23.10.2019 227/2724/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 жовтня 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Мацишин Л.С.,

за участю

секретаря судового засідання: Михайловської Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля за правилами спрощеного позовного провадження в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за Кредитним договором № /Т/972135 від 01 червня 2013 року в розмірі 56231,00 грн., з яких: 25000,00 грн. - заборгованість за основним боргом; 18,00 грн. - заборгованість за процентами; 26813,00 грн. - заборгованість за комісією; 4400,00 грн. - штрафи, пеня.

В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що 01 червня 2013 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» укладено Кредитний договір № /Т/972135. 23 березня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір №2 про відступлення прав вимоги, за яким набувачу передано право вимоги до відповідача за Кредитним договором згідно Додатку № 1 у сумі 56231,00 грн., з яких: 25000,00 грн. - заборгованість за основним боргом; 18,00 грн. - заборгованість за процентами; 26813,00 грн. - заборгованість за комісією; 4400,00 грн. - штрафи, пеня. Відповідач зобов`язань з повернення кредиту не виконав. Позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості за Кредитним договором разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Проте відповідачем заборгованість не погашено, через що позивач вимушений звернутися до суду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак, у позовній заяві зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, банк не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом опублікування оголошення на офіційному сайті судової влади України. Із заявою про розгляд справи у відсутність відповідача та з повідомленням причин неявки до суду не звертався, відзиву на позовну заяву до суду не надавав.

Згідно ч. ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини.

01 червня 2013 року на підставі Анкети клієнта - фізичної особи (а.с.7) між Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № /Т/972135, відповідно до п. 2.1. якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 25000 грн. зі сплатою відсотків 0,01% річних, зі строком погашення по 31 травня 2016 року включно.(а.с.4)

Отримання коштів відповідачем ОСОБА_1 підтверджується заявою на видачу готівки № 3578 (а.с.11), за що на виконання пп.2.1.2.1. Кредитного договору (а.с.4) відповідачем було сплачено комісію за надання кредитних коштів у розмірі 2,25% від суми кредиту, тобто 562,50 грн. (а.с.11)

Відповідно до пп. 2.1.3. Кредитного договору, погашення кредиту, сплата нарахованих процентів за користування кредитом, сплата комісії за супроводження кредиту здійснюється щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місцем надання кредиту, 15 числа кожного місяця рівними частинами, в сумі 1507,06 грн. (щомісячний платіж, який включає в себе частину заборгованості за кредитом, нараховані проценти за користування кредитом, комісію за супроводження кредиту) та з кінцевою датою погашення всієї заборгованості за кредитом 31 травня 2016 року.

Крім того, за умовами пп. 2.1.2. цього Кредитного договору, позичальник зобов`язався сплачувати банку щомісячну комісію за супроводження кредиту у розмірі 3,25 % від суми кредиту, яка становить 812,50 грн., та включається в суму щомісячного платежу.

Підпунктом 4.2.8. Кредитного договору також передбачено можливість здійснювати відступлення права вимоги за даним Договором третім особам, письмово повідомляти про даний факт позичальника протягом п`яти днів після такого відступлення.

За результатами проведеного електронного аукціону щодо активів Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК», переможцем якого став позивач по справі ( а.с.19), 23 березня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір № 2 про відступлення права вимоги, відповідно до п. 2.2. якого новий кредитор в день укладення цього Договору, але не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4.1. Договору, набуває усі права кредитора за основним договором, включаючи, проте не обмежуючись, право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок у розмірах, вказаних у Додатку до цього Договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань. Розмір прав вимоги , які переходять до нового кредитора, вказаний у Додатку №1 до цього Договору. Права кредитора за основними договорами переходить до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують в момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку боржника, що надане банку відповідно до умов Основних договорів. (а.с.21)

Як вбачається з витягу з Додатку № 1 до Договору № 2 про відступлення права вимоги від 23 березня 2018 року Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, новому кредитору, тобто Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги до боржника ОСОБА_1 за Кредитним договором № /Т/972135 від 01 червня 2013 року на наступну заборгованість: 25000,00 грн. - заборгованість за основним боргом; 18,00 грн. - заборгованість за процентами; 26813,00 грн. - заборгованість за комісією; 4400,00 грн. - штрафи, пеня, що загалом становить 56231,00 грн. (а.с.23)

27 березня 2018 року, тобто у межах п`ятиденного строку відповідно до вимог Кредитного договору, відповідачу ОСОБА_1 було направлено повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по Кредитному договору № /Т/972135 від 01 червня 2013 року та включення його персональних даних до бази персональних даних, в якому повідомлено про необхідність сплати боргу у розмірі 56231,00 грн. (а.с.18)

Як встановлено із наданих документів, відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики.

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. (ст. 611 ЦК України).

Таким чином, виходячи з встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за основним боргом у розмірі 25000,00 грн. та заборгованості за процентами за кредитним договором у розмірі 18,00 грн. підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за комісією за користування кредитом, то суд виходить з наступного.

Згідно пп. 2.1.2. цього Кредитного договору, позичальник зобов`язався сплачувати банку щомісячну комісію за супроводження кредиту у розмірі 3,25 % від суми кредиту, яка становить 812,50 грн., та включається в суму щомісячного платежу. Сплата комісії здійснюється щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту не пізніше 15 числа кожного місяця, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. (а.с.4)

Згідно витягу з Додатку № 1 до Договору № 2 про відступлення права вимоги, заборгованість за комісією становить 26813,00 грн.

Оскільки позивач надав позичальнику кредит на споживчі потреби, то особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів».

Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013, умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.

Згідно статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на момент укладення договору) встановлює, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 вказується, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсація сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним. Несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що встановлення у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячної плати, а саме винагороду є незаконним, оскільки банк не повинен встановлювати платежі обов`язкові для споживача за свої дії, на власну користь. Крім того, суд зазначає, що Банком не визначено у Кредитному договорі, які саме послуги за комісію, так звану щомісячну винагороду, надаються клієнту. Умови кредитного договору, якими встановлено обов`язок позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредиту є несправедливими, суперечать принципу добросовісності, призводять до істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків.

Як наслідок, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення суми заборгованості по нарахованій комісії за користування кредитом задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги позивача про стягнення штрафів та пені у розмірі 4400,00 грн., то суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пунктом 5.1. Кредитного договору передбачено, що у разі прострочення позичальником строків погашення щомісячного платежу/частини щомісячного платежу позичальник сплачує банку штраф у розмірі 150,00 грн. за кожний прострочений щомісячний платіж. (а.с.5)

Згідно із ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

З 30 квітня 2018 року антитерористичну операцію переформатовано в операцію об`єднаних сил, при цьому вищевказані заходи залишаються чинними та діють на території відповідно до нижченаведеного Переліку.

Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Харцизьк Донецької області віднесено до вказаного переліку.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 (а.с.12-15), зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що не підлягають стягненню з відповідача штрафи та пеня у розмірі 4400,00 грн.

Таким чином, на користь позивача з відповідача належить стягнути заборгованість в сумі 25018,00 грн., а саме: 25000,00 грн. заборгованості за основним боргом; 18,00 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які в свою чергу підлягають задоволенню частково. В іншій частині позовних вимог слід відмовити з вищенаведених підстав.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України, в користь позивача із відповідача слід стягнути понесені судові витрати по справі пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 854,68 грн. судового збору.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 526, 530, 549, 598, 599, 610, 611, 615, 629, 1048-1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 5, 12, 81, 141, 263, 273, 279-284, 288 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (; адреса місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ 01032) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (; адреса місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м.Київ 01032) заборгованість за договором № /Т/972135 від 23 березня 2018 року в розмірі 25018,00 грн. (двадцяти п`яти тисяч вісімнадцяти гривень 00 копійок), а саме: 25000,00 грн. заборгованості за основним боргом; 18,00 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати по сплаті судового збору в розмірі 854,68 грн. (вісімсот п`ятидесяти чотирьох гривень 68 копійок).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Добропільський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення виготовлено 04 листопада 2019 року.

Головуючий суддя Л.С.Мацишин

23.10.2019