Постанова

Іменем України

23 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 676/1868/19

провадження № 61-15184св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідачі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу зі спадкоємців боржника,

за касаційною скаргою адвоката Князьської Наталії Анатоліївни як представника ОСОБА_3 на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня 2019 року у складі судді Шевцової Л. М. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 18 липня 2019 року у складі колегії суддів: Ярмолюка О. І., Купельського А. В., Янчук Т. О.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з указаним позовом, в якому просили стягнути з відповідачів у рівних частках (по 1/2 частині з кожного) заборгованість за позиковими зобов`язаннями відповідно в розмірі 100 000 дол. США та 150 000 дол. США .

В обґрунтування заявлених вимог посилалися на те, що протягом жовтня-листопада 2017 року вони позичили ОСОБА_5 100 000 дол. США та 150 000 дол. США на строк до 01 травня 2018 року, однак ОСОБА_5 не виконав своїх зобов`язань та грошові кошти в установлений строк не повернув.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, його спадкоємцями, які в установленому законом порядку прийняли спадщину, є відповідачі у справі.

Позивачі своєчасно пред`явили свої вимоги до спадкоємців боржника, внаслідок чого останні зобов`язані погасити кредиторську заборгованість в межах вартості одержаного у спадщину майна.

З урахуванням наведеного позивачі просили позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області ухвалою від 19 березня 2019 року відкрив провадження у справі та призначив підготовче судове засідання.

Суд першої інстанції мотивував свою ухвалу тим, що оскільки ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є кредиторами ОСОБА_5 , то їх позов до спадкоємців останнього підлягає розгляду за правилами виключної підсудності - за місцезнаходженням спадкового майна або основної його частини.

Короткий зміст рішення апеляційного суду

Хмельницький апеляційний суд постановою від 18 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишив без задоволення. Ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня 2019 року залишив без змін.

Апеляційний суд мотивував постанову тим, що суд першої інстанції, встановивши, що основна частина спадкового майна ОСОБА_5 знаходиться у м. Кам`янець-Подільському , Хмельницької області , правомірно керувався тим, що справа підлягає розгляду за правилами виключної підсудності - у Кам`янець-Подільському міськрайонному суді Хмельницької області. Оскаржувана ухвала про відкриття провадження у справі постановлена судом з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її узагальнені аргументи

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 06 серпня 2019 року, адвокат Князьська Н. А. як представник ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 18 липня 2019 року, і передати справу на новий розгляд.

Касаційна скарга мотивована тим, що ухвала Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня 2019 року винесена з порушенням норм процесуального права, а саме з порушенням правил підсудності.

Подана позовна заява пред`явлена до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із зазначенням їх місць проживання та реєстрації, а саме: АДРЕСА_3 АДРЕСА_4 , які відображені в ухвалі Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня 2019 року.

У постанові апеляційної інстанції зазначено, що позивачі своєчасно пред`явили свої вимоги до спадкоємців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які в установленому порядку прийняли спадщину, проте, суди обох інстанцій не вірно встановили обставини справи щодо прийняття спадщини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Відповідачі у справі на день звернення позивачів з даним позовом не прийняли спадщину в установленому порядку як про це зазначив суд, оскільки не отримали свідоцтво про право на спадщину, а лише подали заяви про відкриття спадкової справи.

З урахуванням норм процесуального права, дана позовна заява мала бути подана до Дунаєвського районного суду Хмельницької області або до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, як передбачено частиною п`ятнадцятою статті 28 ЦПК України.

18 вересня 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив представника позивачів на касаційну скаргу, мотивований тим, що в процесі вирішення даної справи по суті передбачається комплекс обов`язкових процесуальних заходів, безпосередньо пов`язаних зі спадковим нерухомим майном, а саме визначення дійсної вартості нерухомого майна тощо. І саме виключно за результатами всебічного дослідження і визначення дійсної вартості нерухомого спадкового майна суд має визначитись із можливістю повного або часткового задоволення заявлених у даній справі кредиторських позовних вимог до спадкоємців боржника-спадкодавця шляхом звернення стягнення на спадкове нерухоме майно.

Таким чином, даний позов по своїй суті безумовно і безпосередньо пов`язаний із спадковим нерухомим майном, а відтак, справа в порядку частини першої статті 30 ЦПК України підсудна Кам`янець-Подільському міськрайонному суду Хмельницької області як суду за місцезнаходженням об`єктів спадкового нерухомого майна, сукупна вартість яких є об`єктивно найвищою.

Посилання скаржника у скарзі на те, що відповідачі на день звернення позивачів до суду не прийняли спадщину з підстав не отримання ними свідоцтв про право на спадщину, не ґрунтуються на законі.

Вимоги касаційної скарги зводяться виключно до формальних підстав оскарження цілком законної ухвали з метою безпідставного затягування розгляду даної справи по суті. Ухвала суду першої інстанції прийнята судом з дотриманням правил підсудності і правові підстави для її перегляду відсутні.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 27 серпня 2019 року відкрито провадження у справі та витребувано її матеріали з Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області.

20 вересня 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися до суду з цим позовом до спадкоємців ОСОБА_5 - ОСОБА_3 , яка проживає в с. Рудка, Дунаєвецького району, Хмельницької області, та ОСОБА_4 , який проживає у м. Хмельницькому, про стягнення заборгованості за договорами позики укладеними позивачами зі спадкодавцем.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недоведеність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши аргументи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 30 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Отже, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Спір у цій справі виник у зв`язку з невиконанням зобов`язань, які виникли з договорів позики, укладених між позивачами та спадкодавцем, правонаступниками (спадкоємцями) якого є відповідачі у справі.

З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості за договорами позики має розглядатися за правилами територіальної підсудності, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування одного з відповідачів, а не за місцем знаходження успадкованого нерухомого майна.

Верховний Суд не може погодитися також і з висновками апеляційного суду щодо визначення підсудності у цій справі за частиною третьою статті 30 ЦПК України - за місцезнаходженням спадкового майна, оскільки в таких справах застосовуються правила виключної підсудності лише у разі подання позову до спадкоємців, які ще не прийняли спадщину. Матеріали справи свідчать про прийняття відповідачами спадщини.

Отже, висновки судів попередніх інстанцій про те, що цей позов підлягає

розгляду за правилами виключної підсудності - за місцем знаходження спадкового майна або основної його частини є помилковими.

Нормами частини 15 статті 28 ЦПК України передбачено право вибору позивача пред`явити позов заявлений до відповідачів, які проживають в різних місцях, за місцем проживання одного з них, а тому направлення Верховним Судом справи до суду першої інстанції, обраному на свій розсуд, обмежить таке право позивача.

Частиною четвертою статті 411 ЦПК України встановлено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

У зв`язку з наведеним постановлені у справі рішення судів першої й апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для вирішення питання передачі справи на розгляд іншому суду.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргуадвоката Князьської Наталії Анатоліївни як представника ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 18 липня 2019 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: С. Ю. Бурлаков А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун