Справа № 360/2590/18
РІШЕННЯ

Іменем України

04 листопада 2019 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої - судді Міланіч А.М.

при секретарі - Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що їй на підставі договору дарування від 03 червня 1992 року належить 7/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

З 2013 року у вказаному будинку зареєстрований, але з моменту реєстрації не проживав та не проживає на даний час, відповідач ОСОБА_2 .

Оскільки відповідач у зазначеному будинку не проживає, у добровільному порядку з реєстрації не знімається, останній проживає без реєстрації в АДРЕСА_2 , то просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування належними їй /позивачці/ 7/25 частинами вказаного будинку.

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 07 лютого 2019 року встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка ОСОБА_3 померла, у зв`язку з чим ухвалою від 14 лютого 2019 року провадження у справі було зупинено до встановлення її правонаступників.

Ухвалою від 02 липня 2019 року провадження у справі поновлено та залучено до участі у справі в якості позивача правонаступника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 .

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала та викладене підтвердила.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в тому числі відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відзив на позов не надав.

Вислухавши пояснення позивачки, покази свідка ОСОБА_4 , дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі договору дарування від 03 червня 1992 року належало 7/25 часток житлового будинку АДРЕСА_1 /а.с. 8,43/.

Як вбачається з матеріалів справи /а.с. 6-7,15/, та підтвердила своїми показами в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , у вказаному будинку з 10 вересня 2013 року зареєстрований, але з моменту реєстрації не проживає син ОСОБА_3 відповідач ОСОБА_2 .

З матеріалів спадкової справи № 129/2019, заведеної після смерті ОСОБА_3 вбачається, що за життя спадкодавиця склала заповіт, яким заповіла все належне їй на день смерті майно ОСОБА_1 і вона /позивачка/, в свою чергу, належним чином прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , подавши 10 квітня 2019 року в Бородянську районну державну нотаріальну контору відповідну заяву про прийняття спадщини /а..с. 52-60/.

З огляду на зазначене, суд вважає, що оскільки позивачка ОСОБА_1 належним чином прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , інших спадкоємців майна померлої немає, то 7/25 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_3 , успадкувала позивачка ОСОБА_1 .

Враховуючи положення ст. 317, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, згідно яких власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Відповідно до ст. 9, 156 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Верховний Суд України в Постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709 цс 16 зазначив, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статті 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи викладене, оскільки, як встановлено зібраними по справі доказами, відповідач, який доводився сином ОСОБА_3 та був відповідно членом її сім`ї, з моменту реєстрації - 10 вересня 2013 року, тобто більше одного року, не проживає у частині вказаного будинку, яка належала ОСОБА_3 , та яку спадкувала після смерті останньої ОСОБА_1 , у добровільному порядку з реєстрації не знімається, крім того ухилився від участі у розгляді справи і жодних заперечень щодо позову суду не надав, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування 7/25 частинами житлового будинку АДРЕСА_1 , що належали на праві власності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.71,72,150,163 ЖК України, ст. 10-13,259,263-265,268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування 7/25 частинами житлового будинку АДРЕСА_1 , що належали на праві власності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід бюджету судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області.

Повне рішення суду складено 06 листопада 2019 року.

Головуючий-суддяА.Міланіч