рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

30 жовтня 2019 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої одноособово судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Завацької І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування.

Адвокат Бондаренко Г.Є., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала, просить слухати справу в її відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу просила не здійснювати.

В судове засідання відповідач - ОСОБА_2 не з`явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечувала, просила їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. Те, що ОСОБА_3 є батьком позивача ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про народження позивача, серія НОМЕР_2 від 31.07.1972 року.

Після його смерті відкрилася спадщина, у вигляді земельної ділянки, масив № НОМЕР_3 , ділянка № НОМЕР_4 на території Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області із кадастровим номером :01 НОМЕР_5 002 НОМЕР_6 , яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії IV-ОД № 026654, виданого 19.08.2002 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області, на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області від 12.06.2002 року № 333/2002.

26 вересня 1989 року померлому було надано рішення Миколаївської сільської ради щодо надання у приватну власність земельної ділянки 0,2500 га та дозволу на будівництво приватного будинку із господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією виписки із рішення № 45. Актом, який затверджений 17.06.1993 року рішенням виконкому Миколаївської сільської ради № 56 було прийнято до експлуатації житловий будинок в АДРЕСА_1 . Свідоцтво на право власності було видано померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року на підставі рішення виконкому Миколаївської сільської ради за № 167 від 12.12.1996 року, померлий дарував 42/100 частин житлового будинку ОСОБА_4 на підставі нотаріально посвідченого договору дарування.

У строки передбачені ст. 1270 ЦК України ОСОБА_1 звернулась до державної нотаріальної контори з приводу вступу та оформлення спадщини. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачка, разом зі своєю рідною сестрою оформила спадщину, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину від 17.12.2015 року, зареєстрований за № 2184, у спадковому реєстрі за № 285/2013.

Згідно листа від 05.12.2018 року за № 47/02-17 приватним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на 58/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У зв`язку із тим, що заповітом від 01.09.2006 року було визначено лише земельну ділянку, тому позивачка має право на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом. За життя ОСОБА_3 розпорядився, що частина житлового будинку буде успадкована ОСОБА_1 , так як відповідачка успадкувала від бабусі інший житловий будинок де зареєстрована та на даний час проживає. Тому ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на 58/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 , яка в цілому складається із: житлового будинку під літ. «А», загальною площею 91,0 кв.м, житловою 57,0 кв.м, допоміжною 34,0 кв.м, житлової прибудови під літ. «А1», підвал під літ. «Г», навіс під літ. «а», сарай під літ. «Б», вбиральня під літ. «В», сарай під літ. «Д», навіс під літ. «Е», сарай під літ. «Ж», замощення І, вимощення ІІ, ворота № 1, хвіртка № 2, огорожа № АДРЕСА_2 .

Як вбачається з відповіді завідувача Одеського державного нотаріального архіву, в матеріалах архівного фонду № 35 Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області, міститься спадкова справа № 285/2013 до майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . За даними вищевказаної спадкової справи із заявами про прийняття спадщини зверталися ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Згідно положень статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.328 ч.1, 1516-1218, 1261 ч.1, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 128, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 58/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 , яка в цілому складається із: житлового будинку під літ. «А», загальною площею 91,0 кв.м, житловою 57,0 кв.м, допоміжною 34,0 кв.м, житлової прибудови під літ. «А1», підвал під літ. «Г», навіс під літ. «а», сарай під літ. «Б», вбиральня під літ. «В», сарай під літ. «Д», навіс під літ. «Е», сарай під літ. «Ж», замощення І, вимощення ІІ, ворота № 1, хвіртка № 2, огорожа № АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя :