Справа № 697/340/19
Провадження № 2/697/241/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

у складі головуючого судді Русакова Г.С.

за участю секретаря с/з Десятник О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження в залі суду в м. Каневі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком з надвірними спорудами розташованого за адресою: АДРЕСА_1).

В обґрунтування позову позивач посилалась на те, що вона є власником будинку АДРЕСА_1. В належному їй будинку зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_3. Відповідач не проживає в даному будинку тривалий період , не сплачує комунальні послуги, в утриманні житла участі не бере. Добровільно не бажає знятися з реєстраційного обліку. За таких обставин вважає, що має право на судовий захист в зв'язку з чим звернулась до суду.

У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав в повному обсязі.

На підставі ч.2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно - власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 (а.с.10).

Відповідно до довідки про склад сім'ї № 11-15/1128 від 13.12.2018 в будинку крім позивача також зареєстровані: ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7 (а.с.18).

З довідки управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Канівської міської ради від 26.02.2019 №60 вбачається, що житловий будинок, розташовано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.28).

Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеним законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ст. 16 ЦК Україникожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частина 2 ст. 405 ЦК України передбачає, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Вимоги ст.156 ЖК України передбачають, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Суду подано акт голови квартального комітету №6 ОСОБА_8 від 28.02.2019 року, складений за участю мешканців вул. Канівська, у відповідності до якого ОСОБА_3, зареєстрований, але не проживає в будинку АДРЕСА_1 з 01.01.2018 року (а.с. 29).

Між тим, у відповідності до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Як випливає із зазначеної норми закону, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно при позбавленні права власності на житлове приміщення, позбавленні права користування житловим приміщенням, визнанні особи безвісно відсутньою, оголошенні фізичної особи померлою.

З огляду на те, що Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 30 червня 2015 року (справа № 21-1438а15).

Як зазначає у своєму позові ОСОБА_2, наявність реєстрації відповідача у належному їй на праві власності будинку, заважає їй вільно розпоряджатися своєю власністю, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком № АДРЕСА_1 Даних про наявність будь-якої домовленості між позивачами та відповідачем з приводу користування житловим приміщенням, а також доказів про поважність причин відсутності відповідача у житловому приміщенні за місцем реєстрації суду не надано.

Судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду, позивач не порушує питання про стягнення з відповідача судового збору, а суд сам не може вийти за межі позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4,12,76,81,89,223,263,265,ЦПК України, ст.ст.321,391,405 ЦК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим будинком з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Встановити порядок виконання рішення суду, яким зазначити, що воно є підставою для зняття з реєстрації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованого в будинку АДРЕСА_1 як такого, що втратив право користування цим жилим приміщенням, без надання паспорта.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий підпис Г.С. Русаков

з оригіналом згідно: оригінал зберігається в матеріалах справи № 697/340/19

Головуючий Г . С . Русаков