ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8082/19 Справа № 177/1638/17 Суддя у 1-й інстанції - Гринь Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони справи :

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи «КРИВОРІЖГАЗ»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 червня 2019 року, ухваленого суддею Гринь Н.Г. у м. Кривому Розі, повний текст судового рішення складено 06 червня 2019 року,

ВСТАНОВИВ :

У вересні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з первісною позовною заявою в порядку Закону України «Про захист прав споживачів», в якій просив суд: визнати незаконним акт про порушення від 18.08.2017 року, складений ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи «КРИВОРІЖГАЗ») щодо несанкціонованого відбору ним природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2500 між ним та ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» було укладено договір постачання природного газу як споживачеві за адресою: АДРЕСА_1 шляхом підписання заяви-приєднання за встановленою формою.

Доказом укладення договору є щомісячне споживання ним природного газу та здійснення щомісячної оплати рахунків за спожитий природний газ. Свої обов`язки як споживач він сумлінно виконував, не допускав виникнення заборгованості перед ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» та не вчиняв порушень.

Натомість 18.08.2017 року на територію його домоволодіння без його дозволу проникли працівники ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ», які почали ображати його та його дружину, та без проведення будь-якого огляду повідомили про складання акта про порушення за №0206 за начебто здійснення ним несанкціонованого відбору природного газу.

Аналізуючи зміст оскаржуваного акта, позивач вважає, що він є незаконним, складений всупереч вимогам Розділу 11 глави 5 пунктів 1-7 Кодексу ГРС. Під час складання акта представниками ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» не було виявлено конкретне місце самовільного підключення до відповідних газових мереж та не зазначено це місце в акті, як і не зазначено, чи застосовувались ними будь-які спеціальні технічні засоби або чи здійснювавався частковий демонтаж будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів для виявлення місця самовільного підключення до системи газопостачання. Всі свої зауваження щодо дій представників ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» він виклав у листі, адресованому керівництву підприємства, яке його доводи фактично проігнорувало, посилаючись на те, що єдиною причиною для складання оспорюваного акта був його не допуск представників ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» до майстерні. Вважає акт про порушення незаконним, протиправним, складеним в результаті допущення представниками ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» протиправності та численних процедурних порушень.

У грудні 2017 року ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ», не погоджуючись з пред`явленими вимогами, пред`явило зустрічний позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за не облікований (донарахований) об`єм природного газу в сумі 18 985 грн. 24 коп., розрахованої в межах періоду з 04.05.2017 року по 03.10.2017 року за фактом виявленого в ході проведення перевірки 18.08.2017 року порушення Кодексу ГРМ, допущеного ОСОБА_1 та зафіксованого в акті №0206.

В обґрунтування позову, зазначив, що ОСОБА_1 є споживачем послуг природного газу, що надаються за адресою: АДРЕСА_1 . Домоволодіння за вказаною адресою має опалювальну площу 134,49 кв.м., устатковане газовою плитою, конвекторами (7 шт.), лічильником газу. В будинку значаться зареєстрованими 4 особи.

18.08.2017 року в ході проведення перевірки представниками ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» за адресою споживача ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , було проведено контрольний огляд ВОГ, в результаті чого виявлено порушення Кодексу ГРМ та Правил безпеки газопостачання від 15.05.2015 року, а саме: несанкціонований відбір природного газу споживачем із ввідного газопроводу поза вузлом обліку газу, шляхом самовільного підключення несанкціонованого газопроводу до газової мережі внутрішнього газопостачання, замурованої в приміщенні майстерні (п.п.1 п.1 гл.2 розділу 11 Кодексу ГРМ).

На підставі викладеного представниками ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» складено акт про порушення №0206 від 18.08.2017 року, від підписання якого споживач відмовився, що зафіксовано на відеозйомку та в акті. Другий примір акта ОСОБА_1 направлено 22.08.2017 року поштовою кореспонденцією із супровідним листом із вказівкою на обов`язковість забезпечення доступу представникам ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» 21.09.2017 року о 10.00 год. для усунення виявленого порушення шляхом припинення газопостачання /розподілу природного газу/.

28.09.2017 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення вирішено направити акт на доопрацювання.

12.10.2017 року за результатами розгляду акта здійснено нарахування не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу з урахуванням усіх газових приладів, пристроїв в житловому приміщенні та кількості зареєстрованих в ньому осіб за період з 04.05.2017 року (останній візит представника ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ») до 03.10.2017 року (не допуск для усунення порушення). Копію рахунку позивачеві направлено поштовою кореспонденцією 01.11.2017 року.

Вказує, що акт про порушення від 18.08.2017 року є законним, а дії представників ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» що складення акту являються правомірними.

Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 червня 2019 року у задоволенні вимог за первісною позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «КРИВОРІЖГАЗ» про захист прав споживача, визнання незаконним акта про порушення, відмовлено.

Вимоги за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «КРИВОРІЖГАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення збитків за необлікований (донарахований) об`єм природного газу, задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «КРИВОРІЖГАЗ», , юридична адреса: 50051, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, пр-т.Металургів, буд.1, з подальшим перерахуванням на рахунок № НОМЕР_2 У АБ «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ», МФО 300647, заборгованість за необлікований природний газ у розмірі 18 985 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 24 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «КРИВОРІЖГАЗ», , юридична адреса: 50051, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, пр.-т.Металургів, буд.1, з подальшим перерахуванням на рахунок № НОМЕР_2 У АБ «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ», МФО 300647, судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Позивач ОСОБА_1 , не погоджуючись з ухваленим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність оскаржуваного рішення, яке ухвалено з порушенням норм процесуального і матеріального права, ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення, яким відмовити у задоволенні зустрічного позову відповідача та задовольнити у повному обсязі його первісні позовні вимоги.

Наводячи абзаци із судового рішення, скаржник вказує на те, що суд не встановив повноваження ПАТ «Криворіжгаз», а точніше не перевірив достовірність інформації і документи які б підтверджували те, що позивач за зустрічним позовом є постачальником природного газу. Наголошує на тому, що він як споживач не має жодних взаємовідносин з ПАТ «Криворіжгаз» і жодного документу, який би свідчив про інше, не існує, тобто доказів приєднання споживача до договору розподілу природного газу позивачем не надано. Вказує, що грошові кошти за спожитий природній газ перераховуються на рахунки ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», а не на рахунки ПАТ «Криворіжгаз», на, що суд не звернув уваги.

Також, аналізуючи абзац судового рішення, де зазначено про виявлення несанкціонованого відбору природного газу споживачем із ввідного газопроводу поза вузлом обліку газу, скаржник наголошує на тому, що з цього абзацу неможливо уявити мережу, яку самовільно підключив споживач ОСОБА_1 , що при описанні мережі незаконної врізки немає логіки, а просто набір фраз.

Скаржник вважає, що суд не звернув уваги на те, що оскаржений ним акт складено з чисельними порушеннями, що співробітники ПАТ «Криворіжгаз» при складенні акту сфальсифікували його дані, стверджує, що ПАТ «Криворіжгаз» є неналежним позивачем, оскільки договору не існує, а отже права позивача не порушені.

Позивач вважає, що фото і відеоматеріали фіксації виявленого порушення, додані до акту не можуть бути доказами у справі, оскільки вони сумнівної якості, відсутня сертифікація апаратури, якою здійснювалась відеозйомка, на них не видно характер виявленого порушення і неможливо ідентифікувати місце.

Аналізуючи пояснення свідка ОСОБА_3 , скаржник посилається на те, що свідок вказала, що врізка була здійснена після лічильника, що є порушенням будівельних норм, правил безпеки газопостачання, що причиною проведення перевірки його адреси були аналітичні висновки споживання газу відносно квадратури, кількості осіб, які мешкають в будинку. Наголошує на тому, що місце врізки у магістраль і під`єднання до внутрішнього газопроводу не задокументовано.

На думку позивача, суд першої інстанції, відмовивши у задоволенні його позову обмежив його право на судовий захист.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч. 1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача за первісним позовом не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з постановою НКРЕКП №1274 від 16.04.2015 року ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» наділене правом провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Кривий Ріг та Криворізького району Дніпропетровської області (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в м. Кривий Ріг) в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні підприємства. Тобто, ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» є газорозподільним підприємством - оператором газорозподільної системи в розумінні п.п.3 п.1 розділу І Кодексу ГРС.

ОСОБА_1 є споживачем послуг природного газу, що надаються ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» за адресою: АДРЕСА_1 . Фактом приєднання до Типового договору розподілу природного газу, який затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №249, є відкриття на ім`я ОСОБА_1 особового рахунку № НОМЕР_3 та документально підтверджене споживання природного газу.

За вказаною адресою зареєстровано місце проживання 4-х осіб, приміщення обладнане газовою плитою - 1, опалювальними конвекторами - 7 та має опалювальну площу 134,49 кв.м.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 зареєстрований і проживає в житловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачем послуг з постачання природного газу, тобто фізичною особою, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Вказані обставини не заперечувались сторонами в ході судового розгляду.

Також, встановлено і підтверджено наявними у справі доказами, що 18.08.2017 року за адресою ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 працівниками ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» було проведено перевірку.

В процесі перевірки споживача було виявлено порушення п.7 гл.9 розділу Х, п.п.1 п.1 гл.2 розділу ХІ Кодексу ГРМ, а саме: несанкціонований відбір природного газу споживачем із ввідного газопроводу поза вузлом обліку газу шляхом самовільного підключення несанкціонованого газопроводу до газової мережі внутрішнього газопостачання замурованої у приміщенні майстерні. Під час перевірки поряд із газопроводом вводу зафіксовано гумовий шланг (водопровідний) діаметром 19 мм з кульовим запірним пристроєм на кінці, при відкриванні якого відбувся виток газу під тиском. Гумовий шланг від вводу протягнуто вздовж будинку біля фундаменту та з`єднано із внутрішнім газопроводом.

До огляду майстерні та прокладеного всередину газопроводу працівників ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» не допущено. Також, виявлено, що ввідний пробковий кран перебуває в незадовільному технічному стані, не затягнутий, зі слідами виймання серцевини, що свідчить про відбирання газу з нього поза лічильником. Внутрішня система газопостачання не відповідає вимогам ВТД.

Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу I Кодексу ГРС, несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема, лічильника газу), у тому числі, шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Згідно з п.п.3 п.1 глави 2 розділу XI Кодексу ГРС, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). При цьому, термін «несанкціонований газопровід» у цьому Кодексі визначений як самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу) (п. 4 гл. 1 розділу І Кодексу ГРС).

Главою 5 розділу ХІ Кодексу ГРС визначено, що, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 11 до цього Кодексу.

Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення.

Судом перевірено та встановлено, що, виявши за адресою споживача ОСОБА_1 порушення у виді несанкціонованого відбіру природного газу, в присутності споживачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 складено акт за №0206 від 18.08.2017 року від ознайомлення з яким та отримання копії споживачі відмовились, про, що в акті зроблено відповідний запис. Також в акті відображено про проведення відеозйомки під час перевірки із вказівкою на долучення до акта відеозапису. Усунути виявлені порушення на дату складання акта не виявилось можливим у зв`язку з недопущенням представників ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» до перекриття ввідного крану із його опломбуванням.

22.08.2017 року екземпляр акта про порушення направлено кур`єрською поштою на адресу ОСОБА_1 ), який останньому вручено 28.08.2017 року.

Протоколом засідання діючої комісії ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» з розгляду актів про порушення за №78 від 28.11.2017 року, на якому споживач ОСОБА_1 був присутній, встановлено, що за результатами розгляду акта №0206 від 18.08.2017 року прийнято рішення про направлення акта на доопрацювання (а.с.91).

За результатами повторного розгляду акта №0206 від 18.08.2017 року на засіданні комісії 12.10.2017 року, на яке споживач не з`явився, комісією прийнято рішення про виконання донарахування об`ємів природного газу і його вартості на суму 19 682 грн. 19 коп. та 2365,22 м? (а.с.92), а рахунок на оплату направлено на адресу ОСОБА_1 12.10.2017 року (а.с.89, 90).

Дослідивши фото- та відеоматеріали фіксації виявленого порушення, які є додатками до акту про порушення, суд встановив, що на території домоволодіння ОСОБА_1 поряд із газопроводом вводу виявлено гумовий водопровідний шланг із запірним пристроєм накінці. Шланг пролягає вздовж житлового будинку біля фундаменту та з`єднується з внутрішнім газопроводом, який замуровано в майстерні.

Дослідивши фотознімки суд перевірив і встановив, що будівля, біля якої виявлено несанкціонований газопровід, є житловою, а пролягання несанкціонованого газопроводу вздовж фундаменту житлової будівлі та наявність в ній отворів через майстерню свідчать про можливість позаоблікового відбору природного газу. На момент виявлення несанкціонованого газопроводу підключення до нього було, оскільки під час відкривання крану, встановленого на газопроводі, йшла пряма подача природного газу під тиском, що є свідченням його споживання.

Крім того, в акті зафіксовано, що будівля, біля якої виявлений несанкціонований газопровід, має опалювальні газом пристрої, а відтак газопровід міг бути використаний (під`єднаний) до будь-яких газових приладів, що знаходяться в будівлі та її окремих приміщеннях, доступ до яких ОСОБА_1 не надав.

Судовим розглядом встановлено, що газопостачання до об`єкта ОСОБА_1 не припинено, оскільки вимогу ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» про надання допуску до системи ВОГ на території його домоволодіння не виконано, про що 03.10.2017 року складено акт (а.с.86).

Допитавши в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 , суд встановив, що причиною перевірки адреси ОСОБА_1 було проведення аналізу профілю споживання газу, яким виявлено, що споживання норми в розрізі з фактично опалювальною площею було нижче норми на 50% - не більше 1000 м.? на рік, саме ці дані визначили необхідність проведення перевірки споживач ОСОБА_1

Також, свідок повідомила суду, що перевірку адресу позивача вона проводила зі ОСОБА_5 , вказала, що перевіривши лічильник та не виявивши ніяких порушень, виходячи з двору для складання акта за результатами перевірки, вона під ногами побачила шланг, який простягався вздовж будинку та до воріт і закінчувався кульовим краном і був прикритий саморобною кришкою з дошок. Підійнявши кришку та, відкривши кран, під тиском зі шлангу пішов газ. Кран був пробковий, він легко виймався, вказане пристосування - пряме та безсумнівне свідчення влаштування несанкціонованого газопроводу, через який здійснювалось споживання необлікованого природного газу.

Вони попрохали ОСОБА_1 продемонструвати, куди ця система під`єднана, натомість ОСОБА_1 відмовився будь-що поснювати і наказав їм покинути подвір`я домоволодіння, погрожуючи, що нацькує собаку. Виявлене порушення зафіксовано на нагрудну відеокамеру її колегою ОСОБА_5 Вони вийшли з двору та акт про порушення вже оформляли за межами домоволодіння. Повернувшись на робоче місце, їм зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що він передумав та вони можуть повернутись й продовжити проведення перевірки. Прийшовши знову до домоволодіння разом з фахівцями ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , біля будинку їх чекали споживачі ОСОБА_1 з дружиною та мешканці вулиці , які почали їх ображати. Запускали їх по одному до двору. ОСОБА_6 зауважила, що перенесені об`єкти - колонка, лічильник без технічних проектів. Слюсар ОСОБА_7 оглядав колодязі, де був водопровод. Під час другого візиту до будівлі позивача, шланг лежав перед будинком і через нього вже йшла вода. Кульовий кран був різьбовий, під`єднаний до шлангу. Це було місце приєднання до газопроводу вводу. Всі зауваження та доповнення вона заносила до акту. Було виявлено, що на доріжці, яка вела до дому, був розрив газопроводу. Дослідити детально не було сенсу і можливості, бо їм перешкоджав споживач, який не допустив їх у всі будівлі, майстерню, посилаючись на відсутність ключей.

Окрім того, свідок підтвердила, що на даний час позивач продовжує користуватися природним газом, перешкоджає в припиненні газопостачанням шляхом відсічення, спожиті обсяги газу оплачує частково, у зв`язку з чим йому було змінено нарахування за користування газом. Де саме споживач підключив шланг вони не встигли виявити, бо він нацькував на них собаку. Шланг був підключений після лічильника, а газопровід був прерваний.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 , керувався нормами статей 15, 16 ЦК України, й виходив з того, що вимоги позивача про визнання протиправним акта про порушення не є належним способом захисту, оскільки складений працівниками ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» акт про порушення Кодексу ГРМ є лише фіксацією порушення, яке було виявлено під час проведення перевірки, а оскарження самого лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Задовольняючи зустрічні позовні вмоги ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ», суд першої інстанції на підставі досліджених доказів виходив з того, що в результаті здійснення ОСОБА_1 несанкціонованого споживання газу, що є порушенням Кодексу ГРМ та доведеною виною споживача у цьому порушенні, наявні юридичні підстави для покладення на позивача відповідальності по відшкодуванню завданих його діями збитків за спожитий не облікований (донарахований) об`єм природного газу.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції і не може погодитись із доводами скаржника, викладеними в апеляційній скарзі щодо незаконності рішення суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

За вимогами ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний зясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції додержався наведених вище норм закону, з`ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній справі є законним та обґрунтованим.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

За змістом ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до вимог ст.ст.11, 526 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Аналогічні положення передбачала ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в попередній редакції закону).

Згідно ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

За приписами ст.40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом ГРС та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.2 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу», споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; не допускати несанкціонованого відбору природного газу; забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом (ч.3 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу»).

Доводи ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції не встановив повноваження ПАТ «Криворіжгаз», не перевірив достовірність інформації і документи які б підтверджували те, що позивач за зустрічним позовом є постачальником природного газу, що доказів приєднання споживача до договору розподілу природного газу позивачем не надано, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Згідно постанови НКРЕКП №1274 від 16.04.2015 року ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» є газорозподільним підприємством - оператором газорозподільної системи в розумінні п.п.3 п.1 розділу І Кодексу ГРС, яке наділене правом провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Кривий Ріг та Криворізького району Дніпропетровської області (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в м. Кривий Ріг) в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні підприємства.

Фактом приєднання позивача до Типового договору розподілу природного газу, який затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №249, є відкритий на ім`я ОСОБА_1 особовий рахунок № НОМЕР_3 та документально підтверджене споживання природного газу, отже ОСОБА_1 є споживачем послуг природного газу, що надаються ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» за місцем його проживання, і які він, як зазначено у первісному позові регулярно оплачує, сумлінно, виконуючи всі умови, зазначеного вище договору. Тобто відсутність доказів приєднання ОСОБА_1 до договору розподілу природного газу, окрім наведеного вище, спростовується і поданим позивачем позовом.

З наведених вище підстав, твердження скаржника про те, що він як споживач не має жодних взаємовідносин з ПАТ«Криворіжгаз» і те, що позивач за зустрічним позовом є неналежним позивачем по справи, колегія суддів не сприймає.

Згідно зі ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Статтею 20 ЦК України передбачено, що право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Отже, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Частиною 2 ст.16 ЦК України закріплено перелік способів здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом. Застосування конкретного способу захисту залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Разом з тим, зазначений в статті перелік способів захисту не є вичерпним.

Відповідно до абз.2 п.10 ч.2 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття «спосіб захисту цивільних прав та інтересів». За їх призначенням вони можуть вважатись визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав (майнових, особистих немайнових) та інтересів, що приводяться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Таким чином, порушення прав, свобод чи інтересів особи повинне бути, реальним, дійсним та існувати безпосередньо на момент її звернення до суду.

Як встановлено законом, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Колегія суддів повністю погоджується із висновком суду першої інстанції про неналежний спосіб захисту обраний позивачем, оскільки він повністю узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 12.09.2011 року у справі № 6-25цс11 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 року у справі № 14-503цс18.

Доводи скаржника про невідповідність оскаржуваного акта вимогам законодавства та складання з порушеннями колегія суддів вважає надуманими, оскільки вони були предметом розгляду судом першої інстанції і не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, і як правильно зазначив суд, з вимогами про визнання недійсним рішення комісії про визначення обсягу та об`єму недооблікованого газу та суми завданих збитків, оформленого протоколом засідання комісії, ОСОБА_1 до суду не звертався.

Так, оцінюючи оспорюваний позивачем акт як доказ на його належність, допустимість та достовірність, суд першої інстанції виходив з того, що викладені в акті обставини знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду і не спростовані ОСОБА_1 , що сам акт складений належним чином, підписаний представниками ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» і відповідає вимогам, визначеним Кодексом ГРМ, тобто є дійсним, що акт про порушення та процедура його складання не містять таких порушень, які спростовували б його дійсність, достовірність та законність, в акті про порушення міститься достатньо необхідних даних для встановлення суті правопорушення та визначення обсягу завданих збитків. Дефекти проведення самої перевірки чи будь-які несуттєві недоліки акта не можуть спростовувати факту порушення, якщо він знайшов своє підтвердження в сукупності інших доказів. Для нарахування споживачу суми недооблікованого природного газу визначальним є сам факт порушення, який може доводитися у тому числі, але не виключно лише актом.

Відповідно до п.п. 3.2, 3.3 «Правил безпеки систем газопостачання», затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №285 від 15.05.2015 року, саме власник (балансоутримувач та/або орендар / наймач) повинен забезпечити утримання систем газопостачання відповідно до вимог чинного законодавства України; власник (балансоутримувач та/або орендар / наймач) відповідає за технічний стан і безпечне користування газопроводами, газовими приладами, димовими та вентиляційними каналами.

Згідно пункту 1 глави 7 розділу VІ Кодексу ГРМ, Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням Правил безпеки систем газопостачання, затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості. України 15 травня 2015 № 285(далі - Правила), та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у випадку, зокрема, 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ.

Даною правовою нормою передбачено право, а не обов`язок ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» припинити газопостачання об`єкту, в тому числі і у випадку несанкціонованого відбору природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ. В свою чергу, споживач зобов`язаний допустити представників Оператора ГРМ на власні об`єкти та не протидіяти їм при здійсненні заходів з припинення (обмеження) розподілу природного газу. При отриманні від Оператора ГРМ письмової вимоги про самостійне обмеження або припинення споживання (відбору) природного газу споживач зобов`язаний виконати вимогу Оператора ГРМ та самостійно обмежити або припинити споживання (відбір) природного газу.

Згідно з п.п.8-11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії). Споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи. У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі. За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Для встановлення наявності несанкціонованого газопроводу та несанкціонованого відбору природного газу відповідно до п.1 гл.2 розділу XI Кодексу ГРМ достатнім є встановлення факту самовільно під`єднаного газопроводу (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаного, зокрема ввареного, врізаного, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним ВОГ (лічильником).

Факт самовільного втручання ОСОБА_1 до газової мереж, тобто вчинення порушення Кодексу ГРМ підтверджено сукупністю беззаперечних доказів, досліджених судом з наданням як кожному доказу окремо, так і сукупності доказів правової оцінки та не спростовано позивачем у встановленому законом порядку, тому висновок суду, що ОСОБА_1 повинен відшкодувати спричинені ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» за спожитий не облікований (донарахований) об`єм природного газу збитки, є вірним і належним чином обґрунтованим.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у ст.1166 ЦК України.

Майнова шкода у розумінні ч.1 ст.1166 ЦК України - це зменшення майнової сфери потерпілого внаслідок пошкодження чи знищення його майна або внаслідок порушення його особистих немайнових прав. Знищення або пошкодження предметів матеріального світу спричиняє майнову шкоду, грошове вираженні якої називається збитками. Шкода в деліктних зобов`язаннях не тільки є обов`язковою умовою відповідальності, а й виступає як її міра.

Так, ч.1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З вказаної норми вбачається, що для притягнення особи до майнової відповідальності необхідним є встановлення наявності всіх складових частин складу правопорушення, а саме: наявність неправомірного діяння, наявність шкоди, наявність причинного зв`язку між протиправним діянням та спричиненою шкодою та наявність вини.

Згідно ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Розмір збитків здійснений ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» та період нарахувань в апеляційній скарзі не оскаржується, тому відповідно до ст.367 ЦПК Українти судом апеляційної інстанції не перевіряється, нарахована сума заборгованості була перевірена судом першої інстанції, що відображено в оскаржуваному судовому рішенні.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою скаржника з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та кожному доказу та їх сукупності надано належну правову оцінку.

Відповідно до ч.1. ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 листопада 2019 року.

Головуючий:

Судді: