». В 1999 році КСП «Батьківщина» рішенням Загальних зборів членів КСП реорганізовано в сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Щедра Нива» (протокол №2 від ) 28.12.1999 року), яке являється правонаступником зобов`язань КСП «Батьківщина». Постановою Господарського суду Черкаської області від 26.12.2003 року СТОВ «Щедра Нива» визнано банкрутом. (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 12.10.1998, виданого Лип`янською сільською радою Шполянського району Черкаської області 12.10.1998 помер ОСОБА_2 , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис №37 (а.с.10).

Згідно з довідкою від 03.10.2016 № 867 виданою Лип`янською сільською радою Шполянського району Черкаської області, про те, що всі книги обліку по оплаті праці працівників СТОВ «Щедра Нива» знаходяться на зберіганні в сільській раді на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». (а.с.11).

За даними особового рахунку трудова книжка НОМЕР_3, ОСОБА_2 1935 року народження, працював в на різних посадах: різноробочим у 1958 згідно запису 5/67 від 01.11.64 , нараховано трудоднів 51,75, столяром у 1963 році, згідно з записом від 06/13, помічником бригадира будівельної бригади з 1973 року, завідувачем побут комбінату у 1992 році, столяром 1997 році. (а.с.6-7).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 57845748 від 08.10.2019, за параметрами запиту: ОСОБА_2 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , у спадковому реєстрі інформація відсутня. (а.с.51).

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 57845762 від 08.10.2019 заповіт після смерті ОСОБА_2 , відсутній (а.с.52-53).

За змістом заяви ОСОБА_4 від 22.10.2019, посвідченої нотаріусом Обухівської районної державної нотаріальної контори Київської області спадщину після смерті її батька ОСОБА_2 не приймала (а.с.55).

За даними заяви ОСОБА_3 від 07.10.2019, посвідченої приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Черкаської області спадщину після смерті її чоловіка ОСОБА_2 не прийняла (а.с.55).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права.

Як вказано в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Оскільки спадкодавець, ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 то до відносин спадкування слід застосовувати норми Цивільного кодексу УРСР 1963 року.

Згідно ст.548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

За змістом ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно ст. 549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У відповідності до ст.553 ЦК УРСР, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається.

Позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів того, що він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном свого батька ОСОБА_2 .

Як встановлено судом, ОСОБА_2 починаючи з 1958 року та до 1997 року працював на різних посадах. Відомості про те, чи був ОСОБА_2 членом КСП «Батьківщина» суду не надані. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . В той же час, померлий, в списки осіб членів КСП «Батьківщина» с. Лип`янка (пенсіонерів з категорії цих осіб), які мають право на земельну частку (пай), невключений. Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заведена. Заповіт також відсутній.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Наявні докази в матеріалах справи фактично свідчать, що позивач не вступив у спадкові права після смерті свого батька, а тому не може ставити питання про визнання за ним права в порядку спадкування права на земельну частку (пай).

Згідно п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року ( 561-12 ), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР.

Згідно ч.9 ст.5 Земельного кодексу України 1990 року, в редакції від 22.06.1993 року, кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Згідно ст. 22 Земельного кодексу України 1990 року, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

За змістом абз.2 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про судову практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ». Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Згідно п.1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року №720/95, паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Згідно п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року №720/95, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Державний акт на право колективної власності на землю по КСП «Батьківщина» видано 05.12.1995 року. Розмір земель резервного фонду по Лип`янській сільській раді становить 593,4 га, з них рілля 220,9 га. На момент видачі державного акту на право колективної власності на землю по КСП «Батьківщина» ОСОБА_2 в списки членів КСП «Батьківщина» с. Лип`янка (пенсіонерів з категорії цих осіб), які мають право на земельну ділянку (пай), невключений. Водночас, дії підприємства щодо не включення до списку громадян-членів КСП «Батьківщина», які мають право на земельний пай, сам ОСОБА_2 за життя не оскаржував та, відповідно, питання про виділення йому земельної частки (паю) і видачу правовстановлюючих документів, які б підтверджували наявність у нього права на земельну частку (пай), за його життя не вирішувалося. Тому спадкоємець не набув право на земельну ділянку у порядку спадкування.

Подібний правовий висновок міститься у Постанові Верховного Суду справа № 395/268/17-ц від 29.05.2019, справа № 372/510/17-ц від 14.09.2019.

Згідно до ч.ч.5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності наданих сторонами, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини не підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, в позові належить відмовити повністю.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд відмовляє позивачеві в задоволенні позовних вимог, суд залишає судові витрати на рахунку позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 525 - 527, 548, 549, 553, 561 ЦК УРСР, ст.ст. 5, 22Земельного кодексу України 1990 року, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складене 06.11.2019.

Суддя Шполянського

районного суду Н.П. Побережна