Березівський районний суд Одеської області
Справа № 508/616/18
Провадження № 2/494/164/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року Березівський районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді Дєткова О.Я.,

при секретарі Козубенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Березівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту та визнання будинку особистою приватною власністю, треті особи - приватний нотаріус Миколаївського районного нотаріального округу Одеської області Сологуб Олег Анатолійович та Миколаївська селищна рада,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з цією позовною заявою до суду, посилаючись на те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року його батька ОСОБА_3 , відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 . В травні 2018 року позивач подав до приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини. ОСОБА_1 вказав, що його покійний батько був одружений вдруге з ОСОБА_4 у 2006 році, яка також подала заяву про прийняття спадщини та надала свідоцтво про право власності на вказаний будинок датований 2007 роком. Позивач вважає, що будинок не відноситься до об`єкту права спільної сумісної власності, а є особистою власністю покійного батька, оскільки приблизно у 1987-1988 році батько одержав земельну ділянку для будівництва житлового будинку та до 1998 року будинок разом з господарськими спорудами були повністю добудовані. З огляду на вищевказане, просить встановити факт належності ОСОБА_3 на праві особистої приватної власності вищевказаного будинку.

ОСОБА_4 позов визнала і не заперечує проти його задоволення.

Приватний нотаріус Миколаївського районного нотаріального округу Одеської області Сологуб О.А. у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Представник Миколаївської селищної ради у судове засідання не з`явився, однак своєю заявою просить розглядати справу за його відсутності, зазначивши при цьому, що проти заявлених вимог не заперечує.

Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з 1985 року по 1996 рік перебували у шлюбі, про що свідчить довідка про реєстрацію шлюбу та свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.9,11).

Згідно рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 16 березня 1994 року про розподіл майна подружжя, недобудований будинок за адресою: АДРЕСА_1 перейшов у власність ОСОБА_3 (а.с.21-26).

Відповідно до свідоцтва про народження від 8 жовтня 1986 року батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_3 (а.с.8).

ОСОБА_3 був одружений вдруге 4 квітня 2006 року з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу (а.с.48).

Відповідно до ч.1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених ЗК України.

Власником вищевказаного житлового будинку являється ОСОБА_3 згідно свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно та технічного паспорту (а.с.49-55).

Згідно ч.1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Як слідує з пояснень позивача його батько повністю побудував житловий будинок у 1998 році, тобто до шлюбу, а оформив право власності на нього лише у 2007 році, вже після одруження вдруге.

Правова природа набуття права власності на новобудову відрізняється від набуття права власності на інше майно, оскільки новобудова може бути здійснена за рахунок інших осіб, у тому числі й за рахунок колишнього подружжя, а прийнята в експлуатацію вже під час укладення нового шлюбу. Тому сам по собі факт оформлення права власності на новобудову в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Більше того, з матеріалів справи вбачається, що спірний будинок, будучи недобудованим, при розподілі спільного майна подружжя у 1994 році виділявся

ОСОБА_3 дає суду підстави вважати спірний житловий будинок особистою приватною власністю покійного ОСОБА_3

Керуючись ст.ст.12,13,81,89,264 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Встановити факт, що житловий будинок АДРЕСА_1 належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 на праві особистої приватної власності.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків,зазначених у частині другій статті 358 цього кодексу.

Згідно п.15 та підпункту 15.5 Розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: