Справа № 514/1081/18
Провадження № 6/515/1021/19
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Семенюк Л.А.,

за участю секретаря Унгурян Т.В.

державного виконавця Молога І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Татарбунари Одеської області цивільну справу за поданням Татарбунарського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про розшук боржника фізичної особи - ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

22.03.2019 року начальник відділу Татарбунарського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мітакі О.М. звернулася до суду із поданням, в якому просить суд вирішити питання щодо оголошення розшуку боржника фізичної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні в Татарбунарському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває виконавче провадження, відкрите за виконавчим листом № 514/1081/18 від 05.09.2018 року, виданого 09.10.2018 року Тарутинським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду не виконується у зв`язку з ухиленням боржника від його виконання та не вжиття боржником заходів щодо виконання зобов`язання.

Державний виконавець Молога І .М ., діюча за довіреністю №5 від 03.04.2019 року, в судовому засіданні вимоги подання підтримала та просила оголосити розшук боржника ОСОБА_1 , місце проживання та перебування якого не відомо та встановити його, прийнятими державним виконавцем заходами, виявилось не можливим.

Вислухавши пояснення та доводи державного виконавця, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Татарбунарському районному відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває виконавче провадження, яке відкрито на підставі виконавчого листа № 514/1081/18 від 05.09.2018 року, виданого 09.10.2018 року Тарутинським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року. (а.с.2)

Постановою державного виконавця Татарбунарського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області відкрито виконавче провадження ВП № 57431499 від 17.10.2018 року щодо примусового виконання виконавчого листа № 514/1081/18 від 05.09.2018 року, виданого 09.10.2018 року Тарутинським районним судом Одеської області (а.с.3). Разом з тим, доказів відправлення копії вказаної постанови державного виконавця боржнику суду не надано.

Згідно інформації, наданої Саратським об`єднаним Управлінням пенсійного фонду України Одеської області за № 391/03 від 07.02.2019 року (а.с.4), відповідно до алфавітних книг, книг реєстрації заяв ф-10 та баз даних комп`ютерного обліку, ОСОБА_1 на обліку у відділенні пенсійного забезпечення не перебуває і за призначенням пенсії не звертався.

Інформацією, наданою УСЗН Татарбунарського району державної адміністрації Одеської області (а.с.11 зв.), ОСОБА_1 , відповідно до бази даних, на обліку в управлінні не перебуває та жодних видів соціальної допомоги, станом на 28 січня 2019 року, не отримує.

Відповідно до інформації Глибоківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області №02-16/198-02 від 06.11.2018 року (а.с.6,7), боржник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживає в АДРЕСА_1 . Земельної ділянки за ним не зареєстровано.

Згідно перерозрахунку заборгованості №45-35/2220 від 01.02.2019 року (а.с.10), заборгованість по аліментам ОСОБА_1 , станом на 01.02.2019 року становить, відповідно, суму 7 496 грн. 37 коп..

Також, постановами ВП № 57431499 від 07.03.2019 року (а.с.12, 13 зв.) встановлено боржнику ОСОБА_1 тимчасове обмеження у праві полювання та тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Крім того, встановлено боржнику ОСОБА_1 . тимчасове обмеження у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, що підтверджується постановами ВП № 57431499 від 07.03.2019 рр. (а.с. 12 зв. а.с.13).

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець: здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб і порядок визначені виконавчим документом.

Згідно із ч. ч. 1, 4 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини, виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Із п.3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012р., вбачається, що перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до статті 40 Закону, державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини щодо: отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; отримання інформації щодо місця роботи боржника; отримання інформації про боржника з інших джерел. Організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Тобто, перш ніж звертатися до суду з поданням про оголошення розшуку боржника, державний виконавець самостійно вживає заходів щодо встановлення місця проживання /перебування/ боржника.

Разом з тим, на підтвердження відсутності боржника за місцем проживання, державним виконавцем надано лист звернення останнього до сільської ради (а.с.6 зв.), однак відсутня будь-яка інформація про те, чи отримано боржником виклики до виконавчої служби та попередження про кримінальну відповідальність. Таким чином, вважати боржника належно повідомленим про відкриття виконавчого провадження та зробити висновок про його ухилення від виконання судового рішення, суд не може.

Крім того, в матеріалах справи наявні два акта державного виконавця від 12.11.2018 року (а.с.8) та від 04.03.2019 року (а.с.9) щодо виходу за адресою реєстрації боржника, в яких зазначено, що встановити місце перебування боржника ОСОБА_1 не вдалося.

При цьому, акт від 04.03.2019 року навіть не підписаний державним виконавцем, що складав даний документ, в ньому, як і в іншому акті від 12.11.2018 року зазначено лише одного понятого. В актах не зазначено, яким чином з`ясовано відсутність боржника за місцем реєстрації, в присутності яких осіб проводились виконавчі дії і які саме, тому суд не може вважати вказані акти належними доказами. Інших матеріалів чи то інших дій щодо з`ясування місцезнаходження боржника, передбачених п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, в матеріалах виконавчого провадження не має.

Доводи державного виконавця Молога І.М. щодо вчинення певних дій по встановленню місця перебування боржника ОСОБА_1 , а саме телефонних дзвінків до стягувача та інших осіб, нічим не підтверджені, жодного акту з цього приводу не складено та суду не надано, чим порушено вимоги ст.81 ч.1 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не були вжиті всі необхідні заходи, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження», з метою встановлення місця перебування боржника ОСОБА_1 .

Підставою для звернення виконавця до суду з поданням про розшук боржника є відсутність відомостей про місце перебування та проживання боржника-фізичної особи.

Суд вважає, що державним виконавцем не надано будь-яких належних доказів про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, про виклик боржника до виконавчої служби, попередження про кримінальну відповідальність та його ухилення від явки.

Тому, враховуючи вищевикладене та той факт, що державним виконавцем не надано суду доказів про ухилення боржника від сплати аліментів та не надано доказів того, що вжиті ним заходи на предмет встановлення місця перебування чи проживання боржника були достатніми і вичерпними, в задоволенні подання слід відмовити, що не позбавляє державного виконавця права повторного звернення до суду з аналогічним поданням за умови вичерпання всіх передбачених законом заходів, направлених на встановлення місця знаходження боржника.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд зазначає, що розшук боржника є суттєвим втручанням у приватне життя особи у розумінні ст.8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), висловлену у п.33 рішення ЄСПЛ у справі "Фельдман проти України", за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Керуючись ст. ст. 258-260, 353, 354, 438 ЦПК України, ст. ст. 18, 36 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Татарбунарського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про розшук боржника фізичної особи ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.А.Семенюк