П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 року м. Київ

Справа № 22-14911 Головуючий у1-й інстанції - Колесник О. М.

Унікальний № 753/10248/19 Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

Невідомої Т. О.

за участю секретаря Дроздової Ж. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 09 липня 2019 року за заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коновалова О. О., Приватний нотаріус Коростенського міського нотаріального округу Івчук С. С., про визнання правочину про право вступу в спадок та договору дарування частини квартири недійсними,-

у с т а н о в и л а:

У травні 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання правочину про право вступу в спадок та договору дарування частини квартири недійсними, визнання право власності на частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом (виділені матеріали, а.с.2-7).

28 травня 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просили вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 09 липня 2019 року заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено частково. Суд наклав арешт на 1/25 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 69,6 кв. м., житлова площа - 41,8 кв. м. Реєстраційний номер майна: 000.

Не погодившись з ухвалою суду, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення процесуального права, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали, просить ухвалу районного суду скасувати та ухвалити рішення про відмову в задоволенні вимог про забезпечення позову в повному обсязі (виділені матеріали, а.с.45-48).

Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та треті особи у визначений судом строк не надали.

В суд апеляційної інстанції учасники справи не з`явились, про місце та час апеляційного розгляду повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення та довідки щодо повідомлення засобами телефонного зв`язку.

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність учасників справи, відхиливши клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, оскільки поважність причин його неявки - відрядження за сімейними обставинами, не підкріплена жодними доказами.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звертаючись у травні 2019 року до суду з позовом про визнання правочину про право вступу в спадок та договору дарування частини квартири недійсними, просили визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/25 частину квартири АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем за законом після померлої ОСОБА_6 ; визнати договір дарування частин квартири АДРЕСА_1 , укладений 28 березня 2019 року між громадянами ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та громадянином ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Івчук С. С., реєстровий № 1402, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, повернути сторони у первинний стан, шляхом скасування реєстрації права власності на зазначену квартиру за ОСОБА_1 та поновлення реєстрації права власності за ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 на ѕ частини квартири АДРЕСА_1 .

Частково задовольняючи заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про забезпечення позову, районний суд виходив з того, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду, однак вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Тому враховуючи ту обставину, що в прохальній частині позовної заяви позивачі просять визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/25 частину спірної квартири, суд дійшов висновку щодо необхідності накласти арешт лише на 1/25 частину квартири, що на думку районного суду є співмірним із заявленими вимогами.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги апеляційний суд виходить з наступного.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні питання забезпечення позову, є доведеними.

Висновки суду щодо наявності підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову відповідають обставинам справи та положенням процесуального закону.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою наявність правових підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову, нормативно-правові акти, якими керувався суд при постановленні ухвали, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали (виділені матеріали, а.с.42-43).

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду щодо часткового задоволення заяви про забезпечення позову, апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з роз`ясненнями п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У даній справі відповідно до змісту позовної заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , предметом позову є, зокрема, визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/25 частину квартири АДРЕСА_1 .

Частиною першою ст. 151 ЦПК України встановлені вимоги до змісту заяви про забезпечення позову, серед яких: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціна позову, про забезпечення якого просить заявник: пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Матеріали справи свідчать, що в обґрунтування заяви про забезпечення позову позивачі вказували, що повернувшись з роботи додому позивачами було виявлено зламаний замок, на телефон позивачів почали здійснюватись дзвінки з вимогами продажу квартири.

Тому колегія суддів погоджується з висновком районного суду щодо необхідності забезпечення позову, оскільки позивачі мають обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення заявленого позову щодо 1/25 частини спірної квартири. Водночас доводи апеляційної скарги в цій частині відхиляються апеляційним судом як безпідставні.

Посилання апеляційної скарги на той факт, що районним судом не з`ясовано розмірності виду забезпечення позову, спростовуються викладеними вище обставинами щодо частини квартири, на яку претендує позивач (1/25) та частки, на яку накладений арешт судом (1/25), тому також не можуть бути прийняті апеляційним судом у якості підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Доводи скарги стосовно того, що договір дарування частки квартири є належним чином укладеним та оформленим правочином, ніким не оспореним, а наявність позову про визнання права власності на спадкове майно без аналізу та з`ясування права цієї особи на спадкування указаного майна не є підставою для забезпечення позову шляхом накладання арешту на це майно, також відхиляються апеляційним судом, як безпідставні, оскільки у даній справі суд обґрунтовано вважав, що між сторонами дійсно виник спір щодо права власності на 1/25 частину квартири АДРЕСА_1 .

Водночас питання обґрунтованості та доведеності заявленого позову а також наявності у позивача права вимоги за заявленим позовом підлягають вирішенню під час розгляду справи по суті.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 09 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома