ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/506/19 Справа № 202/6254/17 Суддя у 1-й інстанції - Слюсар Л.П. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, третя особа Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Індустріального району Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання виключити квартиру з числа службових,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Дніпровської міської ради, Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, третя особа Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Індустріального району Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання виключити квартиру з числа службових.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що з 10 червня 1986 року її було прийнято на роботу на посаду двірника в ЖЕУ №4 Жовтневого району міста Дніпропетровська, з 26 травня 1997 року було переведено в ЖЕУ №9 на посаду двірника, а з 01 квітня 1991 року її було звільнено з роботи за власним бажанням. Вона змінила своє прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1. Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів міста Дніпропетровська від 23 листопада 1990 року за №1234 їй була надана двокімнатна службова квартира АДРЕСА_1 на склад сім'ї з двох осіб: на неї та сина ОСОБА_2 09 січня 1991 року Виконавчим комітетом Індустріальної районної ради народних депутатів м.Дніпропетровська їй був виданий ордер НОМЕР_2 на вселення в службове житлове приміщення АДРЕСА_1. Після отримання ордеру вона разом з сином вселилися в отриману квартиру та стали в ній проживати. Син ОСОБА_2 в 2009 році змінив прізвище на ОСОБА_2. На даний час в квартирі проживає вона та її два сини: ОСОБА_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який в 2016 році змінив своє прізвище на ОСОБА_1. Квартира АДРЕСА_1 знаходиться на балансі КВЖРЕП Індустріального району з 1990 року. Вона бажає приватизувати квартиру, але для цього її необхідно виключити із числа службових. КВЖРЕП Індустріального району звернулося до міського голови з клопотанням про виключення її квартири із числа службових у зв'язку з тим, що відпала потреба у використанні її як службової. Дане клопотання разом із її заявою 16 травня 2017 року було подано до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради. На зазначене клопотання було отримано відповідь, що відсутні підстави для виключення квартири з числа службового жилого фонду. Вважає, шо відмова у виключенні квартири АДРЕСА_1 з службового житла є незаконною та порушує її цивільні права, гарантовані конституцією. На підставі викладеного, просила суд визнати протиправною відмову Дніпровської міської ради виключити квартиру АДРЕСА_1 з числа службових, зобов'язати відповідачів виключити квартиру АДРЕСА_1 з числа службових та стягнути з відповідачів судові витрати по справі.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2018 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, третя особа Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Індустріального району Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання виключити квартиру з числа службових.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 15 січня 2018 року скасувати та ухвалити нове, про задоволення її позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За змістом статей 58, 61 Житлового кодексу Української РСР єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення є ордер, надалі на підставі якого укладається відповідний договір найму такого приміщення.

Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради (статті 118, 121 ЖК Української РСР).

Відповідно до статей 121 і 123 ЖК Української РСР порядок надання службових жилих приміщень установлюється цим Кодексом та іншими актами законодавства.

Порядок надання службових жилих приміщень у будинках державного та громадського житлового фонду і користування ними визначено Положенням про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 04 лютого 1988 року № 37 «Про службові жилі приміщення» (пункт 1 цього Положення).

Згідно з п. 6 цього Положення, жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих.

Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових.

Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації за рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

З матеріалів справи вбачається, ОСОБА_1 відповідно до наказу №562 з 10 червня 1986 року була прийнята на посаду двірника в ЖЕУ-4 Жовтневого району м.Дніпропетровська.

Наказом №431 від 26 травня 1987 року з 26 травня 1987 року була переведена двірником в ЖЕУ-9.

Відповідно до наказу №11 від 01 квітня 1991 року звільнена з посади за власним бажанням 01 квітня 1991 року (а.с.8).

З архівного витягу із рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів міста Дніпропетровська №3/39-Г-370 від 22 червня 2016 року вбачається, що рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів міста Дніпропетровська №1234 від 23 листопада1990 року «Про відселення громадян із гуртожитку по АДРЕСА_2», виділені виконкомом міської ради народних депутатів службові квартири для відселення громадян із гуртожитку по АДРЕСА_2 надано двокімнатну квартиру НОМЕР_1, на 7 поверсі, жилою площею 27,2 кв.м. (загальною площею 49,18 кв.м.), двірнику ЖЕУ- 9 ОСОБА_1., склад сім'ї- 2 особи: в тому числі: син ОСОБА_2, 1984 року народження ( а.с.10).

09 січня 1991 року виконавчим комітетом Індустріальної райради народних депутатів міста Дніпропетровська ОСОБА_1. був виданий службовий ордер НОМЕР_2 на заняття житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 складом сім'ї на 2 особи: ОСОБА_1. (основний квартиронаймач) та сина ОСОБА_2 (а.с.11).

Згідно із довідкою Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Індустріального району Департаменту житлового господарства Дніпропетровської міської ради від 29 червня 2017 року №486 житловий будинок за адресою вул. АДРЕСА_1 знаходиться на балансі КВЖ РЄП Індустріального району з 1990 року (а.с. 19).

Згідно з копією довідки КВЖРЕП Індустріального району №1188 від 07 квітня 2016 року з місця проживання про склад сімї та прописку та витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації мого місця проживання № 1213- від 10 квітня 2017 року, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.14).

ОСОБА_1 15 лютого 2017 року змінила прізвище на "ОСОБА_1" ( а.с.7).

ОСОБА_4 23 листопада 2016 року змінив прізвище на "ОСОБА_4" ( а.с.17).

15 травня 2017 року в.о. директора КВ ЖРЕП Індустріального району звернувся до Міського голови Філатова Б.А. з клопотанням за № 366 про виключення квартири АДРЕСА_1, з числа службових в зв'язку з тим, що відпала потреба у використанні її як службової (а.с.20).

Відповідно до листа департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради від 31 травня 2017 року за №Г-250/1 про розгляд заяви ОСОБА_1 та відповіді Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради від 12 грудня 2017 року за №3/4-2854 про розгляд клопотання в.о. директора КВ ЖРЕП Індустріального району, зазначено, що немає підстав для виключення квартири АДРЕСА_1 з службового жилого фонду Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району Дніпропетровської міської ради, з посиланням на те, що ОСОБА_1 не відпрацювала 10 років на підприємстві, яке надало їй службове жиле приміщення (а.с.23, 173).

Таким чином, встановлено, що відсутні підстави для виключення квартири АДРЕСА_1 з службового жилого фонду Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району Дніпропетровської міської ради, у зв"язку з тим, що позивач не відпрацювала 10 років на підприємстві, яким було надано їй службове жиле приміщення, а тому суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Крім того, слід зазначити ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які зареєстровані у вказаній квартирі, не залучалися до участі у даній справі.

Доводи апеляційної скарги про неправильне встановлення судом всіх обставин у справі є необгрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального та процесуального права є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О СТ А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді