ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3476/19 Справа № 213/3777/18 Суддя у 1-й інстанції - Князєва Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання - Чубіна А.В.

сторони:

скаржник - ОСОБА_1,

заінтересована особа - державний виконавець Інгулецького відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - Стасьєва Ірина Олександрівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 січня 2019 року, яка постановлена суддею Князєвою Н.В.у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Стасьєвої І.О., в якій просила суд скасувати постанову державного виконавця Інгулецького відділу ДВС м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Стасьєвої І.О. від 26.05.2017 року про відкриття виконавчого провадження, скасувати постанову державного виконавця Інгулецького відділу ДВС м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Стасьєвої І.О. від 06.07.2017 року про арешт майна та визнати виконавчий лист від 01.02.2016 року, виданий 07.02.2017 року Широківським районним судом Дніпропетровської області у справі № 213/2310/14-ц таким, що неможливо виконати.

Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 листопада 2018 року вимогу ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа від 01.02.2016 року, виданого 07.02.2017 року Широківським районним судом Дніпропетровської області у справі № 213/2310/14-ц, таким, що неможливо виконати, заявлену у скарзі на неправомірні дії державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Стасьєвої І.О., виділено в самостійне провадження.

Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 січня 2019 року відмовлено в задоволенні вимог ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що неможливо виконати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції посилаючись на те, що суд першої інстанції безпідставно роз'єднав її скаргу та виділив до окремого розгляду її вимогу щодо визнання виконавчого листа таким, що неможливо виконати, яка є похідною від вимог про скасування постанов державного виконавця, зокрема про відкриття виконавчого провадження від 26.05.2017 року.

Крім того апелянт посилається на те, що її було позбавлено права на участі в судовому засіданні, яке відбулось 04.01.2019 року, в той час як вона була присутня в залі суду, однак судового засідання не відбулось оскільки справу було розглянуто у письмовому провадженні.

Зауважує на тому, що зазначений у виконавчому листі РНОКПП НОМЕР_1 ніколи їй не належав, тому виконавчий лист, від 01.02.2016 року, виданий 07.02.2017 року Широківським районним судом Дніпропетровської області у справі № 213/2310/14-ц необхідно визнати таким, що неможливо виконати.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, причини своєї неявки суду не повідомили.

Від скаржника ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з тим, що всі матеріали та докази по даній справі знаходяться у її представника, який не може прийняти участь у розгляді справи через перебування його за межами України, однак, вказане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки, скаржником не надано належних та допустимих доказів, відповідно до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України, на підтвердження того, що її представник ОСОБА_3 не має можливості приймати участь в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції та не надано доказів його перебування за межами України, у зв'язку з чим заявлене клопотання, колегія суддів вважає безпідставним.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що неможливо виконати, суд першої інстанції виходив відсутності факту помилковості видачі виконавчого листа, або факту відсутності обов'язку боржника.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною першою статті 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для цього зазначені у частині другій статті 432 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо: а) його було видано помилково; б) якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили; коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Отже, судом першої інстанції, на думку колегії суддів, вірно зауважено, що закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в даному випадку відсутній факт помилковості видачі виконавчого листа або факт відсутності обов'язку боржника.

Не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно роз'єднав її скаргу та виділив до окремого розгляду її вимогу щодо визнання виконавчого листа таким, що неможливо виконати, яка є похідною від вимог про скасування постанов державного виконавця, зокрема про відкриття виконавчого провадження від 26.05.2017 року, з огляду на наступне.

Як вбачаєтеся із матеріалів справи, в своїй скарзі на неправомірні дії державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Стасьєвої І.О., ОСОБА_1 просила суд скасувати постанову державного виконавця Інгулецького відділу ДВС м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Стасьєвої І.О. від 26.05.2017 року про відкриття виконавчого провадження, скасувати постанову державного виконавця Інгулецького відділу ДВС м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Стасьєвої І.О. від 06.07.2017 року про арешт майна та визнати виконавчий лист від 01.02.2016 року, виданий 07.02.2017 року Широківським районним судом Дніпропетровської області у справі № 213/2310/14-ц таким, що неможливо виконати.

Відповідно до вимог чинного ЦПК України, вимоги щодо скасування постанов державного виконавця мають розглядатися в порядку судового контролю за виконанням судових рішень - за правилами розділу 7 ЦПК України, в той час як вимога щодо визнання виконавчого листа таким, що неможливо виконати - в порядку вирішення процесуальних питань, пов'язаних з виконанням судових рішень - за правилами розділу 6 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.188 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства.

Таке положення ЦПК має застосовуватись, за аналогією, і до вирішення питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.6 ст. 188 ЦПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті може роз'єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об'єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для роз'єднання вимог ОСОБА_1 про скасування постанов державного виконавця та вимоги про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що в даному випадку вимога скаржника щодо визнання виконавчого листа таким, що неможливо виконати не є похідною від вимог про скасування постанов державного виконавця, оскільки, обґрунтовуючи заяву про скасування постанови державного виконавця Інгулецького відділу ДВС м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Стасьєвої І.О. від 26.05.2017 року про відкриття виконавчого провадження та скасування постанови державного виконавця Інгулецького відділу ДВС м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Стасьєвої І.О. від 06.07.2017 року про арешт майна скаржник посилається на те, що оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження державний виконавець виніс із порушенням строків, передбачених ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», не направив їй копію вказаної постанови рекомендованим листом з повідомленням про вручення, виконавчий лист містить сфальсифіковані данні та в ньому зазначено, як отримувача коштів, невідомий банківський рахунок.

Наведені в скарзі ОСОБА_1 доводи щодо неправомірності дій державного виконавця щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про арешт майна боржника мають розглядатися за правилами розділу 7 ЦПК України, та в даному випадку не мають правового значення при вирішенні питання щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Так, відповідно до ч.3 ст.432 ЦПК України суд розглядає заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Як вбачається із матеріалів справи, скаржник була належним чином повідомлена про розгляд її скарги 04.01.2019 року о 09.30 годині (а.с.38), матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що скаржник була присутня в суді першої інстанції у призначений час, а відсутність стягувача, боржника, відповідно до вимог ч.3 ст. 432 ЦПК України, не перешкоджає розгляду скарги.

Посилання скаржника на наявність в неї повістки з відміткою секретаря судового засідання про її присутність о 09.35 годині 04 січня 2019 року в залі суду, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки про наявність вказаної повістки зазначено в апеляційній скарзі, натомість в матеріалах справи вона відсутня.

Посилання скаржника на те, що зазначений у виконавчому листі РНОКПП НОМЕР_1 ніколи їй не належав, тому виконавчий лист, від 01.02.2016 року, виданий 07.02.2017 року Широківським районним судом Дніпропетровської області у справі № 213/2310/14-ц необхідно визнати таким, що неможливо виконати не є підставою, в розумінні ст. 433 ЦПК України, для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавчий лист видано компетентним судом та обов'язок боржника за виконавчим листом не відсутній.

Слід зауважити, що в разі наявності помилок при оформлені виконавчого листа, відповідно до ч.1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, тому допущення помилки в оформленні виконавчого лист не є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Колегією суддів відхиляється клопотання ОСОБА_1 про залучення до справи свідків подій, які відбувались під час судових засідань по справі № 213/3777/18 та виклик їх в судове засідання до суду апеляційної інстанції, оскільки заявлене клопотання не має правового значення для вирішення питання щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні вимоги про визнання виконавчого листа таким, що неможливо виконати, тому підстав для скасування ухвали суду не вбачається, у зв'язку із чим колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 03 квітня 2019 року.

Головуючий:

Судді: