Справа № 127/1620/19
Провадження № 2/127/230/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2019 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Крижанівського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Позов мотивований тим, що 09.09.2016 р. між сторонами усно був укладений договір про те, що відповідач бере на виплату автомобіль марки OPEL OMEGA, 1996 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, терміном на 1 рік 6 місяців і зобов'язується за цей період виплатити 2500 доларів CША, На виконання цього договору позивач передав ОСОБА_2 вищезазначений автомобіль, а ОСОБА_2В, написав розписку про отримання автомобіля та зобов'язання виплатити суму 2500 доларів США до 09.03.2018 р. Остаточний розрахунок за цим договором мав відбутися не пізніше 09.03.2018 p., однак відповідач до теперішнього часу з позивачем не розрахувався та коштів в сумі 2500 доларів США не сплатив. Сума боргу за договором станом на 21.09.2018 р. складає 70154 грн. 50 коп., що еквівалентно 2500 доларів США за курсом НБУ станом на 21.09.2018 р. (100 доларів США - 2800,0618 грн.).

Відповідач подав відзив на позов, в якому зазначив про те, що за автомобіль він повністю розрахувався. В лютому-березні 2016 року 800,00 доларів США за адресою м. Вінниця, вул. Андрія Первозванного, буд.50 у присутності ОСОБА_4 (Вінниця, АДРЕСА_1). В липні 2016 року - 200.00 доларів США за адресою : м. Вінниця, вул. Андрія Первозванного, буд.50 у присутності ОСОБА_5 (АДРЕСА_2).В листопаді 2016 року 800,00 доларів CША за адресою : АДРЕСА_3 передав через ОСОБА_6 (АДРЕСА_4). В березні-квітні 2017 року частинами 4000.00 грн.+4000.00 грн.+3000.00 грн.+2000 грн. за адресою : м. Вінниця, вул. Андрія Первозванного, буд.40, без свідків за кредитні кошти, що підтверджується банківськими виписками. В листопаді-грудні 2017 року - 250,00 доларів США без свідків, за кредит у сумі 11000,00 грн., що підтверджується кредитною історією. В грудні 2017 року 150,00 доларів США, біля магазина «Світанок» по вул. Андрія Первозванного у м. Вінниці, у присутності ОСОБА_7 (АДРЕСА_5). 20 січня 2017 року - 600.00 доларів передав через ОСОБА_4 (Вінниця, АДРЕСА_1). Зі змісту спірного договору, який укладений в усній формі, видно, що за юридичною природою він належить до договору найму транспортного засобу на умовах викупу без плати за користування. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається в письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч.1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Зі змісту довіреності від 25.06.2016 р. видно, що позивач є представником власника транспортного засобу ОСОБА_8 Відповідачем не порушені права та інтереси позивача, тому що він не є власником автомобіля і невиплата за автомобіль грошових коштів не порушує його права та інтереси. В судовому засіданні позивач підтримав позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши письмові докази, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

09.09.2016 р. між сторонами був укладений договір про те, що відповідач бере у позивача на виплату автомобіль марки OPEL OMEGA, 1996 року випуску, номерний знак СВ 1992АТ, терміном на 1 рік 6 місяців і зобов'язується за цей період виплатити 2500 доларів CШA. На виконання цього договору ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 вищезазначений автомобіль, а ОСОБА_2В, написав розписку про отримання автомобіля та зобов'язання виплатити суму 2500 доларів США протягом 1,5 року, тобто до 09.03.2018 р. Остаточний розрахунок за цим договором мав відбутися не пізніше 09.03.2018 p., однак за цей період часу відповідач сплатив позивачу лише 1000 грн.

Факт сплати відповідачем 1000 грн. визнав у судовому засіданні позивач ОСОБА_1

Аналізуючи пояснення сторін у судовому засіданні, зміст договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу автомобіля OPEL OMEGA, 1996 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі (кузов, рама) №WOL000021T1126283, з розстрочкою платежу. Про найм (оренду) автомобіля в цьому договорі не йдеться.

Сторонами договору купівлі-продажу досягнуто істотні умови : ціну продажу та порядок розрахунку. Такий договір між двома фізичними особами може бути укладений у простій письмовій формі і обов»язковому нотаріальному посвідченню не підлягає.

Згідно з довіреністю від 25.05.2016 р. із строком дії на три роки, тобто до 25.05.2019 р., ОСОБА_8 уповноважує ОСОБА_1 або ОСОБА_4 користуватися з правом тимчасового використання за межами України. а також розпоряджатися (обміняти, здати в оренду або продати за ціною та на умовах на їх розсуд) належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ 786726, виданого Ніжинським ВРЕР УДАІ УМВС України в Чернігівській області 25.06.2011 року транспортним засобом марки Опель Омега, 1996 року випуску, шасі (кузов, рама) №WOL000021T1126283.

Тобто ОСОБА_1 мав повноваження продати автомобіль Опель Омега, 1996 року випуску, шасі (кузов, рама) №WOL000021T1126283, реєстраційний номер НОМЕР_1, який він одержав від ОСОБА_8 25.05.2016 р. взамін на належний ОСОБА_1 автомобіль китайського виробництва. Про такий обмін автомобілями було відомо і відповідачу ОСОБА_2

ОСОБА_2 також не заперечував і той факт, що спірний автомобіль на час вирішення справи судом у нього відсутній, тому що він його продав іншій особі.

Твердження відповідача про те, що за період з лютого 2016 р. по січень 2017 р. він повністю розрахувався з продавцем автомобіля ОСОБА_1 не доведені належними та допустимими доказами, тому що письмових доказів про сплату частинами (в розстрочку) суми договору від 09.09.20116 р. суду не подано. Обставини здійснення розрахунку за придбаний автомобіль не можуть бути підтверджені показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2 ст. 207 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчиняти на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 3 цієї статті зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Сума стягнення визначена судом у гривнях за офіційним курсом Національного банку України щодо долара США та станом на день ухвалення судового рішення, 02.04.2019 р. становить 26,97 грн. за 1 долар США.

З урахуванням одержаних позивачем коштів 1000 грн. сума стягнення складає 66425 грн. (2500 дол. США х 26,97 грн. 1000 грн. = 66425 грн.).

Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди суд не знайшов доведеними, тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Позивач інвалід 2 групи і звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір у розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача у дохід держави.

Керуючись ст. ст. 23, 202, 204, 207, 509, 526, 530, 623, 625 ЦК України, ст. ст. 4, 76-81,89, 141, 253-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, АДРЕСА_6, РНОКПП НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, АДРЕСА_7, РНОКПП НОМЕР_3, борг у розмірі 66425 грн.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, АДРЕСА_6, РНОКПП НОМЕР_2, судовий збір у дохід держави в розмірі 768,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05.04.2019 р.

Суддя