справа № 691/1167/19
провадження № 2/691/646/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань Шмунь Н.В.

з участю учасника справи представника позивача ОСОБА_1

провівши у підготовчому засіданні в залі суду м. Городище розгляд цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_2 до Городищенської міської ради Черкаської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права власності на 3/4 частини житлового будинку та надвірних споруд в порядку спадкування за законом та на 1/4 частини у зв`язку із втратою правовстановлюючого документа,-

встановив :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовною заявою до Городищенської міської ради Черкаської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права власності на 3/4 частини житлового будинку та надвірних споруд в порядку спадкування за законом та на 1/4 частини у зв`язку із втратою правовстановлюючого документа.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Городище Черкаської області померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 . ОСОБА_4 до дня смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Городищенської міської ради від 23.10.2018 року № 7472. На день смерті ОСОБА_4 на праві власності належала 1/2 частка житлового будинку в АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності виданим Городищенською державною нотаріальною конторою 25 вересня 1979 року за № 1972. Окрім того, на день смерті ОСОБА_4 їй належала також 1/4 частини будинку та надвірних споруд за вказаною адресою, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом виданим Городищенською держнотконторою 25 вересня 1979 року Р. №1974, згідно із яким власниками 1/2 частини будинку та надвірних споруд по АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 , та він. Вказані обставини також підтверджуються довідкою Комунального підприємства "ЧООБТІ" від 05 листопада 2018 року № 565-0. В даний час оригінали Свідоцтва про право власності виданого Городищенською державною нотаріальною конторою 25 вересня 1979 року № 1972 та Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Городищенською державною нотаріальною конторою 25 вересня 1979 року № 1974 - втрачені. Як син ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 , та на день її смерті постійно проживав разом з нею, за адресою: АДРЕСА_1 . Здійснював догляд, вів з нею спільне господарство, а коли ОСОБА_4 померла, здійснив її поховання. Вказана обставина підтверджується актом опитування сусідів від 12 липня 2019 року. Разом з тим, коли 29 травня 2019 року звернувся до приватного нотаріуса Соколової О.М., щоб отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/4 частини житлового будинку та надвірних споруд, що належали його матері, то нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії через пропуск строку встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України, відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок та відсутність документів, які б підтверджували родинні стосунки між ним та ОСОБА_4 , або рішення суду про родинні зв`язки. У його свідоцтві про народження матір`ю записана ОСОБА_4 , у свідоцтві про смерть ОСОБА_4 , в довідці Городищенської міської ради від 23 жовтня 2018 року № 7472 - ОСОБА_4 , у Свідоцтві про право власності від 25 вересня 1979 року та у Свідоцтві про право на спадщину за законом від 25 вересня 1979 року Р. № 1974, в довідці Комунального підприємства "ЧООБТІ" від 05 листопада 2018 року № 565-0 - ОСОБА_4 , в Будинковій книзі - ОСОБА_4 . У зв`язку із вказаними розбіжностями у написанні імені матері в різних документах, однією із підстав відмови у вчиненні нотаріальної дії є відсутність документів, які б підтверджували родинні зв`язки між ним і ОСОБА_4 або рішення суду про встановлення факту родинних відносин. ОСОБА_4 через похилий вік потребувала постійного догляду та піклування. Забезпечити щоденний догляд за нею, проживаючи за різними адресами, не мав можливості, тому перейшов жити до матері, де постійно проживав до дня її смерті. Зареєструвати своє місце проживання біля матері і що це потім може вплинути на спадкові права, навіть не подумав, тому місце проживання залишилось зареєстрованим по АДРЕСА_1 . Документально підтвердити постійне місце проживання разом із матір`ю на день її смерті не зміг, а тому нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії, через пропуск строку встановленого для прийняття спадщини. Відповідно до акту опитування сусідів від 12 липня 2019 року, проведеного депутатом Городищенської міської ради ОСОБА_7 , сусіди, з якими постійно спілкується та часто бували в будинку, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , підтверджують ту обставину, що він без реєстрації фактично проживав разом з ОСОБА_4 до дня її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на будинок та надвірні споруди по АДРЕСА_1 , то нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії і через відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок. Разом з тим, згідно із довідкою КП "ЧООБТІ" від 05 листопада 2018 року №565-0, 1/2 частини будинку та надвірних споруд по АДРЕСА_1 згідно із свідоцтвом про право на спадщину виданим Городищенською держнотконторою 25 вересня 1979 року, зареєстрованим в реєстрі за № 1974 - належить ОСОБА_4 та йому, а 1/2 частини - ОСОБА_4 , згідно із Свідоцтвом про право власності виданим Городищенською держнотконторою, 25 вересня 1979 року, зареєстрованим в реєстрі за № 1972. Нерухомість що по АДРЕСА_1 складається із житлового будинку, загальною площею 37,1 кв.м., позначеному на схематичному плані земельної ділянки літером А-1, погріба з шийкою (літер В), веранди (літер а), огорожі(№1). Зазначені обставини стали підставою звернення до суду.

Позивач в судове засідання не з`явився. Участь в судовому засіданні взяла його представник, яка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві і просила їх задоволити.

Представник відповідача Городищенської міської ради Черкаської області, будучи вчасно та належним чином повідомленим про розгляд справи у судове засідання не з`явився, але надав лист від 04 жовтня 2019 року за №5768 про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги визнає. Неявка представника відповідача не перешкоджає розглядові справи по суті, так як сторона повідомлена вчасно та належним чином. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для об`єктивного розгляду і слухає справу у його відсутність.

Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, вислухавши представника позивача, враховуючи належне повідомлення відповідача і відсутність від нього відзиву, заперечення, чи то клопотань про необґрунтованість позовних вимог, свідчення свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_8 про те, що позивач проживав постійно разом з ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , здійснював догляд за нею, спільно вів господарство, здійснив її поховання, вбачає підстави до розгляду цивільної справи у підготовчому судовому засіданні, згідно до ст.200 ЦПК України, та дослідивши докази у справі, вважає, що позов частково обґрунтований і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, та враховуючи положення цивільно-процесуального законодавства позивач повинен довести підставу позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, пов`язує свою матеріально-правову вимогу, а суд повинен з`ясувати обставини, які пов`язані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини - ст. 265 ЦПК України. При цьому, факти та підстави позову, які підведені під гіпотезу певної норми матеріального права, вказують на юридичну природу спірних правовідносин, що являється предметом позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до ст. 315 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Факт, про встановлення якого просить позивач, має для нього юридичне значення, остільки надасть йому право належним чином оформити спадщину.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 жовтня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» рекомендовано судам під час розгляду справ про спадкування розглядати справи за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права і обов`язки інших осіб та за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 , у графі батьки записано: батько ОСОБА_10 , мати - ОСОБА_4 (а.с.12). Згідно свідоцтва про право власності від 25 вересня 1979 року, зареєстрованого у реєстрі за №1972, ОСОБА_4 належить 1/2 частки в спільному майні набутому подружжям під час шлюбу та складається з жилого будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 на землі колгоспу «Заповіт Леніна», будинок глинобитний, критий шифером, житловою площею 16,90 кв.м. (а.с.13). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 вересня 1979 року, зареєстрованого в реєстрі №1974, спадкоємцями майна ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рівних частках кожний, є дружина ОСОБА_4 , яка проживає в АДРЕСА_1 та син ОСОБА_2 , 1971 року народження, який проживає там же (а.с.14). Спадкове майно на яке видане свідоцтво, складається з: однієї другої частини будинку з відповідною частиною надвірних споруд, який знаходиться в АДРЕСА_1 на землі колгоспу «Заповіт Леніна», будинок глинобитний, критий шифером (а.с.14). ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_3 (а.с.15). Відповідно до довідки виконавчого комітету Городищенської міської ради Черкаської області від 23 жовтня 2018 року №7472, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті проживала одна в АДРЕСА_1 (а.с.16). Згідно технічного паспорта виготовленого на замовлення ОСОБА_2 станом на 31 жовтня 2018 року, житловий будинок по АДРЕСА_1 складається із: житлового будинку, загальною площею 37,1 кв.м., позначеному на схематичному плані земельної ділянки літером А-1, погріба з шийкою (літер В), веранди (літер а), огорожі(№1) (а.с.17-19). Як вбачається із змісту довідки Городищенського відділку Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднань бюро технічної інвентаризації» від 05 листопада 2018 року №565-0, власниками домоволодіння по АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 і ОСОБА_2 , в рівних частках кожний, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 вересня 1979 року, зареєстрованого в реєстрі №1974 та на 1/2 ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 25 вересня 1979 року, зареєстрованого у реєстрі за №1972 (а.с.20). Із паспорта громадянина України Серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та Будинкової книги для реєстрації громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_1 , вбачається, що позивач за вказаною адресою не зареєстрований (а.с.9-10, 25-26). Відповідно до Акту опитування сусідів від 12 липня 2019 року, ОСОБА_2 на день смерті ОСОБА_4 постійно проживав разом з нею в АДРЕСА_1 , здійснював догляд за нею, спільно вели господарство, а коли остання померла, то здійснив її поховання (а.с.22). Позивач, 29 травня 2019 року, звернувся до приватного нотаріуса Городищенського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, але згідно постанови нотаріуса отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини визначеного законом, відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок та документів, які б підтверджували родинні стосунки між ним та ОСОБА_4 (а.с.21).

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного Кодексу України спадкування - перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що відкривається внаслідок смерті особи, і до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті. За ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право власності, згідно ст. 328 ч.1 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом - ч.2 ст. 328 ЦК України.

Відповідно ч.3 та ч.5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як зазначила в судовому засіданні представник позивача, встановлення факту родинних відносин потрібне позивачу для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 ..

Частиною 3 ст.12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до положень ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши вище зазначені документи та дані, які в них містяться слід вбачати, що що у свідоцтві про смерть ОСОБА_4 Серії НОМЕР_3 , була допущена помилка у графі при записі імені та зазначено слід розуміти замість ОСОБА_4 - ОСОБА_4 (а.с.15), яка підлягає усуненню шляхом постановлення судового рішення.

Не всі вимоги позивача є такими, що підлягають до задоволення.

Так, під час розгляду заяви і це відповідає фактичним обставинам справи, встановлено і наступне. Позивач, 29 травня 2019 року, звернувся до приватного нотаріуса Городищенського районного нотаріального округу із заявою на видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, але постановою нотаріуса цому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини визначеного законом, відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок та документів, які б підтверджували родинні стосунки між ним та ОСОБА_4 (а.с.21). Як зазначила в судовому засіданні представник позивача, встановлення факту родинних відносин потрібне позивачу для оформлення права на спадщину після смерті ОСОБА_4 , але згідно письмових доказів, позивачем не надано жодного документу, який би містив відомості про його проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_4 до її смерті. У разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, управління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Саме таким доказом є довідка виконавчого комітету Городищенської міської ради Черкаської області від 23 жовтня 2018 року №7472, але за її змістом ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті проживала одна в АДРЕСА_1 (а.с.16). Позивач надав Акт опитування сусідів від 12 липня 2019 року про підтвердження факту проживання із ОСОБА_4 до дня її смерті (а.с.22), який не є доказом на відміну до вище зазначеної довідки органу місцевого самоврядування. Відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але орган, що видав довідку, зазначає, що спадкодавець проживала одна (а.с.16) і ця обставина перед судом не спростована належними і допустимими доказами.

Пленум Верховного Суду Украіїни в п. 23 Постанови від 30.05.2008 р. №7 зазначив, що у випадку, коли постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Таким чином позовна вимога в частині встановлення факту своєчасного прийняття спадщини не підлягає до задоволення, оскільки ніким не оспорюється і сама по собі захищена положеннями ч.3 ст.1268 ЦК України.

Що стосується вимоги позивача про визнання права власності на 3/4 частини житлового будинку та надвірних споруд в порядку спадкування за законом та на 1/4 частини у зв`язку із втратою правовстановлюючого документа, то дана вимога також не підлягає до задоволення, остільки згідно довідки Городищенського відділку Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднань бюро технічної інвентаризації» від 05 листопада 2018 року №565-0, власниками домоволодіння по АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 і ОСОБА_2 , в рівних частках кожний, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 вересня 1979 року, зареєстрованого в реєстрі №1974 та на 1/2 ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 25 вересня 1979 року, зареєстрованого у реєстрі за №1972 (а.с.20). З наведеного вбачається, що правовстановлюючі документи на будинок зареєстровані 25 вересня 1979 року в реєстрі №1974 та №1972. Позивач, звернувся до приватного нотаріуса Городищенського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно 29 травня 2019 року, але ніяких дій щодо отримання дублікатів втрачених документів не вчинив, лише 04 жовтня 2019 року подав оголошення в газету «Вісник Городищини» №40 про втрату таких, в той час, як міг вчинити наступні дії.

Так, відповідно до пункту 6.4 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 7 лютого 2002 року № 7/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції 18 лютого 2002 року за № 157/6445, у разі крадіжки, втрати, пошкодження, тощо, свідоцтва про право власності чи витягу про реєстрацію прав БТІ можуть видати дублікат витягу або за дорученням органів місцевого самоврядування, місцевої державної адміністрації та інших органів здійснити необхідні підготовчі заходи для видачі дубліката свідоцтва. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачем не доведено факт неможливості отримати дублікати правовстановлюючих документів на будинок по АДРЕСА_1 , не надано будь-яких доказів щодо відмови у їх отриманні, то додатково підстав визнання права власності за позивачем не вбачається.

Керуючись, ст.ст.2, 3, 4, 5, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83,200, 263, 264, 265, 273, 315, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.1216,1217,1218,1220,1268,1270 ЦК України суд, -

вирішив :

позовну заяву ОСОБА_2 до Городищенської міської ради Черкаської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права власності на 3/4 частини житлового будинку та надвірних споруд в порядку спадкування за законом та на 1/4 частини у зв`язку із втратою правовстановлюючого документа - задоволити частоково.

Встановити факт, що згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 та свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Копію рішення направити позивачу, відповідачу, для відому.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Повне рішення суду складено 16 жовтня 2019 року.

Суддя О. М. Савенко