ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/603/19 Номер провадження 22-ц/814/2752/19Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л. І. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.

імена (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави, ухвалене 09 вересня 2019 року у складі судді Савченко Л.І.

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних та моральних збитків,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом та просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 64 403,43 грн. матеріальних збитків, пов`язаних із затримкою оформлення пенсії, та 20 000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що з жовтня 1981 року його було прийнято на роботу майстром ПМК-72 тресту «Полтавасільбуд» згідно наказу № 218-к від 01 жовтня 1981 року. У подальшому він працював на посадах виконробу та старшого виконробу по 18 червня 2001 року, які давали право на пільгову пенсію.

Вказував, що при зверненні до органів Пенсійного Фонду задля оформлення пільгової пенсії йому пояснили, що у нього відсутня довідка з ПМК № 72 щодо заробітної плати за 5 років та копія наказу ПМК № 72 про атестацію робочих місць.

10 червня 2014 року він подав заяву про видачу вказаних документів, однак листом від 23 червня 2014 року йому відмовлено у їх видачі. Вважає, що ОСОБА_2 виявив бездіяльність та відмовився скликати загальні збори акціонерів, чим спричинив йому моральної шкоди, яку він оцінює в 20 000 грн.

На підставі рішень судів йому було призначено пенсію у 2017 році на пільгових умовах у розмірі 3 066 грн. 83 коп. на місяць, починаючи з 13 квітня 2016 року. При розгляді цих справ у суді було встановлено факт наявності в органах Пенсійного фонду офіційно засвідченої копії наказу ПМК-72 № 57 від 17 липня 1994 року щодо атестації робочих місць.

Вважає, що через дії ОСОБА_2 йому були спричинені збитки, так як він недоотримав пенсію з липня 2014 року по квітень 2016 року на суму 64 403 грн. 43 коп.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 09 вересня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Судове рішення вмотивоване тим, що позивачем не доведено факту спричинення йому шкоди, протиправності дій та вини ОСОБА_2 у недоотриманні позивачем пенсії за період з липня 2014 року по квітень 2016 року у сумі 64 403 грн. 43 коп. Доказів визнання дій відповідача неправомірними суду не надано, порушення прав позивача саме відповідачем не доведено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , просив скасувати його та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норма матеріального та процесуального права, а саме залишення поза увагою достатності доказів, на підтвердженя права на пільгову пенсію з липня 2014 року.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 10.06.2014 року, 10.09.2014 року, 04.11.2014 року ОСОБА_1 звертався до начальника ПрАТ «ПМК-72» Вахненка В.П. із заявою про надання йому переліку документів, в тому числі копії наказу № 57 від 14.07.1994 року про атестацію робочих місць, який надає право на отримання пільгової пенсії (а.с.9).

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 10 червня 2014 року, 10 вересня 2014 року, 04 листопада 2014 року ОСОБА_1 звертався до начальника ПрАТ «ПМК-72» Вахненка В.П. із заявою про надання йому переліку документів, в тому числі копії наказу № 57 від 14 липня 1994 року про атестацію робочих місць, який надає право на отримання пільгової пенсії (а.с.9).

ПАТ «ПМК-72» за вих. № 25 від 23 червня 2014 року повідомила, що в папці наказів по кадрам за 1994 рік є наказ № 57-к від 28 вересня 1994, в якому пункт про проведення атестації робочих місць за умовами праці відсутній. Надано довідку про заробітну плату з 01 вересня 1988 року (а.с.12).

Також відповідачем було надано відповідь за вих. № 41 від 09 жовтня 2014 року, в якій зазначено, що через невідповідність записів у трудовій книжці з наказами, які зберігаються в архіві відділу кадрів, пільгова пенсія видана бути не може (а.с.13).

Листом за вих. № 46 від 21 листопада 2014 року ПАТ «ПМК-72» надало ряд копій наказів відповідно до записів у трудовій книжці, деяких наказів, зокрема № 57 від 14 липня 1994 року не виявлено. Також повідомлено, що атестація робочих місць не проводилася (а.с.14).

Постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 27 квітня 2017 року, яка набрала законної сили, визнано протиправним дії Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах; рішення Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 28 липня 2016 року № 1526 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах скасовано; зобов`язано Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи в ПМК №72 тресту «Полтавасільбуд»: з 01.10.1981 року по 25.02.1983 року на посаді будівельного майстра, з 25.02.1983 року по 01.03.1985 року на посаді виконроба, з 01.03.1985 року по 07.07.1986 року на посаді тимчасово виконуючого обов`язки виконроба, з 07.07.1986 року по 09.08.1988 року на посаді старшого виконроба, з 09.08.1988 року по 18.06.2001 року на посаді виконроба до пільгового стажу за Списком №2 та призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах із 13.04.2016 року (а.с.61-63).

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про недоведеність позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки такий висновок узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайнових правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Під час вирішення даного спору про відшкодування шкоди за ст.ст. 1166, 1167 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч вказаним вимогам, позивачем не надано доказів вчинення ОСОБА_2 будь-яких протиправних дій, які б порушували його права. Більше того, позивач не вказує, які саме норми законодавства було порушено відповідачем.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 27 квітня 2017 року, яка набрала законної сили, встановлено право позивача на отримання пенсії з квітня 2016 року, а не з липня 2014 року, як це вказує ОСОБА_1

Відомості про те, що позивач оскаржував дії Пенсійного фонду щодо відмови у призначенні йому пенсії з липня 2014 року у матеріалах справи відсутні.

Вказуючи в апеляційній скарзі та поясненнях від 07 жовтня 2019 року, що місцевий суд помилково не вирішив питання про його право на отримання пенсії з липня 2014 року, ОСОБА_1 підміняє предмет спору, оскільки вищевказані вимоги до суду першої інстанції ним не пред`являлися.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 09 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді О.І. Обідіна

О.В. Прядкіна

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ: О.Ю. Кузнєцова