Справа № 574/1174/18
Провадження №2/574/186/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря судового засідання Кошелєвої Н.В.

в присутності

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Буринського району Сумської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що 05.02.2012 року померла його мати ОСОБА_3, у звязку з чим відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло, в тому числі, право на земельну частку пай, яке було посвідчено сертифікатом серії СМ №0059751, яку вона прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном після смерті своєї матері ОСОБА_4, яка померла 18.09.1995 року, але юридично за життя не оформила. Він прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви до органів нотаріату, будучи спадкоємцем першої черги за законом та отримав свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна. Однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вище згадану земельну частку (пай) оскільки вказаний сертифікат був виданий вже після смерті спадкодавця. Крім того, у вище зазначеному сертифікаті є розбіжності в написанні по батькові спадкодавця ОСОБА_4, а саме «Лікандрівна» замість правильного «Никандрівна», аналогічні розбіжності в написанні по батькові спадкодавця ОСОБА_4 також є і у посвідці про народження ОСОБА_3. При вказаних обставинах він не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у звязку з чим просив встановити факт належності ОСОБА_4 зазначеного вище сертифікату, встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та визнати за ним право на цю земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в задоволенні позовної заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмово листом.

Свідок ОСОБА_5 підтвердила, що ОСОБА_4 є матірю ОСОБА_3, обоє вже давно померли. Вона знала їх особисто так, як проживала по сусідству в одному селі.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи, врахувавши покази свідка, надані докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 05 лютого 2012 року померла мати позивача ОСОБА_3, що вбачається із свідоцтва про її смерть, копії паспорта позивача та копії свідоцтва про народження позивача (а.с.5,12-15,56).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло, в тому числі, право на земельну частку (пай) розміром 2,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території ОСОБА_2 сільської ради Буринського району Сумської області, що було посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ №0059751, яку вона прийняла після смерті 18 вересня 1995 року своєї матері ОСОБА_4 фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном згідно вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР, але за життя юридично не оформила, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть ОСОБА_4, довідкою ОСОБА_2 сільської ради, копією сертифікату на право на земельну частку (пай), інформаційною довідкою про вартість земельної частки (паю), інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.7-9,21,32,35).

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв її син ОСОБА_1 позивач по справі, подавши згідно ст.1269 ЦК України до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, будучи спадкоємцем першої черги за законом та на частину спадкового майна отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, що вбачається з копії спадкової справи (а.с.36-53).

Однак отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріуса на вище згадану земельну частку (пай) позивач не може, оскільки вище зазначений сертифікат виданий 19.06.1996 року, тобто після смерті ОСОБА_4. Крім того, у вище зазначеному сертифікаті є розбіжності в написанні по батькові, а саме «Лікандрівна» замість правильного «Никандрівна», що вбачається з розяснення приватного нотаріуса ОСОБА_6 (а.с.22).

Разом з тим право останньої на вказану земельну частку( пай) у суду сумнівів не викликає, так як фактично, паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва №666/94 від 10.11.1994 року та Указу від 08.08.1995 року Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям №720/95.

Зокрема, згідно п.2 Указу Президента України Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»).

Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України ( 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, будучи колишнім членом КСП пенсіонеркою, була включена до відповідного списку громадян членів САПТЗТ «Батьківщина», який додавався до Державного акту на право колективної власності на землю серії СМ №000001 і їй вищевказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий відповідно до рішення Буринської районної державної адміністрації від 4.06.1996 №200, що підтверджується Державним актом на право колективної власності на землю, доданим до нього списком громадян членів САПТЗТ, копією сертифіката на право на земельну частку (пай) (а.с.9,16,20).

Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК Української РСР, положення якого діяли на час відкриття спадщини, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Крім того, позивач також не спроможний належними чином оформити свої спадкові права через неможливість підтвердження родинних відносин між його бабою ОСОБА_4 та матірю ОСОБА_3, оскільки у свідоцтві про народження останньої в графі мати невірно зазначене по батькові матері «Лікандрівна», замість правильного «Никандрівна», що вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с.10).

Між тим, родинні відносини між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, щодо їх кровної спорідненості, повністю підтверджені матеріалами справи.

Зокрема, як вбачається з посвідки про народження №0152689 - 10 серпня 1938 року народилася ОСОБА_7 і її батьком записаний «Усик Іван Максимович», матірю «Усик Тетяна Лікандровна» (а.с.10).

Згідно свідоцтва про одруження серії І-УР №337619 08 вересня 1960 року «Безкровный Александр Андреевич» (в російському варіанті) одружився з «Усик Лидией Ивановной» (в російському варіанті), про що було зроблено відповідний актовий запис №12 від 08.09.1960 року і їм були присвоєні прізвища «Безкровный» та «Безкровна» (в російському варіанті) (а.с.11).

Вказані обставини підтверджуються і показами свідка ОСОБА_5, які тривалий час знали їх обох, у звязку з чим сумнівів в достовірності її показів у суду не виникає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Таким чином, даючи оцінку наведеним вище доказам, суд вважає, що ОСОБА_4 є рідною матірю ОСОБА_3, а розбіжності в написанні по батькові виникли через відхилення від орфографічних норм при міжмовному перетворенні.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону й не порушує права чи інтереси інших осіб, а позивач прийняв спадщину після смерті своєї матері, суд приходить до висновку про обґрунтованість його вимог та необхідності задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2-7, 10-13, 23, 206, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.529,549 ЦК Української РСР, ст.ст. 392, 1218, 1261, 1269, 1297 ЦК України, ст. ст.22,23 ЗК України (1990 р. N 561-XII), ст.ст.81,126, 131 ЗК України, Указами Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №66/94 від 10.11.1994 року, «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95, ст.5 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", суд -

віришив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Буринського району Сумської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити повністю.

Встановити факт про те, що ОСОБА_4, яка померла 18.09.1995 року у віці 81 рік в селі Черепівка, Буринського району, Сумської області є матірю ОСОБА_3, яка померла 05.02.2012 року у віці 73 роки в селі Черепівка, Буринського району, Сумської області.

Встановити факт про те, що сертифікат серії СМ №0059751 на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Батьківщина» розміром 2,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), виданий «Усик Тетяні Лікандрівні» Буринською районною державною адміністрацією 19.06.1996 року і зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №656, належить ОСОБА_4, яка померла 18.09.1995 року у віці 81 рік в селі Черепівка, Буринського району, Сумської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), в порядку спадкування за законом після смерті 05.02.2012 року ОСОБА_3, право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності САПТЗТ «Батьківщина» розміром 2,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій 18.09.1995 року ОСОБА_4 на підставі сертифікату серії СМ №0059751, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №656 і було успадковане ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд (а з початком функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Сумського апеляційного суду) шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:

Повний текст рішення виготовлений 27.03.2019 року.