Номер провадження: 22-ц/813/3257/19
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач Державне підприємство Міністерства оборони України «Південьвійськбуд»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2018 року у складі судді Абухіна Р.Д.,

в с т а н о в и в:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства Міністерства оборони України «Південьвійськбуд» та з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просив суд скасувати наказ ДП МОУ «Південьвійськбуд» №17-о/с від 14.05.2018 у частині, що стосується ОСОБА_1 ; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 38 510,80 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що наказом №2 від 15.01.2016 він прийнятий на посаду помічника директора з виробничих питань ДП МОУ «Південьвійськбуд», згодом на підставі наказу №47 від 29.09.2016 переведений на посаду директора з основних фондів. Наказом Міністерства оборони України №13 від 12.01.2018 «Про ліквідацію державного підприємства Міністерство оборони України «Південьвійськбуд» припинено юридичну особу шляхом її ліквідації, призначено ліквідаційну комісію у складі голови ОСОБА_2 В ОСОБА_3 , членів комісії: менеджера по роботі з підприємствами концерну «Військессетменеджмент» ОСОБА_4 та заступника директора ДП МОУ «Південьвійськбуд» ОСОБА_5 В.В. Наказом Голови ліквідаційної комісії ДП МОУ «Південьвійськбуд» №17 о/с від 14.05.2018 позивача звільнено з роботи на підставі ч.1 ст. 40 КЗпП України, чим змінено склад ліквідаційної комісії та припинено її діяльність. Позивач вважає, що наказ про його звільнення є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки його звільненням було змінено склад ліквідаційної комісії, що фактично спричинило припинення її роботи та такі дії не входять до повноважень голови ліквідаційної комісії, а отже є перевищенням повноважень.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2018 року у позові відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, щоякщо ліквідацію провадить орган управління підприємством або директор, ліквідаційна процедура здійснюватиметься в межах їх трудових функцій, тобто вони продовжуватимуть роботу в межах трудових відносин, що вже склалися до повного закінчення ліквідаційної процедури. У решті випадків відносини між власником і членами ліквідаційної комісії або ліквідатором перебуватимуть у полі цивільно-правових відносин. У даному випадку відносини між власником (Міністерством оборони України) юридичної особи (Державного підприємства Міністерства оборони України «Південьвійськбуд») та ОСОБА_1 (членом ліквідаційної комісії) були оформлені трудовим договором, за яким здійснювалась оплата праці, в тому числі, і за виконання обов`язків члена ліквідаційної комісії. Для прозорої роботи ліквідатора, в якій не буде вбачатись корупційної складової, потрібні щонайменше три члени ліквідаційної комісії, що підтверджено і наказом №13 Міністерства оборони України, згідно якого призначено ліквідаційну комісію у складі трьох осіб. Власником відповідача рішення про зміну складу ліквідаційної комісії прийнято не було. Таким чином, видаючи наказ про звільнення, відповідач перевищив свої повноваження і самостійно змінив склад ліквідаційної комісії, з моменту звільнення не здійснював оплату праці.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, представників позивача та відповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Матеріали справи свідчать, що наказом ДП МО України «Південьвійськбуд» від 15.01.2016 №2 (по особовому складу) «Про прийом на роботу» ОСОБА_1 призначено на посаду помічника директора з виробничих питань ДП МО України «Південьвійськбуд» з 22.01.2016 з посадовим окладом згідно штатного розпису.

02.03.2016 наказом т.в.о. директора ДП МО України «Південьвійськбуд» ОСОБА_6 №19 «Про виконання службових обов`язків» на помічника директора ДП МО України «Південьвійськбуд» ОСОБА_1 покладено виконання обов`язків директора ДП МО України «Південьвійськбуд» у разі відсутності т.в.о. директора ОСОБА_6 по причинам перебування у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та інше.

Наказом ДП МО України «Південьвійськбуд» від 29.09.2016 №47 (по особовому складу) «Про переведення на іншу посаду, прийняття на роботу» ОСОБА_1 , помічника директора з виробничих питань, переведено за його згодою постійно заступником директора з 29.09.2016.

Наказом МО України №13 від 12.01.2018 «Про ліквідацію державного підприємства Міністерства Оборони України «Південьвійськбуд» припинено юридичну особу ДП МО України «Південьвійськбуд» шляхом її ліквідації.

Згідно з п.2 вищезазначеного наказу призначено ліквідаційну комісію у складі голови ліквідаційної комісії - радника генерального директора Концерну «Військессетменеджмент» Ковернега А.В.; членів ліквідаційної комісії: Міщук Д.І. - менеджера по роботі з підприємствами Концерну «Військессетменеджмент»; Кушнаренко В.В. - заступника директора ДП МО України «Південьвійськбуд».

На виконання вищезазначеного наказу, головою ліквідаційної комісії видано наказ від 23.01.2018 №2 «Про затвердження плану заходів з ліквідації», відповідно до п. 15 якого проводиться звільнення з роботи працівників (з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку).

З метою виконання наказу №2 від 23.01.2018 «Про затвердження плану заходів з ліквідації» 25.01.2018 за вих. №16/19 про майбутнє звільнення, у зв`язку з ліквідацією підприємства, під підпис повідомлено заступника директора з основних фондів ОСОБА_1

09.02.2018 відповідачем на адресу Одеського міського центру зайнятості направлена звітність інформація про запланове масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, де, зокрема, зазначалось про майбутнє вивільнення ОСОБА_1 (заступника директора з основних фондів).

Даний звіт був отриманий Одеським міським центром зайнятості того ж дня, 09.02.2018, про що свідчить підпис відповідальної особи, яка прийняла інформацію та номер вхідної кореспонденції №375/02-07 від 09.02.2018, а також лист директора Одеського міського центру зайнятості за №55/02-08 від 09.02.2018.

Наказом Голови ліквідаційної комісії ДП МОУ «Південьвійськбуд» №17 (по особовому складу) від 14.05.2018 ОСОБА_1 звільнено з посади заступника директора ДП МОУ «Південьвійськбуд» відповідно до ч. 1 ст.40 Кодексу законів про працю у зв`язку з ліквідацією підприємства.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю - трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним, зокрема, у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Під змінами в організації виробництва і праці в п. 1 ст. 40 КЗпП України, зокрема, маються на увазі ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Працівника можна звільнити з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України, якщо здійснюється ліквідація, реорганізація, перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочується чисельність або штат її працівників.

Статтею 110 ЦК України визначено, що юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісія з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

Приписами частини 4 вищезазначеної статті передбачено, що до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи.

Відповідно до ч.5 ст. 111 ЦК України - ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо закриття відокремлених підрозділів юридичної особи (філій, представництв) та відповідно до законодавства про працю здійснює звільнення працівників юридичної особи, що припиняється.

Згідно з п.6.4 Статуту підприємства - заступники керівника підприємства, керівники та спеціалісти підрозділів апарату управління, структурних підрозділів підприємства призначаються на посаду і звільняються з посади керівником підприємства.

Відповідно до відомостей, які містились в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на день звільнення ОСОБА_1 , керівником (головою ліквідаційної комісії) був ОСОБА_7 .

Позивач вважає, що його звільнення є незаконним так як відсутні правові підстави для звільнення його як члена ліквідаційної комісії.

Проте, з вищевикладеного вбачається, що ОСОБА_1 звільнено з посади як заступника директора ДП МОУ «Південьвійськбуд» відповідно до ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю у зв`язку з ліквідацією підприємства, а не як члена ліквідаційної комісії.

Відповідно до наказу ДП МО України «Південьвійськбуд» №14-А о/с від 24.04.2018 на виконання Плану заходів з ліквідації підприємства, затвердженого наказом від 23.01.2018 №2 внесено зміни до штатного розпису з 15.05.2018 року, якими виведено зі штатного розпису з 15.05.2018 посаду заступника директора з основних фондів, яку займав ОСОБА_1 .

Враховуючи, що в ДП МО України «Південьвійськбуд» мала місце ліквідація та ОСОБА_1 обіймав посаду заступника керівника підприємства, згода на його звільнення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) за таких обставин, відповідно до ст.43-1 КЗпП України, не була потрібна.

Отже, ДП МОУ «Південьвійськбуд» дотримано процедуру звільнення ОСОБА_1 з посади заступника директора з основних фондів, а тому наказ голови ліквідаційної комісії ДП МОУ «Південьвійськбуд» №17-о/с від 14.05.2018 про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника директора з основних фондів на підставі ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України є законним та підстави для його скасування відсутні.

Посилання позивача на необхідність наявності трьох членів ліквідаційної комісії для прозорої роботи ліквідатора судом не приймається, оскільки вказані твердження не впливають на законність наказу відповідача про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника директора підприємства. ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах із відповідачем, відтак оцінці підлягає дотримання процедури звільнення його як працівника, проте порушень в порядку звільнення не встановлено.

КЗпП України не визначені спеціальні вимоги щодо порядку звільнення осіб членів ліквідаційних комісій, відтак застосуванню підлягають загальні норми, доводи про порушення не можуть ґрунтуватися на припущеннях, тому підставою скасування рішення суду бути не можуть.

Виконання роботи безоплатно може бути підставою для пред`явлення відповідних майнових вимог, проте у цій справі такі не були предметом вирішення, оскільки ОСОБА_1 не заявлялися. В свою чергу, порушення щодо процесу ліквідації юридичної особи можуть бути предметом оспорення, однак не в межах трудового спору, тому з огляду і на такі обставини апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни судового рішення - не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.11.2018 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 04.11.2019.

Головуючий:

Судді: