КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 761/24393/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5576/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Фролова І.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

2 квітня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Семенюк Т.А.

Суддів - Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

при секретарі - Осінчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 6 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя та просила суд визнати спільною власністю подружжя наступне нерухоме майно:трикімнатну квартиру площею 92,30 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, житловий будинок загальною площею 177,1 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_2, земельну ділянку площею 0,75 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану за адресою: АДРЕСА_3, земельну ділянку загальною площею 0,0967 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташовану за адресою АДРЕСА_4, визнати в порядку поділу майна подружжя право власності наЅ частину нерухомогомайна:трикімнатної квартири площею 92,30 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, житлового будинку загальною площею 177,1 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, земельної ділянки площею 0,75 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, земельної ділянки загальною площею 0,0967 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташованої за адресою АДРЕСА_4.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 20 вересня 2018 року відкрито провадження у даній справі.

26 листопада 2018 року представник відповідача звернувся до суду із клопотанням про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що вимоги позовної заяви щодо поділу нерухомого майна вже були предметом позову в Пресненському районному суді міста Москви.

У зв'язку із викладеним просив суд провадження у справі закрити.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 6 лютого 2019 року провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник позивача подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що існує рішення ухвалене між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, яке набрало законної сили.

Проте з таким висновком суду першої інстанції повною мірою погодитися не можна з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Пресненського районного суду міста Москва від 18 липня 2017 року визнано за ОСОБА_6 право власності на Ѕ частину квартири НОМЕР_4, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5, умовний номер НОМЕР_3, загальною площею 132,4 кв.м.

Визнано за ОСОБА_7 право власності на Ѕ частину квартири НОМЕР_4, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5, умовний номер НОМЕР_3, загальною площею 132,4 кв.м.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Рішенням судової колегії по цивільним справам Московського міського суду від 2 лютого 2018 року рішення Пресненського районного суду міста Москва від 18 липня 2017 року залишено без змін.

З рішення Пресненського районного суду міста Москва від 18 липня 2017 року вбачається, що ОСОБА_7 зверталась до суду з вимогою про поділ нерухомого майна: трикімнатної квартири площею 92,30 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, житлового будинку загальною площею 177,1 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_3, земельної ділянки площею 0,75 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої за адресою: АДРЕСА_3, земельної ділянки загальною площею 0,0967 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташованої за адресою АДРЕСА_4.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 заявлені вимоги про поділ майна, що знаходиться за межами Російської Федерації, у разі вирішення спору про поділ майна, яке знаходиться поза межами території Російської Федерації, таке рішення може бути не виконане у зв'язку з його невизнанням на території іноземної держави.

Таким чином позовні вимоги зустрічної позовної заяви по суті не розглядалось та не надавалась оцінка судом.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Проте суд першої інстанції вищевикладені обставини не врахував і закрив провадження у справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про закриття провадження у справі не відповідає обставинам справи, у зв'язку із чим ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 6 лютого 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 3 квітня 2019 року.

Головуючий

Судді