Справа № 564/66/19
Костопільський районний суд Рівненської області у складі:
головуючий суддя Левчук В.В.
секретар судового засідання Зберун К.Ф.
позивача - не з'явився
відповідача - не з'явився
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу №564/66/19 за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) про збільшення розміру відшкодування втраченого заробітку (збитки від злочину)
ОСОБА_1 звернулася до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру відшкодування втраченого заробітку (збитки від злочину).
Позивач та її представник в судові засідання не з'явилися, позивачем подано заяву про розгляд справи у її відсутності.
Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідач в черговий раз в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив та не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву. Про дату, час та місце розгляду справи відповідача було повідомлено належним чином.
Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.4 ст.223 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, дійшов висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних, доказів та постановити заочне рішення.
Суд, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення..
Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Так, рішенням Костопільського районного суду Рівненської області встановлено, що 03 серпня 2006 року відповідач під час керування автомобілем, заподіяв позивачці тяжкі тілесні ушкодження, що призвело до втрати нею 100 відсотків професйіної працездатності та втрати заробітної плати.
Вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 22 травня 2007 року ОСОБА_2 визнанно виним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Судом було встановлено, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 46 від 06 червня 2014 року позивачці встановлено 100 відсоткова втрата професійної працездатності, повторне переосвідчення - у червні 2019 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 1195 ЦК України позивач має право на відшкодування заробітку, втраченого нею внаслідок втрати професійної працездатності.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області № 564/1096/14-ц від 01 липня 2014 року було задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру відшкодування втраченого заробітку і стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 втрачений заробіток в розмірі 5640 грн. починаючи з 16 травня 2014 року і до 06 червня 2019 року.

Рішенням Костопільського районного суду від 23.04.2018 збільшено розмір щомісячного відшкодування втраченого заробітку, який стягується з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, згідно рішення Костопільського районного суду Рівненської області № 564/1096/14-ц від 01 липня 2014 року, до 18615,00 грн., і вирішено стягувати щомісячно починаючи з 26 лютого 2018 року і до 06 червня 2019 року.

Зазначений розмір втраченого заробітку був розрахований з розміру мінімальної заробітної плати у 3723,00 грн.

Згідно ст.1208 ЦК України підлягає відповідному збільшенню розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік" з 1 січня 2018 року розмір мінімальної плати складає 4173,00 грн., що є підставою для збільшення позивачу розміру відшкодування втраченого заробітку, завданого ушкодженням здоров'я.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про збільшення розміру відшкодування втраченого заробітку є обгрунтованими та підлягають до задоволення.

З врахуванням вимог ч.2 ст.1197 ЦК України, суд погоджується з розрахунком позивача щодо збільшення розміру відшкодування втраченого заробітку до 20865,00 грн., починаючи з 02 січня 2019 року і до 06 червня 2019 року.

Що стосується позовної вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Позивачем у якості доказу понесення витрат на правову допомогу надано квитанцію від 02.01.2019, з якої вбачається, що кошти у сумі 4000,00 грн. прийнято не від ОСОБА_1, а від ОСОБА_3. Тобто, представник у справі сплатив кошти за надання правової допомоги сам собі.

Враховуючи, що до цивільного позову не додано належних доказів понесення витрат на правову допомогу, відсутні правові підстави для задоволення вимог про їх відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позовної заяви судовий збір не сплачувався.

Таким чином, з відповідача в дохід держави підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 1043,25 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 141, 247, 258, 264-265, 273, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) про збільшення розміру відшкодування втраченого заробітку (збитки від злочину) - задоволити частково.

Збільшити розмір щомісячного відшкодування втраченого заробітку, який стягується з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, згідно рішення Костопільського районного суду Рівненської області № 564/1096/14-ц від 01 липня 2014 року, до 20865,00 грн., і стягувати щомісячно починаючи з 02 січня 2019 року і до 06 червня 2019 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1043 /одна тисяча сорок три/ гривень 25 копійок судового збору за подання позовної заяви.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 /двадцяти/ днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня проголошення.

У зв'язку із неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершився розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складення повного заочного судового рішення - 08.04.2019.

СуддяВ. В. Левчук