Справа № 469/911/18
Провадження № 22ц/812/1853/19 Головуючий у 1-ї інстанції Гапоненко Н.О.
Категорія 27 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

5 листопада 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого: Ямкової О.О.,

суддів: Локтіонової О.В., Колосовського С.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за апеляційною скаргою

Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

(надалі - АТ КБ «ПриватБанк»)

на рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 6 серпня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Гапоненко Н.О. в смт. Березанка Миколаївської області об 11 годині 45 хвилині, зі складанням його повного тексту 15 серпня 2019 року, по справі

за позовом

АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 42 834 грн. 51 коп. заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що позичальник ОСОБА_1 в порушення умов укладеного з ним 27 грудня 2013 року договору кредитування з використанням кредитки «Універсальна» у встановлені строки не погашає суму основного кредиту і проценти за користування кредитом, а тому банк має право вимагати повернення кредитних коштів з урахуванням пені і штрафних санкцій.

У відзиві на позовну заяву відповідач визнав вимогу щодо стягнення з нього суми отриманого кредиту, що залишилась непогашеною, з урахуванням строків позовної давності, та без відшкодування сум штрафів та процентів за користування кредитом.

Зазначав, що підписав анкету-заяву на отримання невідомої йому банківської послуги, і хоча отримав картку та використав її, не був ознайомлений з розміром кредитного ліміту, не отримав пам`ятку клієнта, тому вважав неправомірним нарахування йому процентів за користування кредитом та їх поступове збільшення. Заперечував проти одночасного нарахування штрафних санкцій та пені через наявність ознак притягнення його до подвійної відповідальності, та посилався на відповідні висновки Верховного Суду України, які ним були зроблені при розгляді аналогічних справ.

У відповіді на відзив позивач зазначав, що правочин вважається укладеним навіть якщо його зміст зафіксовано у декількох документах, тому вважав доведеним той факт, що своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява є одночасним узгодженням ним Умов та Правил надання банківських послуг і Тарифів банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, та вони у-цілому складають договір про надання банківських послуг.

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 6 серпня 2019 року позов задоволено частково, ухвалено про стягнення з ОСОБА_1 2 801 грн. 35 коп. заборгованості за тілом кредиту, що виникла станом на 4 червня 2018 року.

При ухваленні рішення суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з відсутністю письмового підтвердження узгодження сторонами кредитних зобов`язань підстав для нарахування процентів за користування кредитом і штрафних санкцій за прострочене зобов`язання немає, а з урахуванням отриманих позичальником коштів та здійснених ним погашень борг за наданим тілом кредиту складає 2 801 грн. 35 коп..

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на те, що рішення суду в частині стягнення тіла кредиту та відмови у стягнення процентів є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати в цій частині відмови та ухвалити нове, яким позов банка задовольнити у повному обсязі в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитом. В іншій частині залишити без змін.

На думку представника позивача, висновок суду про відсутність підтвердження підстав для стягнення процентної ставки за користування кредитом та зменшення суми боргу за тілом кредиту є таким, що ґрунтується на припущеннях.

Ухвалою колегії суддів Миколаївського апеляційного суду з розгляду цивільних справ від 22 жовтня 2019 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи у письмовому провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 грудня 2013 року відповідачем ОСОБА_1 підписана анкета-заява про приєднання до надання ПАТ «ПриватБанк» банківських послуг з використанням кредитної картки «Універсальна», з отриманням для використання кредитного ліміту коштів та зі сплатою за їх користування сум у відповідності до Умов та правил кредитування, які розміщені на сайті банку. Розмір кредитного ліміту, процентів, штрафних санкцій, строк дії договору у заяві відсутні (а.с.8).

В той же час, за випискою з карткового рахунку слідує, що кредитні кошти позичальнику були надані у відповідності до встановленого банком розміру кредитного ліміту, який на протязі використання ОСОБА_1 банківських платіжних карток змінювався. Спочатку кредитний ліміт коштів було надано в розмірі 6500,00 грн., а станом на 11 лютого 2014 року його збільшено до 12 000 грн. (а.с.40-42). Кінцевий термін повернення банківських коштів визначено за строком дії платіжної картки, яка була надана позичальнику для користування кредитними коштами, а саме до серпня 2017 року (а.с.132). Відомостей про отримання ОСОБА_1 платіжних карток із строком дії після серпня 2017 року позивачем не надано.

Відтак, за наведених обставин, договір, укладений між сторонами повинен був складатися, зокрема, із анкети-заяви позичальника щодо приєднання, тарифів надання кредиту, умов і правил надання банком послуг та правил користування платіжною карткою.

Разом з тим, позичальником ОСОБА_1 підписана тільки анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, але не узгоджено з банком інші складові договору про надання банківських послуг, а саме розмір відсотків, неустойки тощо, так як «Умови та Правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» ним не підписані (а.с.8).

Таким чином відповідачем надана лише згода на те, що він зобов`язується знайомитися з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті.

Відповідно до частини 1 і 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Отже, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору приєднання, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, і повинні бути зрозуміли усім споживачам і доведені до їх відома, то банк має обов`язок підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме такі умови, які ним надані, і не інші.

Відтак, положеннями статей 633, 634 ЦК України презюмується, що другий контрагент (споживач послуг банку) може приєднатися лише до тих умов, з якими він ознайомлений.

Тому банком до матеріалів справи наданий витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 6 березня 2010 року №СП-2010-256 (а.с.10-24), де у пунктах 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 передбачено, що клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Разом з тим, надані банком до матеріалів справи витяг з Умов та правил надання банківських послуг та Тарифи з обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.9), які повинні бути невід`ємною складовою договору приєднання, позичальником не підписані та відсутні дані про його ознайомлення з їх змістом на час складання анкети-заяви.

Відомості та тарифний план щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентів з вересня 2014 року до 32,4% річних, та з квітня 2015 року до 42% річних у матеріалах цивільної справи відсутні.

Однак, незважаючи на такі обставини, позивачем розрахована заборгованість відповідача, спочатку за відсотковою ставкою у 27,6% річних та її поступовому збільшенні до 42% річних, яка станом на 4 червня 2018 року, за закінченням строку дії платіжної картки, нарахована банком на загальну суму боргу в розмірі 42 834 грн. 51коп., в тому числі: 7 814 грн. 75коп.- заборгованості за тілом кредиту, 16 024 грн. 77 коп. процентів за користування кредитом, 16 479 грн. 6 коп. пені, а також 500 грн. 00 коп. фіксованої частини штрафу і 2 015 грн. 93 коп. процентної складової штрафу.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться .

За частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника разом з позикою і процентів від її суми, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до частини 1 статті 1056? ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договору) процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку (частина 3 статті 1056? ЦК України).

В разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати проценту ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором (частина 4 статті 1056? ЦК України), про що кредитодавець зобов`язаний повідомити позичальника.

Між тим, у заяві позичальника від 27 грудня 2013 року процентна ставка не зазначена.

Відсутні у матеріалах справи і підтвердження щодо належного повідомлення та ознайомлення відповідача у будь-якій спосіб про зміну банком в односторонньому порядку відсоткової ставки з вересня 2014 року до 32,4% річних, та з квітня 2015 року до 42% річних.

За такого та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки вони достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Така позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 та є підставою для застосування до правовідносин, що виникли між учасниками даної цивільної справи.

Тому, з урахуванням вищенаведеної правової позиції ВП ВС судом першої інстанції зроблено вірний висновок про відсутність підстав для розрахунку та стягнення заборгованості з урахуванням процентів за користування кредитом, підвищених процентів, та вірно оцінені ті обставини, що позичальник під час підписання анкети, у якій відсутні усі складові кредитного договору, не ознайомлений з Тарифами банка.

В той же час, дійшовши до вірного висновку щодо відсутності підстав щодо стягнення процентів за користування кредитом, та принципу розрахунку заборгованості за тілом кредиту, суд допустив арифметичну помилку у сумі отриманих за кредитом коштів у бік збільшення за рахунок комісії у сумі 643 грн. 22 коп. Однак, колегія суддів не вбачає підстав для його зміни у бік зменшення заборгованості за тілом кредиту за апеляційною скаргою банка, оскільки відповідачем рішення суду не оскаржується.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні пені та штрафів позивачем не оскаржено, тому не переглядається судом апеляційної інстанції.

Посилання представника позивача про можливість стягнення з позичальника процентів у відповідності до частини 1 статті 1048 ЦК України на рівні облікової ставки НБУ, є безпідставними, так як судом першої інстанції справа розглянута виключно в межах заявлених позовних вимог, які банк обґрунтовував наявністю укладеного між сторонами договору, і тому у нього (суду) не було підстав для виходу за межі заявлених позивачем вимог, оскільки кожний учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд (частина 3 статті 13 ЦПК України). Не має таких підстав і у суду апеляційної інстанції, який не приймає і не розглядає позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду у суді першої інстанції ( частина 6 статті 367 ЦПК України).

За такого, підстав для скасування чи зміни судового рішення в частині, в якій його було оскаржено колегія суддів не вбачає .

Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України відсутні.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишити без задоволення, а рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 6 серпня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена з цього дня в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий О.О. Ямкова

Судді С.Ю. Колосовський

О.В. Локтіонова