ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/4285/18 Головуючий суддя І інстанції Баркова Н. В.
Провадження № 22-ц/818/4005/19 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори про спадкове право
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі суддів судової колегії судової палати у цивільних справах :

судді-доповідача Яцини В.Б.

суддів колегії Кіся П.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря -Мухатаєва Б.А.,

розглянув увідкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 21 червня 2019 року, постановлену у складі головуючого судді Баркової Н.В., по цивільній справі № 639/4285/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа-приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Рибкіна О.М. про визнання заповіту недійсним,

встановив:

09 серпня 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , третьою особою зазначений Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Рибкіна О.М., в якому позивач просить суд визнати заповіт, складений від імені ОСОБА_3 та посвідчений 18.12.2017 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Рибкіною О.М., зареєстрований в реєстрі за №276 недійсним.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.09.2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, яка призначена до розгляду в підготовчому засіданні.

Під час підготовчого провадження представником позивача ОСОБА_2 адвокатом Лисиченко С.М. подано до суду клопотання про призначення у даній цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Рибкіна О.М. про визнання заповіту недійсним - посмертної судово-психіатричної експертизи, проведення якої представник позивача вважає за необхідне доручити експертам комунального закладу охорони здоров`я Харківській обласній клінічній психіатричній лікарні № 3 (61068, м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 46) та на вирішення експертів поставити наступні питання:

1.який психологічно-медико-психіатричний стан був у ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на час підписання заповіту, посвідченого 18.12.2017 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Рибкіною О.М., за медичними показами на підставі даних, які містяться в матеріалах цивільної справи, зокрема медичної документації, з урахуванням стадії онкологічного захворювання та дії препаратів, які вона вживала станом на 18.12.2017 рік?

2.чи впливало на психологічно-психіатричний стан ОСОБА_3 її захворювання, зокрема, ракова інтоксикація Кахексія та злоякісна меланома шкіри, метастази в легені, якщо таке мало місце, на момент складання заповіту від 18.12.2017 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Рибкіною О.М. ?

3.чи усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними, будучи онкохворою, зокрема маючи ракову інтоксикацію Кахексія та злоякісну меланому шкіри, метастази в легені, ОСОБА_3 на момент складання заповіту від 18.12.2017 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Рибкіною О.М.?

4.чи хто-небудь міг впливати на дії ОСОБА_3 як до, так і під час складання заповіту від 18.12.2017 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Рибкіною О.М., використовуючи її психологічно-медико-психіатричний стан, пов`язаний з хворобою, зокрема, ракова інтоксикація Кахексія та злоякісна меланома шкіри, метастази в легені, якщо таке мало місце на той час?

21 червня 2019 року представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Лисиченко С.М. в підготовчому засіданні клопотання про призначення у вказаній справі посмертної судово-психіатричної експертизи підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 проти призначення у вказаній справі посмертної судово-психіатричної експертизи заперечувала, просила відмовити в задоволенні вказаного клопотання.

Третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Рибкіна О. М. в підготовче засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про дату, час та місце судового засідання, надала письмову заяву, в якій просила провести підготовче засідання у її відсутність.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 червня 2019 року призначено по справі судово-психіатричну експертизу та провадження по справі зупинено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить:

1.Прийняти апеляційну скаргу на ухвалу суду від 21.06.2019 року - яка дискримінує та утискає права скаржника на справедливий та неупереджений суд у розумні строки - до розгляду та відкрити провадження.

2.Скасувати ухвалу суду від 21.06.2019 року суду як нікчемну - за відсутності у суду підтвердженої нотаріусом інформації щодо фізичного існування позивача, набуття позивачем цивільної дієздатності та цивільної правоздатності для подання позову до суду у якості законного спадкоємця « ОСОБА_4 » та замовника зазначеної експертизи - громадянина ОСОБА_2 ..

3.Визнати ухвалу судді Баркової Н.В про відкриття судового провадження по нікчемному правочину- позову не ідентифікованої особи про скасування нотаріально посвідченого заповіту законним спадкоємцем без додавання належних доказів родинного зв`язку позивача із спадкодавцем - дискримінаційною та незаконною (не з мотивів порушення правил територіальної підсудності).

4.Зобов`язати суддю Жовтневого районного суду Баркову Н.В. на підставі зазначених у апеляційній скарзі обставин та доказів - залишити позов справі № 639/4285/18 без розгляду відповідно до пунктів 3, 8-10 статті 257 ЦПК України.

5.Визнати явку позивача - «ОНУКА» громадянина ОСОБА_2 до апеляційного суду для ідентифікації у суді цивільної правоздатності та цивільної дієздатності особи та посвідчення факту, що фізична особа є живою, дієздатною, є онуком спадкодавця та має паспорт громадянина України - обов`язковою.

6.Визнати ухвалу судді Баркової Н.В про відкриття судового провадження по нікчемному правочину - позову не ідентифікованої особи про скасування нотаріально посвідченого заповіту без належних доказів родинного зв`язку позивача із спадкодавцем - дискримінаційною та незаконною.

Вказала, що при прийнятті позовної заяви судом порушено порядок опрацювання вхідної кореспонденції відповідно до Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, а саме як з`ясована ОСОБА_1 позовна заява попала на електронний розподіл позовної заяви, що надійшла поштою від особи за не ідетифікованим нотаріусом згідно ст.44 Закону України «Про нотаріат» та без додавання до позову екземплярів позовів для відповідача та третьої особи. Також позивачем, відповідно до ст.95 ЦПК України не завірені подані до суду додатки.

Вважає, що шахрайські дії почалися із реєстрації позовної заяви у суді. За майже рік перебування позовної заяви у суді позивач ОСОБА_2 не з`явився до суду для підтримання ним поданого позову та перевірки цивільної дієздатності та цивільної правоздатності фізичної особи відповідно до ст. 30 ЦК України.

Зазначає, що постановляючи нікчемну ухвалу від 21.06.2019 року про проведення експертизи за клопотанням невідомої особи суд не виконав основні завдання підготовчого провадження-не отримав належні докази на підтвердження позовних вимог, не розглянув та не дослідив клопотання та докази відповідача діяв виключно на припущеннях, не підтверджених доказами відкрив провадження та цілий рік здійснював судочинство за відсутності доказів щодо родинних зв`язків позивача та голослівних звинувачень відповідача ОСОБА_1 та приватного нотаріуса Рибкіну О.М. у кримінальному порушенні, все це є підставою для скасування протиправної ухвали судом апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції, зазначає, що ухвалою Харківського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року скарга в п.п. 3, 6 вимог скарги не приймалась до апеляційного розгляду і в цій частині була ОСОБА_1 повернутою. Апеляційне провадження було відкрито лише щодо скарги ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 червня 2019 року про призначення експертизи та зупинення провадження у справі, тому апеляційному розгляду підлягають лише доводи скарги стосовно цієї ухвали.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши справу за відсутності всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, які повідомлялися про розгляд справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи ухвалу про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи та зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи предмет позову, основною підставою якого позивач вважає такий психічний стан померлої ОСОБА_3 , обумовлений її хворобою, який на час складання нею заповіту може бути причиною для визнання вказаного заповіту недійсним, враховуючи, що для цього необхідні спеціальні знання у сфері психіатрії та психології, та що для правильного вирішення справи є обов`язковим призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, проведення якої слід доручити експертам комунального закладу охорони здоров`я Харківській обласній клінічній психіатричній лікарні № 3 (61068, м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд.46), попередивши експертів про кримінальну відповідальність відповідно до ст. ст. 384, 385 КК України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд має сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини 1 статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Тлумачення статті 225 ЦК України свідчить, що правила цієї статті поширюються на випадки, коли фізична особа хоча і є дієздатною, однак у момент вчинення правочину вона перебувала в такому стані, коли не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Підставою для визнання правочину недійсним на підставі, передбаченій частиною першою статті 225 ЦК України, має бути встановлена судом неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Встановлення неспроможності особи в момент вчинення заповіту розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними такого стану на момент вчинення заповіту відбувається з урахуванням як висновку посмертної судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів, що підтверджують чи спростовують доводи про те, що в момент вчинення заповіту особа не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними.

Аналогічний висновок зроблений в постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 523/14606/13-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 161/17119/16-ц, від 05 вересня 2018 року у справі №278/4583/13-ц.

Для визначення наявності стану, в якому громадянин не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння та інше) на момент укладення угоди, суд призначає судово-психіатричну експертизу.

Згідно ч.1 ст.1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч.2 ст.1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Частиною 1 ст. 105 ЦПК України визначено, що призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Як роз`яснено у пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року №9, при розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі статті 225 ЦК України, частини другої статті 1257 ЦК України суд за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов`язаний призначити посмертну судово - психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», заповіт може бути визнано недійсним, тільки якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоров`я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу (стаття 145 ЦПК).

Відповідно до пункту 10 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я № 865 від 08 травня 2018 року предметом судово-психіатричної експертизи є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу. Психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу визначається з метою надання відповіді на запитання, поставлені особою або органом, яка (який) залучила(в) експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів. Разом із тим у випадках, коли вирішення справи залежить від психічного стану особи в момент вчинення нею певної дії, наприклад при розгляді справ про визнання правочинів недійсними з мотивів укладення їх фізичною особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла ними керувати (стаття 225 ЦК), і за відсутності клопотання про призначення експертизи, суд згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК повинен роз`яснити позивачу його право на заявлення такого клопотання та наслідки невчинення цієї процесуальної дії. Експертиза повинна бути обовязково призначена у випадках, передбачених статтею 145 ЦПК (на час розгляду справи стаття 105 ЦПК).

При вирішенні питання про призначення експертизи суди повинні керуватися статтями 143 - 150 ЦПК, Законом України від 25 лютого 1994 року N 4038-XII "Про судову експертизу", Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року N 53/5 , та враховувати роз`яснення, дані в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року N 8 "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах", з урахуванням особливостей правового регулювання захисту конкретних суб`єктивних прав.

Як роз`яснено у п. 14 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року N 8 "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" судово-психіатрична експертиза призначається, коли вирішення кримінальної або цивільної справи залежить від визначення психічного стану особи на час вчинення нею певного діяння (бездіяльності) чи укладення угоди за наявності сумнівів щодо її спроможності усвідомлювати значення своєї поведінки внаслідок психічної хвороби або тимчасового розладу душевної діяльності.

Задовольняючи клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи, суд першої інстанції правильно виходив з того, що в межах заявлених підстав та вимог позову підстав існує необхідність для встановлення психічного стану ОСОБА_3 на час укладання заповіту.

Такий висновок суду узгоджується з вимогами п.2 ч.1ст.105 ЦПК України, якими передбачено, що призначення експертизи є обов`язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Оскільки позовні вимоги обґрунтовані підставами, які визначені у ст. 225 ЦК України щодо правових наслідків вчинення правочину дієздатною фізичною особою, яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, то призначення експертизи є обов`язковим.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не підтверджені родинні зв`язки з ОСОБА_3 колегією суддів не приймаються, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме: рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 травня 2007 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «ХМБТІ» від 12.01.2008 року (а.с.12-14,15).

Доводи апеляційної скарги, що в матеріалах справи наявні підстави для закриття провадження у справі, не може бути підставою для скасування ухвали про призначення експертизи, оскільки це питання вирішується судом першої інстанції і у даному випадку не є предметом апеляційного розгляду.

Інші доводи скарги стосуються оцінки майбутнього висновку експертизи і тому за її відсутності є безпідставними.

Зміст питань, поставлених судом на вирішення експертизи, відповідає меті експертизи та стосуються дослідження психічного стану померлої, який би позбавляв її можливості усвідомлювати значення своїх дій та (або ) керувати ними саме на момент складання заповіту, у тому числі під впливом медичних препаратів, вживання яких було зумовлене лікуванням від наявного у неї захворювання.

При розгляді даної категорії справ призначення посмертної судово-психіатричної експертизи є обов`язковим.

Доводи щодо неправильного прийняття позовної заяви працівником суду, були вирішені ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 вересня 2018 року.

Інші доводи скарги щодо тривалого розгляду справи не впливають на оцінку законності та обґрунтованості оскарженої ухвали про призначення судової експертизи, і тому колегія суддів їх відхиляє.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскаржена ухвала про призначення судової експертизи відповідає нормам матеріального і процесуального права, скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу суду - залишити без змін.

В контексті правил ст. 141 ЦПК України відсутні підстави для перерозподілу судових витрат.

Керуючись 268, 367, 368, п. 1 ч.1 ст. 374, ст.ст.375, 381-384, 388,389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 01 листопада 2019 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді П.В.Кісь.

О.М.Хорошевський.