Справа № 366/249/18
У Х В А Л А

іменем України

06 листопада 2019 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

судді Саламон О.Б.

з участю секретаря судового засідання Вільховченко І.І.

законного представника позивача ОСОБА_1

представника ОСОБА_6

відповідача ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

06.11.2019 р. до суду від відповідача ОСОБА_3 надійшла зустрічна позовна заява до про визнання права власності за набувальною давністю.

Вказаний позов підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам п. 3, 9, 10 ч. 3 ст. 175, ч.ч. 1, 4 ст. 177 ЦПК України, а саме зустрічний позов не містить:

- ціни позову;

- попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи;

- підтвердження, що позивачем не подано іншого позову до цього ж самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім вказаного до зустрічного позову не додано копії документів, що додаються до нього для відповідача.

Зокрема, до зустрічної позовної заяви не додано документ, який підтверджує сплату судового збору.

У відповідності до Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

При цьому, суд вважає необґрунтованими посилання ОСОБА_3 , як на підставу звільнення від сплати судового збору, на те, що вона є законним представником ОСОБА_5 , яка визнана судом недієздатною.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

При цьому, у відповідності до норм ЦПК України, законними представниками є особи, визначені законом, які захищають права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних осіб в суді.

Втім, вбачається, що ОСОБА_3 звертається до суду з зустрічним позовом лише в своїх інтересах, оскільки просить визнати право власності на спірний автомобіль саме за собою, та не є в даному випадку законним представником доньки, оскільки остання не залучена до участі у справі як позивач, а тому ОСОБА_3 , враховуючи вимоги зустрічного позову, не здійснює в даному випадку захист прав, свобод та інтересів доньки в суді.

При цьому, Закон не містить норм щодо звільнення від сплати судового збору осіб, які є опікунами недієздатних осіб, в усіх категоріях справ, зокрема, й в справах, які не стосуються захисту прав та законних інтересів недієздатної особи.

У зв`язку з вказаним, за подання вказаної зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 , не звільняється від сплати судового збору.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи вказане, позивачу необхідно усунути недоліки позову, шляхом виконання вимог п. 3, 9, 10 ч. 3 ст. 175, ч.ч. 1, 4 ст. 177 ЦПК України.

Залишення позову без руху з зазначених вище підстав не є по своїй суті обмеженням права на доступ до суду, оскільки відповідає вимогам закону та основним засадам цивільного судочинства, та є необхідним для справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду та вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб та строк їх усунення.

Вище викладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_1 про визнання права власності за набувальною давністю - залишити без руху, надавши строк на усунення недоліків протягом трьох днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 06.11.2019 р.

Суддя О.Б. Саламон