"29" березня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Виниченко Л.М.,
за участі секретарів Мовлянова М.В., Кравченко А.С., Коваленко Д.В.,
Позивач звернулася до суду з позовом у якому за уточненими позовними вимогами просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1.
Позовні вимоги мотивує тим, що вона являється власником квартири АДРЕСА_1.
Вона, як власник квартири, у 2011 році надала згоду на проживання у ній подружжя, а саме її сина ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_2, яка на той час мала прізвище ОСОБА_2, які тоді перебували у зареєстрованому шлюбі.
У лютому 2011 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрували своє місце проживання у АДРЕСА_1.
04 грудня 2017 року відповідач зібрала всі свої особисті речі та покинула квартиру і з того часу більше житлом не користується.
Жодних дій, пов'язаних із зняттям з реєстраційного обліку, відповідачем не вчиняється, а зв'язок із нею відсутній.
Також позивач вказує, що реєстрація відповідача у квартирі суттєво порушує її права та інтереси, як власника квартири, оскільки вона змушена сплачувати надміру збільшений розмір комунальних послуг, що нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих осіб у квартирі, вона позбавлена можливості оформити субсидію.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.10.2018 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено у справі підготовче судове засідання (а.с. 20-21).
30 листопада 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про виклик в судове засідання свідків (а.с. 28-29).
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30.11.2018 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 30-31).
28 січня 2019 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про витребування доказів (а.с. 53-54).
В судовому засіданні позивач та представник позивача ОСОБА_5 позов та викладені у ньому обставини підтримали. Позивач додатково пояснила, що відповідач є її колишня невістка, яка з ними не живе з 04 грудня 2017 року. Виселилася ОСОБА_2 з квартири добровільно. В січні 2018 року відповідач обіцяла знятися з реєстрації з квартири, проте по даний час цього не зробила. З моменту виселення відповідач ніколи до них не приходила, на телефонні дзвінки не відповідає, зв'язку з нею не має. Де мешкає ОСОБА_2 їм не відомо.
Після оголошення судом перерви позивач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Позивачем та її представником ОСОБА_5 до суду подано заяву у якій просять провести розгляд справи у їх відсутності, зазначили, що не заперечують проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала.
Положеннями ч. 1 ст. 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 29 березня 2019 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вислухавши пояснення позивача, її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Позивач являється власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.02.1997 року, виданого державним нотаріусом Сьомої Київської державної нотаріальної контори Конончук Т.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2у-564 (а.с. 7).
За повідомленням позивача, відповідач у вищевказаній квартирі не проживає з 04.12.2017 року.
Про обставини не проживання відповідача у квартирі АДРЕСА_1 свідчать акти від 07.04.2018 року, від 08.06.2018 року та від 08.08.2018 року, затверджені начальником ЖЕД-410 (а.с. 9, 10, 11).
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 засвідчив, що він є сином позивача, в минулому був чоловіком відповідача, з якою шлюб розірваний. ОСОБА_2 добровільно виселилася з квартири АДРЕСА_1 на початку грудня 2017 року, забравши всі речі, після чого жодного разу у квартирі не з'являлася. Ніяких угод з відповідачем з приводу користування квартирою не укладалось. Фактична адреса мешкання відповідача не відома, зв'язку з нею не має.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначила, що вона є сусідка позивача, їхні квартири в будинку АДРЕСА_1 знаходяться на одній площадці. ОСОБА_2 вона бачила весь час коли та жила у квартирі № 144. З кінця 2017 року відповідача не стало, з того часу ОСОБА_2 вона жодного разу не бачила, у квартирі позивача відповідач не проживає, вселитись остання ніколи не намагалась.
Відповідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З пояснень позивача та свідків, відповідач являється колишньою невісткою позивача. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який був зареєстрований 10.09.2010 року, розірваний рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22.06.2018 року (а.с. 12-14).
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).
Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).
Згідно ст. 150 Житлового кодексу України власники квартири користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право на розпорядження квартирою, що знаходиться в приватній власності.
Як убачається із довідки Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 04.02.2019 року, за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 56).
Отже, за вищевикладених обставин судом встановлено, що відповідач більше року без поважних причин постійно не проживає у спірній квартирі, будь які домовленості між сторонами з приводу користування житловим приміщенням відсутні, реєстрація відповідача призводить до того, що позивач несе додаткові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим позивачу, яка є власником квартири АДРЕСА_1, відповідач чинить перешкоди у користуванні житловим приміщенням, позивач не може належним чином користуватися та розпоряджатися вказаною квартирою, а тому заявлені вимоги про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування зазначеною квартирою підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір в дохід держави у розмірі 704 грн. 80 коп. (а.с. 1).
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316-319, 321, 405 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 76, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263, 265, 268, 273, 280, 284, 354, 355 ЦПК України суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_2 виданий 8027 від 30.10.2018 р.

Повне судове рішення складено 29 березня 2019 року.

Суддя Л.М.Виниченко