Справа №635/2526/19
Провадження № 2-о/635/84/2019
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

05 квітня 2019 року смт Покотилівка Харківський район

Харківська область

Суддя Харківського районного суду Харківської області Шинкарчук Я.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області про встановлення факту , що має юридичне значення, -

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт , що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Бектемір Середньочирчікського району Ташкентської області Узбецька РСР, як громадянина колишнього СРСР, який на момент проголошення незалежності України, ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно проживав на території України.

Зі змісту ст. 293 ЦПК України вбачається, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України та за участю заявника і заінтересованої особи ( ч. 3, ч. 4 ст. 294 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Додержання процесуальної форми і змісту заяви є однією з обов'язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Згідно вимог ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Між тим до заяви не додано підтвердження неможливості оформлення належності або набуття громадянства України, на що посилається заявник.

Крім того, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що заява не відповідає вимогам статті 175 ЦПК України, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

В порушення вказаної норми заява не містить зазначення щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додані до заяви.

Пунктом 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очкує понести у зв'язку із розглядом справи.

Однак, заявником не зазначений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очкує понести у зв'язку із розглядом даної справи.

Згідно п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Заявником вказана вимога закону не виконана.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення ( ч. 5 ст. 95 ЦПК України).

Так , заявник підтверджуючи відповідність копій письмових доказів оригіналам не зазначив дату такого засвідчення , а тому відповідно до ч.4 ст. 95 ЦПК України докази вважаються засвідченими не належним чином.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що дані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, якщо позовна заява подана без додержання вимог, передбачених ст. ст. 175, 177 ЦПК України, вона підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин заяву належить залишити без руху, надати заявнику строк для усунення недоліків відповідно до цієї ухвали в десять днів з дня її вручення і роз'яснити, що інакше заява буде вважатися неподаною і повернута.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 294, 315, 318 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області про встановлення факту , що має юридичне значення, - залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки заяви та надати строк десять днів з дня отримання ним ухвали для їх усунення.

Роз'яснити заявнику, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк він виконає вимоги, визначені статтею 175 ЦПК України, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

У разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана суддею 05 квітня 2019 року.

Суддя Я.А. Шинкарчук