Справа № 367/2394/17
Провадження №2-о/367/10/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

23 жовтня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Карабаза Н.Ф.,

при секретарі Стародубець О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Бова Тетяна Вікторівна, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Бова Тетяна Вікторівна, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення. В заяві заявниця вказує, що 25.02.2013 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Бова Тетяною Вікторівною, був складений заповіт, яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті заповідала усе своє майно громадянці - ОСОБА_1 , 1976 року народження. У зв`язку з тим, що заповідач ОСОБА_3 , мала поганий зір та не мала можливості підписати заповіт власноручно, відповідно до ст. 207, 1247, 1253 ЦК України, на її особисте прохання та в її присутності складений за її бажанням підписав - ОСОБА_5 , в присутності двох свідків - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Заповіт був оформлений відповідно до вимог чинного законодавства та зареєстрований в реєстрі за №201. Вказує, що після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , 13.07.2015 року, дізналася про порушення своїх прав, тому що при оформлені спадщини з`ясувалося, що в тексті заповіту, нотаріус в 13-му рядку зробила технічну описку, а саме замість тексту - «прочитано заповідачу вголос», написала - «прочитано заповідачем вголос». При цьому далі в тексті нотаріус неодноразово вказала, що заповідач не може самостійно прочитати текст заповіту, і саме тому відповідно до вимог ст. 207 ЦК України, виникла необхідність залучити до підписання заповіту іншу особу ( ОСОБА_5 ), та свідків. Хоча в цілому заповіт складений з додержанням вимог закону і відображає істину волю заповідача, вважає, що в подальшому вказана технічна помилка може бути підставою для будь-яких претензій збоку інших осіб, щодо законності оформлення правовстановлюючих документів на спадкове майно. 24.01.2017 року звернулася до приватного нотаріуса Бова Т.В. з заявою про внесення виправлень щодо технічної описки в тексті заповіту, однак їй було відмовлено, на підставі того, що заповідач - ОСОБА_3 , вже померла. На цей час виникла необхідність встановлення достовірності правовстановлюючих документів на спадщину, оскільки зроблена нотаріусом технічна описка може мати в подальшому значення для правильного оформлення документів. Просить встановити факт що, має юридичне значення, а саме: що заповітом від 25.02.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області, Бова Т.В., за реєстром №201, громадянка ОСОБА_3 заповіла все своє майно громадянці ОСОБА_1 , а виявлена технічна описка не впливає на дійсність посвідченого заповіту, та підтверджує справжнє волевиявлення заповідача, і не порушує загальний порядок оформлення цього правочину.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник - ОСОБА_8 заяву підтримали, просили задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі.

В судове засідання заінтересована особа - Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Бова Тетяна Вікторівна до суду не з`явилась, просила винести рішення згідно чинного законодавства.

В судове засідання заінтересована особа - ОСОБА_2 не з`явився, його представник - ОСОБА_9 надав заяву про слухання справи за його відсутності, просив відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 у повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши свідка ОСОБА_6 , прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до заповіту від 25.02.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Бовою Т.В. та зареєстрованого в реєстрі за №201 ОСОБА_3 на випадок смерті все своє майно заповіла ОСОБА_1 .

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 13.07.2015 року визнано недійсним заповіт від 25 лютого 2013 року, складений ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Бова Тетяною Вікторівною.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2015 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , до якої приєдналася Бова Тетяна Вікторівна , відхилено. Рішення апеляційного суду Київської області від 13 липня 2015 року залишено без змін.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_2 належить на праві приватної власності 67/100 житлового будинку, загальною площею 276 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 336, виданий 24.05.2017 року, видавник: Бова Т.В. , приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрали законної сили не доказуються при розгляді іншої.

Враховуючи, що рішенням суду, яке набрало законної сили, заповіт від 25 лютого 2013 року визнано недійсним, а тому за встановлених обставин, вимоги про встановлення факту що, має юридичне значення, а саме: що заповітом від 25.02.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області, Бова Т.В., за реєстром №201, громадянка ОСОБА_3 заповіла все своє майно громадянці ОСОБА_1 , а виявлена технічна описка не впливає на дійсність посвідченого заповіту, та підтверджує справжнє волевиявлення заповідача, і не порушує загальний порядок оформлення цього правочину - є безпідставними та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 13, 18, 76-82, 89, 229, 263-265, 293-294, 315-316, 352, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Бова Тетяна Вікторівна, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст судового рішення буде складено протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Суддя: Н.Ф. Карабаза