ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________
Справа №636/3470/17
Провадження № 6/636/51/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2019 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого судді Гуменного З.І.,

секретаря судового засідання Шикової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві подання старшого державного виконавця Чугуївського міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Чугуївського міжрайонного ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та м. ЧугуєвуГТУЮ юстиції в Харківській області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон без вилучення закордонного паспорту до виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

Вимоги обґрунтовані тим, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 57455693 з примусового виконання виконавчого листа № 636/3470/17, виданого 16.10.2018 Чугуївським міським судом Харківської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 завдані матеріальні збитки та моральну шкоду у сумі 20669,10 грн. Рішення суду на сьогоднішній день боржником не виконано, за час примусового виконання виконавчого документу будь-яких дій, спрямованих на його виконання, не здійснювалось, сума заборгованості не виплачена, майна, яке належить боржнику та на яке може бути звернено стягнення відсутнє. Враховуючи те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, Чугуївський міжрайонний ВДВС ГТУЮ в Харківській області звернувся до суду із даним поданням.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

У судове засідання представник Чугуївського міжрайонного ВДВС не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Під час розгляду подання судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

На виконанні Чугуївського міжрайонного ВДВС ГТУЮ в Харківській області перебуває виконавче провадження № 57455693, відкрите постановою від 20.10.2018 відносно боржника ОСОБА_2 з примусового виконання виконавчого листа № 636/3470/17, виданого 16.10.2018 Чугуївським міським судом Харківської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 завданих матеріальних збитків та моральної шкоди у сумі 20669,10 грн. Відповідно до ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржнику наданий строк для добровільного виконання рішення суду, копія якого, начебто, направлена боржнику. Однак підтвердження щодо направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження та отримання боржником цієї копії суду не надано.

В ході проведення виконавчих дій за виконавчим провадженням державним виконавцем проведені виконавчі дії, направлені на виявлення майна боржника у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», асаме: надісланий запит до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України, Комунального підприємства «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації». Так, інформація стосовно сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО щодо боржника, відсутня, інформація щодо відкритих на імя боржника рахунків у фінансових установах - відсутня, інформація про місце роботи боржника - відсутня, боржник пенсію в органах УПФУ не отримує, за боржником право власності на нерухоме майно не зареєстроване.

Також державним виконавцем накладений арешт на частину квартири, яка належить боржнику.

Крім того, на заяву боржника про те, що він має намір сплатити борг, державним виконавцем 28.01.2019р. боржнику направлений лист з повідомленням номеру рахунку, на який необхідно перерахувати борг за рішенням суду.

Однак державним виконавцем не здійснено виходу за адресою проживання боржника для перевірки майнового стану боржника, оскільки боржником добровільно рішення суду не виконується.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, визначено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

В силу ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах будь-якої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Також, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними і цьому Пакті.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Умовами ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України» встановлено вичерпний перелік обставин, за яких громадянинові України може бути тимчасово обмежено право громадянина України на виїзд з України, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

До подання державним виконавцем на підтвердження ухилення боржника від виконання рішення суду додані лише копія виконавчого листа, копії постанови про відкриття виконавчого провадження та Довідки про відсутність майна, рахунків та джерел отримання доходів.

Матеріали, надані суду разом із поданням, не містять доказів надсилання боржнику постанов про відкриття виконавчого провадження з повідомленням про вручення за місцем фактичного проживання, а не реєстрації.

Будь-яких доказів ухилення боржника від виконання рішення суду державний виконавець, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, не надав, оскільки ухиленням від виконання рішення суду є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання цього обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

На підставі зазначеного, враховуючи те, що заборона виїзду за межі України є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання, суд приходить до висновку, що подання про тимчасову заборону виїзду за межі України ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 133, 141, 258, 259, 260, 261, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 352, 353, 354 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Чугуївського міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя