2/310/960/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

за участі: секретаря судового засідання Бевз О.А.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання договору дарування нерухомого майна недійсним, скасування реєстрації права власності, повернення сторін до первісного стану,

В с т а н о в и в :

28.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання договору дарування нерухомого майна недійсним, скасування реєстрації права власності, повернення сторін до первісного стану.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що у 2015 році він звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із позовом до спадкоємців боржника ОСОБА_6 ОСОБА_4 і ОСОБА_7Л про стягнення заборгованості за договором позики шляхом звернення стягнення на спадкове майно. В процесі розгляду справи він подав заяву про забезпечення позову, яка була задоволена ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.10.2015 року. Судом був накладений арешт на житловий будинок, що розташований за адресою: м. Бердянськ, вул. Чубаря,81. Проте ОСОБА_4, не зважаючи на накладений арешт, 01.12.2017 року здійснила відчуження ѕ частин отриманого у спадщину будинку №81 по вул. Чубаря в м. Бердянську відповідачу ОСОБА_2 Позивач просить визнати договір дарування від 01.12.2017 року недійсним, повернути сторони в первісний стан.

Представник відповідача ОСОБА_3 до початку розгляду справи по суті подала клопотання про зупинення провадження у цій справі до розгляду Запорізьким апеляційним судом апеляційної скарги на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2018 року у справі №331/4904/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_7 про стягнення суми боргу шляхом звернення стягнення на нерухоме майно. На підтвердження відкриття апеляційного провадження надала ухвалу Запорізького апеляційного суду від 02.04.2019 року. Посилаючись на вимоги п.6 ч.1 ст.253 ЦПК України, вважає, що для дотримання майнових прав та інтересів сторін у справі та враховуючи спільність обєкту спору (нерухоме майно, що є предметом оскаржуваного рішення і оскаржуваного договору дарування) розгляд цієї справи є не можливим до розгляду Запорізьким апеляційним судом справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_7 про стягнення суми боргу шляхом звернення стягнення на нерухоме майно. Вказане клопотання просила розглянути в судовому зсіданні за її відсутності.

Позивач проти задоволення клопотання заперечує, вважає, що вказана справа може бути розглянута судом незалежно від результатів розгляду цивільної справи №331/4904/15-ц. Просить відмовити у задоволенні клопотання.

Інші учасники справи в судове засідання не зявилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі обєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатись на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі суду слід з'ясувати: як пов'язані справи, які розглядаються різними судами загальної юрисдикції та чим обумовлюється неможливість розгляду справи. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий звязок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

При цьому слід враховувати, що неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Предметом даного судового розгляду є вимога ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування частини будинку, який був укладений, як вважає позивач з порушенням вимог ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України.

У справі №331/4904/15-ц, яка зараз перебуває на розгляді в апеляційній інстанції, предметом судового розгляду була вимога ОСОБА_1 про стягнення суми боргу із спадкоємців померлого боржника шляхом звернення стягнення на спадкове майно.

Однак наявність такого спору не перешкоджає суду самостійно надати оцінку зібраним у справі доказам. Крім того відповідачі не позбавлені можливості заперечувати проти позову ОСОБА_1, посилаючись на надані суду докази.

Відповідно до вимог ст.. 210 ЦПК України, суд має розпочати розгляд справи не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фрідлендер проти Франції").

Зважаючи на викладене, суд не знаходить обєктивних причин для зупинки провадження у цій справі, а тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. 251 ЦПК України, суд,-

У х в а л и в:

Відмовити представнику відповідача ОСОБА_2 - адвокату ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання договору дарування нерухомого майна недійсним, скасування реєстрації права власності, повернення сторін до первісного стану.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.П. Прінь