Ухвала

01 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 127/27245/16-ц

провадження № 61-31124св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»,

третя особа - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на рішення Апеляційного суду Вінницької області від 15 вересня

2017 року у складі колегії суддів: Рибчинського В. П., Голоти Л. О., Кучевського П. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра»), третя особа - ОСОБА_5, про визнання поруки припиненою.

Позовна заява мотивована тим, що 13 червня 2008 року між ОСОБА_5 та Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» (далі - ВАТ КБ «Надра»), правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», укладений договір «Кредитування комерційного автотранспорту» № 18/ККА/2008/25-980, відповідно до якого ОСОБА_5 отримав грошові кошти у сумі 392 700,00 грн у порядку та на умовах, визначених договором.

13 червня 2008 року між ОСОБА_4 та ВАТ КБ «Надра» укладений договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався перед банком, як кредитором, відповідати у повному обсязі за невиконання ОСОБА_5 усіх його зобов'язань перед банком, що виникли з договору «Кредитування комерційного автотранспорту» від 13 червня 2008 року № 18/ККА/2008/25-980.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 14 листопада 2014 року у справі № 128/2949/14-ц задоволено позов ОСОБА_4 до ПАТ «КБ «Надра». Визнано припиненим договір поруки від 13 червня 2008 року б/н, укладений між позивачем та ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра». Цим рішенням встановлено, що у період із 01 липня 2013 року по 15 травня 2014 року ПАТ «КБ «Надра» при нарахуванні процентів: застосовувало ставку у розмірі 40,6 % річних. При цьому, застосування вказаної процентної ставки не передбачено договором поруки та призводить до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а отже, є підставою для припинення поруки згідно з частиною першою статті 559 ЦК України. Крім того, вказаним рішенням встановлено, що відповідач звернувся з позовом до поручителя після спливу встановленого для цього законом строку, що також є підставою для припинення поруки. Позивач зазначає, що усі зобов'язання позивача, які виникли перед відповідачем на підставі договору поруки від 13 червня 2008 року б/н, наразі є припиненими. Проте таке припинення зобов'язань відповідачем не визнається, в силу чого позивач просить суд визнати припиненою поруку, яка виникла на підставі договору поруки, укладеного 13 червня 2008 року між ОСОБА_4 та ВАТ КБ «Надра».

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02 червня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано припиненою поруку, яка виникла на підставі договору поруки, укладеного 13 червня 2008 року між ОСОБА_4 та ВАТ КБ «Надра». Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення мотивоване тим, що застосування процентної ставки у розмірі 40,6 % річних не передбачено договором поруки та призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а отже, є підставою для припинення поруки згідно з частиною першою статті 559 ЦК України, а також, що у банку виникло право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи із 13 червня 2013 року, протягом наступних шести місяців, проте банк зазначеним правом не скористався.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 15 вересня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «КБ «Надра» задоволено. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 червня 2017 року скасовано і ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили, задоволені вимоги кредитора до поручителя, підстав для застосування положень частини четвертої статті 559 ЦК України немає, тому висновки суду першої інстанції щодо визнання поруки припиненою за наявності рішення суду про стягнення боргу з поручителя є неправильними.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У жовтні 2017 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Вінницької області від 15 вересня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що договором поруки визначено обсяг зобов'язань позичальника, за які поручався ОСОБА_4 (повернення кредиту у сумі

392 700,00 грн, сплата відсотків у розмірі 20,3 % річних), а також строк виконання зобов'язання за кредитним договором до 13 червня 2013 року, при цьому згоди на застосування іншої процентної ставки, яка може призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя, позивач не надавав, за такі зобов'язання не поручався, проте у період із 01 липня 2013 року по 15 травня 2014 року ПАТ «КБ «Надра» нараховувало проценти за ставкою 40,6 % річних, але застосування такої процентної ставки не передбачено договором поруки, та призводить до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а отже, є підставою для її припинення згідно із частиною першою статті 559 ЦК України. Крім того, сторонами узгоджений графік погашення заборгованості за кредитом та процентами, тому початок шестимісячного строку пред'явлення вимоги кредитора до поручителя щодо сплати коштів за тілом кредиту повинен обраховуватись із 20 лютого 2009 року, а початок шестимісячного строку пред'явлення вимоги кредитора до поручителя щодо сплати коштів за процентами за користування кредитом повинен обраховуватись із 20 вересня

2011 року, проте відповідач із вказаного часу протягом шести місяців із вимогою до позивача як поручителя про стягнення боргу не звернувся, що є підставою для припинення поруки згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України.

Станом на час розгляду вказаної справи у Верховному Суді від інших учасників справи не надходило відзивів на касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказану касаційну скаргу передано до Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п'ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Позиція Верховного Суду

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа - ОСОБА_5, про визнання поруки припиненою, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на рішення Апеляційного суду Вінницької області від 15 вересня 2017 року призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

С.О. Погрібний

Г.І. Усик