КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2019 року

справа 755/458/19

провадження № 22-ц/824/10580/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі: Щербенко А.С.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1

позивач - ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_2

третя особа: ОСОБА_3 , Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Київської міської державної адміністрації

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 10 червня 2019 року постановлену під головуванням судді Яровенко Н.О. за заявою представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Київської міської державної адміністрації про зобов`язання припинення дій та приведення об`єкту у первісний стан,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 10 червня 2019 року заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Зобов`язано відповідача ОСОБА_2 ж не проводити будь-яких дій (будівельних робіт) по зміні фасадної частини зовнішньої стіни, встановленої окремої вхідної групи (зовнішніх сходів) в буд . АДРЕСА_2 зі сторони його власності кв. НОМЕР_1 та не проводити робіт по зміні цільового призначення вищевказаної квартири під нежитлове приміщення (офіс) до вирішення позову по суті.

В поданій апеляційній скарзі представник відповідача просить ухвалу суду скасувати та постановите нове рішення про відмову у забезпеченні позову.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відсутні докази щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову. Наявність позову не свідчить про незаконність дій відповідача та не може бути підставою для вжиття заходів забезпечення позову як і саме посилання позивача на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення. Судом необґрунтовано задоволено заяву про забезпечення позову. Зазначає, що задовольняючи заяву про забезпечення позову судом фактично розглянуто справу по суті.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Вважає, що ухвала суду винесена з дотриманням норм процесуального права, враховуючи предмет спору, ризику неможливості виконання рішення суду в разі його задоволення та вмотивована з урахуванням наданих доказів.

Зазначає, що відповідач зловживає своїми процесуальними правами.

В судовому засіданні позивач та його представник апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із доцільності застосування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

В поданій заяві про забезпечення позову позивач посилається на те,що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову - це вжиття заходів цивільного процесуального характеру, направлених на припинення дій, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду. Їх вжиття гарантує реалізацію позовних вимог у разі їх задоволення і саме по собі не може порушувати права відповідача, оскільки носить тимчасовий характер.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову" № 9 від 22 лютого 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Відповідно до позовної заяви, предметом позову є припинення незаконних дій та приведення фасаду у первісний стан, у відповідності до технічної документації до здійснення робіт по реконструкції.

Отже, зобов`язання відповідача ОСОБА_2 не проводити будь-яких дій (будівельних робіт) по зміні фасадної частини зовнішньої стіни, встановленої окремої вхідної групи (зовнішніх сходів) в АДРЕСА_2 та не проводити робіт по зміні цільового призначення вищевказаної квартири під нежитлове приміщення (офіс) не можна вважати вирішенням спору по суті, оскільки забезпечення позову у такий спосіб надасть можливість суду перевірити обґрунтованість позову.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції від 10 червня 2019 року постановлена з дотриманням норм процесуального права, тому підстав для скасування ухвали за доводами апеляційної скарги немає.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381- 383 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 10 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 04.11.2019 року.

Суддя-доповідач

Судді