ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

28 березня 2019 року

м. Харків

справа № 2-435/11

провадження № 22-ц/818/1164/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Кругової С.С., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання : Плахотнікової І.О. ,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

третя особа - Харківська міська рада та КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Харківська міська рада та КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, про виділ частки в натурі із майна у спільній частковій власності та визначення порядку користування земельною ділянкою,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2018 року, ухвалене суддею Колодяжною І.М., в залі суду в м. Харків,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що домоволодіння № 20 по пров. Ялтінському в м. Харкові належить на праві приватної власності: ОСОБА_1 - 206/300 частини (53/100+47/300=206/300 ч.), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 47/300 частини кожному. Оскільки відповідачі не бажають добровільно домовитися про розподіл будинку в натурі в домоволодінні та в користуванні земельною ділянкою, у них виникають сварки, тому ОСОБА_1 вимушений звернутися з позовом до суду. Згідно висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 6715/5461 /5462 по цивільній справі №2-435/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Харківська міська рада, про розподіл будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою експертом Петрішиною Ю.Ю. було запропоновано 5 варіантів виділення в користування житлових приміщень та надвірних будівель домоволодіння по АДРЕСА_1, а також порядок користування земельною ділянкою ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 П'ятий варіант запропонований експертом позивач вважає найбільш обґрунтованим, оскільки по житловим будівлям він наближений до ідеальної частки, а по виділу земельної ділянки він, взагалі, відповідає ідеальній частці.

У зв'язку із чим, з урахуванням його уточнень просив:

- Виділити у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності,а саме, з житлового будинку АДРЕСА_1 в натурі, виділивши ОСОБА_1 згідно до 5-го варіанту по житловим будівлям: в «А1» житлові кімнати літ. «2-2», площею 11,9 кв.м., вартістю 18468 гривень, приміщення коридору літ. «2-1» площею 8,9 кв. м., вартістю 13812 гривень, прибудова «а» площею 7,4 кв. м. вартістю 11959.0 гривень. Разом по житловим приміщенням виділяється площа - 28,2 кв. м., вартістю 44 239.0 гривень та наступні надвірні споруди :«А7» - ганок вартістю 1505 гривень; «В» - літня кухня, вартістю 19628 гривень; «Г» - вбиральня, вартістю 1079 гривень; «Д» - льох, вартістю 6581 гривень; «Л» - сарай, вартістю 686 гривень; «М» - сарай, вартістю 1867 гривень; «Н» - сарай, вартістю 4392 гривень;«О» - літній душ, вартістю 1082 гривень; «П» - навіс, вартістю 2418 гривень; №4 - ворота, вартістю 4924 гривень;

В загальне користування виділити: №1 - огорожа, вартістю 2546 гривень. Разом по надвірним: 46708 гривень; Усього: 90947.0 гривень, яка складає 63/100, що менше на 8946 ,0 гривень від ідеальної частки (206/300ч.)

- ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виділити по житловим будівлям: в «А-1» - житлову кімнату літ «1-2» площею 21,1 кв. м. вартістю 32747 гривень, аІ площею 9.0 кв. м. вартістю 18 924 грн. Разом по житловим виділяється площа - 30,1 кв. метра, вартістю 51671. 0 гривень та наступні надвірні споруди : «а2» - ганок, вартістю 87 гривень, «№2» - хвіртка, вартістю 225 гривень, виділити в загальне користування: № 1 огорожу, вартістю 2546 гривень. Разом по надвірним: 2858 гривень. Усього 54529.0 гривень, яка складає 37/100, що більше на 8 946.0 гривень від ідеальної частки (94/300ч.)

- Зобов'язати відповідачів виконати переобладнання за свій рахунок, а саме перегородку між приміщеннями 1-1 та 2-3 демонтувати, дверний блок між приміщеннями суміщеного санвузлу та приміщенням кухні 1-1 демонтувати, дверний проріз закласти .В приміщенні 1-5 звести перегородку, влаштувати приміщення суміщеного санвузлу не менше ніж 3. 8 кв. м., влаштувати дверний проріз, вставити дверний блок між приміщеннями 1-1 та 1-5.

- ОСОБА_1 виділити земельну ділянку площею 424,0 кв.м., що відповідає ідеальній частці, межа розподілу проходить від точки А до точки Б довжиною 2.5 м, далі від точки Б до точки В довжиною 6.36 м, від точки В до точки Г довжиною 1.3 м, від точки Г до точки Д по лінії розподілу житлового будинку літ."А-1", від точки Д до точки Е довжиною 1, 53 м, від точки Е до точки Ж довжиною 6.96 м., від точки Ж до точки 3 довжиною 10.2 м.

- ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виділити земельну ділянку площею 194,0 кв.м., що відповідає ідеальній частці , межа розподілу проходить від точки А до точки Б довжиною 2.5 м, далі від точки Б до точки В довжиною 6.36 м, від точки В до точки Г довжиною 1.3 м, від точки Г до точки Д по лінії розподілу житлового будинку літ."А-1", від точки Д до точки Е довжиною 1.53 м, від точки Е до точки Ж довжиною 6.96 м., від точки Ж до точки 3 довжиною 10.2 м.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Посилаються на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було передчасно зроблено висновок, що спірне домоволодіння має об'єкт самочинного будівництва, тому не підлягає поділу. В той час, як експертом в додатковій судовій будівнельно-технічній експертизі № 6715/5461/5462 від 28.03.2018 року розподіл проведене без урахування самочинно збудований будівель. Отже самочинні будівлі не є предметом розподілу та під час проведення експертизи самочинно збудовані приміщення до розрахунку не було включено. Також не погоджується із висновком суду щодо відмови у визначені порядку користування земельною ділянкою на підставі того, що ці вимоги є похідними від позовних вимог про виділ майна в натурі.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно договору дарування від 07.08.1992 року ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_6 32/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по АДРЕСА_1. (том 2, а.с 32)

Згідно договору дарування частини житлового від 14.02.2006 ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_1 68/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по АДРЕСА_1.(том 1 а.с. 49)

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.07.2009 року за ОСОБА_1 визнано право власності на 63/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі договору дарування.

За ОСОБА_6 визнано право власності на 37/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі договору дарування.

Визнано за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 право власності на 37/300 частини домоволодіння АДРЕСА_1 кожному в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6.(том. 1 а.с 6)

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.01.2014 визнано за ОСОБА_6 право власності на 47/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі договору дарування.

Визнано за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 право власності на 47/300 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 кожному в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 53/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі договору дарування. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 47/300 частин домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_5.(том.1 а.с. 62)

Частка ОСОБА_5 у розмірі 47/300 перейшла у порядку спадкування до ОСОБА_1

Відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.09.2014 року, 27.08.2014 року право власності на 53/100 частки на житловий будинок літ. А-1 з надвірними будівлями АДРЕСА_1 зареєстровано на підставі договору дарування серії №178 від 14.02.2006 року , посвідченого ПН ХМНО Трощій І.В., рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова №2-2354/2009 від 28.07.2009, ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова №2-2354/2009 від 13.10.2009 , рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова №2-601/11 від 17.01.2014 , ухвали апеляційного суду Харківської області №2-601/11 від 28.04.2014 , зареєстровано за ОСОБА_1 (том 1,а.с 127)

Відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.08.2014, 14.08.2014 року право власності на 47/300 частин на житловий будинок літ. А-1 з надвірними будівлями АДРЕСА_1 зареєстровано на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова №2-601/11 від 17.01.2014 , ухвали апеляційного суду Харківської області №2-601/11 від 28.04.2014 зареєстровано за ОСОБА_1 (том 1,а.с 125)

Отже матеріалами справи спростовані доводи ОСОБА_2, яка заперечувала розмір часток у праві власності.

Доведено, що ідеальні частки співвласників у праві власності складають: ОСОБА_1 - 206/300 частин (53/100+47/300); ОСОБА_2, ОСОБА_3 - 94/300 частин.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції було проведено судову будівельно-технічну та додаткову судову будівельно-технічну експертизи.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи ХНДІСЕ ім.. Бокаріуса за № 3475/7567/7568 від 31.07.2015 року враховуючи конфігурацію земельної ділянки, її розміри, місце розташування житлового будинку, надвірних будівель на розгляд суду представлено чотири варіанти порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1, у відповідності до часток співвласників та один варіант порядку користування земельною ділянкою з урахуванням фактичного порядку користування. Однак зазначений висновок пропонує варіанти виділу, в які включені самочинні будівлі.

Згідно висновку експерта за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 6715/5461/5462 від 28.03.2018 pоку, вбачається що з технічної точки зору , виділити у користування ОСОБА_1 приміщення коридору 2-1 , приміщення житлової кімнати 2-2, приміщення коридору 2-3 та частину приміщення кухні 1-1 по АДРЕСА_1 у відповідності до його частки 206/300 (53/100+47/300) неможливо. Запропоновано п,ять варіантів виділу домоволодіння з відступом від часток співвласників та чотири варіанти порядку користування земельною ділянкою у відповідності до часток співвласників та один варіант порядку користування з відступом від часток співвласників. Розрахунок компенсації не проводився.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України,право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Статтею 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється (чч. 1, 2 ст. 367 ЦК України).

При вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що виходячи зі змісту ст. 364 ЦК України це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Зазначене відповідає роз'ясненням, що містяться у п.7постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» № 7 від 04 жовтня 1991 року з наступними змінами і доповненнями, у спорах про поділ будинку в натурі, учасникам спільної часткової власності на будинок, може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об'єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об'єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них».

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією. Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об'єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об'єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об'єкту поштової адреси.

Пунктом 2.3 розділу 2 Інструкції передбачено, що не підлягають поділу об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об'єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

Зазначені положення узгоджуються з нормами статей 316, 317, частинами першою, другою статті 376 ЦК України.

Так, ураховуючи те, що за змістом статей 316, 317 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але у межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до частини другої статті 376 ЦК України не породжує в неї права власності на таке майно, таким чином виключає це майно із цивільного обороту.

Отже, самочинно збудоване нерухоме майно не є об'єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу (виділу) згідно з нормами статей 364, 367 ЦК України.

Зазначений правовий висновок висловлено в постановах Верховного Суду України: від 04 грудня 2013 року у справі № 6-130цс13, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-286цс15.

Відмовляючи у задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що оскільки у домоволодіння є самочинні об'єкти нерухомості, підстави для виділу майна в натурі відсутні.

Колегія суддів вважає, що такого висновку суд першої інстанції дійшов при неповному з'ясуванні обставин справи.

Із дослідницької частини висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 6715/5461/5462 від 28.03.2018 pоку вбачається, що в користуванні співвласника ОСОБА_1 знаходяться самочинно зведені прибудова літ. «а5» та тамбур літ. «аб». Прибудова літ. «а5» складається з приміщення кухні 2-4 площею 11,1 кв.м., приміщення санвузлу 2-5 площею 3,0 кв.м. В користування співвласників ОСОБА_2, ОСОБА_3 знаходиться самочинно зведена прибудова літ. «А1- 1», яка складається з приміщення житлової кімнати 1-5 площею 10,8 кв.м., кухні 1-6 площею 6,0 кв.м.. Згідно методичних рекомендацій, що викладені в п.1.9.3 Звіту, при розподілі житлового будинку на ізольовані квартири дозволяється зведення прибудов для улаштування кухонь, санвузлів, тамбурів та ін. З урахуванням того, що прибудова до житлового будинку літ. «а5» (приміщення кухні 2-4 площею 11,1 кв.м., приміщення санвузлу 2-5 площею 3,0 кв.м.) та тамбур літ. «аб» вже зведені, тому гр. ОСОБА_1 для улаштування приміщень ізольованої квартири необхідно вище вказані будівлі узаконити. З урахуванням того, що прибудова до житлового будинку літ. «А1-1» (приміщення житлової кімнати 1-5 площею 10,8 кв.м., приміщення кухні 1-6 площею 6,0 кв.м.) вже зведені, тому гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для улаштування приміщень ізольованої квартири необхідно вище вказану будівлю узаконити.

Згідно Інструкції «Щодо проведення поділу, виділу та розрахунку об'єктів нерухомості», затверджена наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 року № 55, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.07.2007 року за № 774/14041 за наявності самочинно збудованих (реконструйованих, перепланованих) об'єктів нерухомого майна документи, щодо виділу готується тільки після визнання права власності на них відповідно до закону. Самочинно збудовані об'єкті нерухомого майна до розрахунку не включаються.

Як вбачається із додатку № 1 до додаткової будівельно-технічної експертизи № 6715/5461/5462 від 28.03.2018 року експертом запропоновано п'ять варіантів виділу, з яких самочинні об'єкти нерухомого майна не були враховані у запропонованих варіантах 1,2,3.

Згідно ч. 1ст. 120 ЗК України при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 21постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, тому відповідно дост. 88 ЗК Українислід брати до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Суд може не визнати угоду про порядок користування земельною ділянкою, коли дійде висновку, що угода явно ущемляє законні права когось зі співвласників, позбавляє його можливості належно користуватися своєю частиною будинку, фактично виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

На розгляд суду, відповідно до висновку експертизи додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 6715/5461/5462 від 28.03.2018 року надано 5 варіантів порядку користування земельною ділянкою між співвласниками.

ОСОБА_1 просить обрати п'ятий варіант виділу житлового будинку, запропонований експертом у висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 6715/5461/5462 від 28.03.2018 року, однак цей варіант передбачає обладнання санвузла у самочинній прибудові, що є неприпустимим.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проти проведення виділу у житловому будинку заперечували, вважали, що за договором дарування від 11.08.1992 року до ОСОБА_6 перейшли у власність конкретні приміщення, що площа будинку визначена невірно, частка ОСОБА_1 у праві власності визначена помилково. Вважали за можливе порядок користування земельною ділянкою визначити за варіантом № 1 згідно висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 6715/5461/5462 від 28.03.2018 року по фактичному користуванні, який склався між сторонами.

Колегія суддів відхиляє доводи ОСОБА_2 та ОСОБА_3, оскільки висновок додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 6715/5461/5462 від 28.03.2018 року складено на підставі матеріалів інвентаризаційної справи, актуальних даних технічної інвентаризації, розмір ідеальних часток встановлений із урахуванням всіх правовстановлюючих документів та судових рішень. Перший варіант порядку користування земельною ділянкою на відміну від другого не відповідає ідеальним часткам, тому колегія суддів надає перевагу другому варіанту порядку користування земельною ділянкою та другому варіанту виділу домоволодіння.

Такий варіант передбачає виділення співвласникам часток земельної ділянки, які відповідають їх ідеальним часткам, передбачає право та можливість обслуговувати зовнішні стіни будинку, шляхом встановлення земельного сервітуту.

Другий варіант виділу домоволодіння на відміну від першого та третього передбачає виділ на частку ОСОБА_2 та ОСОБА_3, крім іншого, також сараю літ. «Н», яким вони користуються.

Із пояснень ОСОБА_1 у суді вбачається, що він зазначеним сараєм літ. «Н» не користується.

За таких обставин, судова колегія вважає за можливе здійснити виділ частки ОСОБА_1 у спірному будинку та визначити порядок користування земельною ділянкою згідно варіанту № ІІ, запропонованого у висновку експерта додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 6715/5461/5462 від 28.03.2018 року.

Згідно висновку експертизи інвентаризаційна вартість усіх будівель та споруд станом на 01 липня 2014 року, складає 242 942 грн.

Загальна інвентаризаційна вартість усіх будівель та споруд, що підлягають дослідженню та розподілу між співвласниками складає 145 476 грн. станом на 01.07.2014 року.

Експерт не визначив компенсацію у зв'язку із зміною ідеальних часток, оскільки з моменту визначення часток пройшов тривалий час, змінився технічний стан будівель, що вплинуло на їх вартість.

Однак по запропоновану варіанту № ІІ ОСОБА_1 виділяється приміщень і будівель на суму 81 707 грн. менше на 18186 грн., ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - на суму 63 769 грн. більше на 18 186 грн.

Після розподілу в натурі ідеальні частки співвласників перерозподіляться і будуть складати: по варіанту № ІІ ОСОБА_1 - 56/100 частини домоволодіння, замість 206/300 частин; ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - 44/100 частини домоволодіння , замість 93/300 частини.

Оскільки виділ проводиться із відступленням від ідеальних часток, то відсутність грошової компенсації учасника спільної власності, частка якого зменшилась порушить його право власності та буде суперечити ст. 364 ЦК України.

Отже, грошова компенсація , котру ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повинна сплатити ОСОБА_1 буде складати -18186 грн., по 9093 грн. з кожного.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухвалення постанови про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Оскільки суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та приймає нову постанову по суті позовних вимог, то відповідно до положень ст. 141 ЦПК України здійснює розподіл судових витрат між сторонами.

Судові витрати, за подачу позову та апеляційної скарги та половини вартості додаткової експертизи підлягають стягненню з ОСОБА_2, ОСОБА_3. на користь ОСОБА_1.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 376, 379, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2018 року - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Харківська міська рада та КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, про виділ частки в натурі із майна у спільній частковій власності та визначення порядку користування земельною ділянкою - задовольнити частково.

Провести виділ у натурі 206/300 часток, що належать ОСОБА_1 у житловому будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до II варіанту виділу у висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 6715/5461/5462 від 28.03.2018 року.

Виділити в натурі у власність на 206/300 часток у житловому будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 приміщення у літ. «А-1» - житлову кімнату літ. 2-2, загальною площею 11,9 кв. м. та коридор літ. 2-1 загальною площею 8,9 кв. м., у прибудові літ. «а» - коридор літ. 2-3, загальною площею 4,4 кв.м., надвірні споруди ганок літ. «а7», літню кухню літ. «В», вбиральню літ. «Г», льох - літ. «Д», сарай літ. «Л», сарай - літ. «М», літній душ - літ. «О», навіс - літ. «П», ворота - літер №4, що складає 56/100 частини домоволодіння.

Виділити в натурі у власність на спільну частку 94/300 часток у житловому будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 у літер «А-1» - житлову кімнату літ. 1-2, загальною площею 21,1 кв. м., у прибудові літ «а» - частину кухні літ «1-1», загальною площею 3,0 кв.м., прибудову літ. «а1» загальною площею 9,0 кв.м., надвірні споруди: ганок літ. "а2", сарай літ. "Н", хвіртку літ «№2», що складає 44/100 частини домоволодіння.

Огорожу № 1 залишити у загальному користуванні.

Перерозподілити ідеальні частки:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 56/100 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3 право власності на 22/100 частки за кожним домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію по 9093 грн. з кожного.

Визначити наступний порядок користування земельною ділянкою відповідно до II варіанту виділу у висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 6715/5461/5462 від 28.03.2018 року.

ОСОБА_1 виділити в користування земельну ділянку площею 424,0 кв.м., що відповідає ідеальній частці.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 виділити в користування земельну ділянку площею 194.0 кв.м., що відповідає ідеальній частці.

Межи розподілу провести від точки А до точки Б вздовж будівлі сараю літ. «Н» довжиною 6,8 м., далі від точки Б до точки В вздовж будівлі сараю літ. «Н» довжиною 4,9 м, від точки В до точки Г довжиною 1,0 м, від точки Г до точки Д довжиною 4,91 м, від точки Д до точки Е довжиною 7,57 м, від точки Е до точки Ж довжиною 1,8 м, від точки Ж до точки З по лінії розподілу житлового будинку літ. «А-1», від точки З до точки И довжиною 1,1 м, від точки И до точки Й довжиною 9,03 м, від точки Й до точки К довжиною 3,74 м; від точки Й до точки Л довжиною 16,56 м.

Встановити ОСОБА_2, ОСОБА_3 земельні сервітути на земельну ділянку площею 13,68 кв.м. для обслуговування сараю літ. «Н», на земельну ділянку площею 4,0 кв.м. для обслуговування прибудови літ. «а».

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по 5118 грн. з кожного.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття , але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П.Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В. Маміна