РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2937/19

пр. № 2/759/3634/19

18 лютого 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 заявив позов про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Позов мотивовано тим, що відповідач, хоч і зареєстрований за адресою квартири, проте понад рік в ній не проживає, що в свою чергу створює позивачу, як власнику квартири, перешкоди у користуванні.

Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 14 лютого 2019 р., справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач відзив на позов не надіслав, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило.

За таких обставин, з урахуванням того, що у справі достатньо даних про та взаємини сторін, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на наявних доказах.

Судом з огляду на надані докази встановлено таке.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору про відступлення прав вимоги серія та № НОМЕР_2 виданого 07.08.2018 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.11.2018 р.

Проте, в квартирі залишився зареєстрованим колишній власник квартири ОСОБА_2, який добровільно залишив квартиру та в ній не проживає.

Наявність реєстрації в квартирі особи, яка в ній не проживає, очевидно тягне для позивача додаткові витрати з оплати комунальних послуг, з обслуговування прибудинкової території, створює перешкоди у розпорядженні майном, тощо.

Ст.156 ЖК України визначено право члена сім'ї власника користуватись жилим приміщенням власника, проте, як вбачається зі змісту цієї норми, тільки у разі проживання в ньому.

Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Зокрема, згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України).

За таких обставин та вимог закону, з урахуванням відсутності заперечень відповідача, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі наведених норм закону.

Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 264, 265, 274-279, 281, 282 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1) таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня ухвалення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив за заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня ухвалення рішення.

Головуючий М.Ф. Сенько