Справа № 159/5379/19
Провадження № 2/159/1374/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого - судді Панасюка С.Л.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ремонтного житлово-комунального підприємства № 1 м. Ковель про відшкодування матеріальної шкоди

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача.

Вимоги обґрунтовані тим, що 22.12.2017 позивач послизнулась та впала біля будинку № 83 по вул. Незалежності в м. Ковелі , внаслідок чого травмувалася. Зазначає, що падіння відбулось через те, що тротуар був не посипаний. Вартість лікування, яке вона проходила з 22.12.2017 по 05.01.2018, склала 3628,33 гривні. Після лікування нею були витрачені кошти на реабілітацію в сумі 1881,89 грн. Всього на лікування витрачено коштів 5510,22 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, оскільки той не посипав тротуар.

Заперечення відповідача.

Відповідач заперечує свою вину у травмуванні позивача. Час, місце, обставини травмування не доведені нічим, крім слів позивача. Сама позивач плутається в даті події, зазначає у заяві, що вона відбулася 22.12.2017 , і в той же час надає медичну документацію, з якої видно, що подія відбулася 20.12.2017 року . Подія ніяким чином не прив`язана до будинку № 83 по вул. Незалежності в м. Ковелі і до тротуару біля нього, який, зі слів позивача, не був посипаний. Позивач швидку медичну допомогу не викликала, будь-які свідки чи очевидці даної події відсутні, подія не зафіксована викликом працівників поліції, не складено будь-якого акту про падіння. Просив в задоволенні позову відмовити.

Мотивувальна частина рішення.

У відповідності до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частинами 1, 2 ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач стверджує, що 22.12.2017 вона послизнулась та впала біля будинку № 83 по вул. Незалежності в м. Ковелі , внаслідок чого травмувалася. Зазначає, що падіння відбулось через те, що тротуар був не посипаний.

Однак, це її твердження не доведене будь-яким доказом, тому воно є голослівним.

З наданої позивачем копії довідки «Огляд невропатолога» від 22 грудня 2017 року вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до невропатолога зі скаргою на головні болі, головокружіння з нудотою, загальну слабкість. Отримала травму 2 дні тому, в результаті падіння з висоти власного зросту, свідомості не втрачала, за медичною допомогою не зверталась. ОСОБА_1 за результатами проведеного огляду невропатологом було направлено на стаціонарне лікування.

Зазначений доказ суперечить твердженню позивача про те, що подія відбулася 22.12.2017 року .

Позивач не вказує конкретне місце, де вона впала, зазначаючи лише, що вона впала біля будинку № 83 по вул. Незалежності в м. Ковелі . Як наслідок, неможливо встановити, чи була у цьому місці пішохідна доріжка, чи була вона слизькою внаслідок ожеледиці і чи була вона посипана сумішшю.

Позивач також не надала доказів того, що 22.12.2017 року взагалі була ожеледиця в таких масштабах, що необхідно було посипати пішохідні доріжки повсюдно.

Позивач швидку медичну допомогу не викликала, будь-які свідки чи очевидці події відсутні, подія не зафіксована викликом працівників поліції, не складено будь-якого акту про падіння, за фактом падіння ОСОБА_1 будь-яка перевірка не проводилась.

Копією медичної документації підтверджується, що ОСОБА_1 з 22.12.2017 по 05.01.2018 знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Ковельської ЦРЛ з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, побутова.

Сам по собі цей факт, без прив`язки до конкретної події, яка відбулася у конкретному місці і часі, за конкретних обставин, доведених належним чином, не може стати підставою для притягнення відповідача до цивільно-правової відповідальності і стягнення з нього збитків.

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Позивач не довела ні неправомірності дій відповідача, ні причинного зв`язку між її травмою і діями відповідача, ні вини відповідача у її травмі.

Тому в позові слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.12, 81, 82, 137, 141, 259, 263, 264, 265, 273, 274-279 ЦПК України, ст.ст.22, 1166 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Ремонтного житлово-комунального підприємства № 1 м. Ковель про відшкодування матеріальної шкоди відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на його апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий:С. Л. Панасюк