Ухвала

29 березня 2019 року

м. Київ

справа № 185/9235/17

провадження № 61-5686ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року у справі

за позовом ОСОБА_2 до акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди у зв'язку із порушенням трудових прав,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Укрзалізниця») про визнання неправомірними дій відповідача щодо позбавлення його премії за підсумками роботи за серпень 2017 року, зобов'язаня відповідача нарахувати та виплатити йому премію за підсумками роботи за серпень 2017 року, стягнення з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 3 тис. грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії АТ «Укрзалізниця» щодо позбавлення слюсаря механоскладальних робіт ОСОБА_2 табельний номер 0587 100% премії за серпень 2017 року за наказом № 481 структурного підрозділу «Павлоградська дистанція сигналізації та зв'язку» від 29 вересня 2017 року.

Зобов'язано АТ «Укрзалізниця» нарахувати та виплатити ОСОБА_2 премію за підсумками роботи за серпень 2017 року.

В задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

20 березня 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

АТ «Укрзалізниця», в якій заявник просить скасувати рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області

від 03 липня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 19 лютого 2019 року і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтею 2 ЦПК України

основними засадами судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - права на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи,

у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1 частини шостої статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі І Загальних положень ЦПК України, то її дія поширюється й на стадію касаційного провадження.

Предметом розгляду у цій справі є позовні вимоги про визнання неправомірними дій відповідача щодо позбавлення позивача премії

за підсумками роботи за серпень 2017 року, зобов'язання нарахувати

та виплатити премію та відшкодування моральної шкоди у розмірі

3 тис. грн.

Розмір середньої заробітної плати працівників АТ «Укрзалізниця» («Придніпровська залізниця») за серпень 2017 року, згідно даних управління статистики АТ «Укрзалізниця» та Державного комітету статистики

України, становить 8 205, 80 грн (zalp.org.ua/content/blogcategory/61/156/

lang,ukrainian/).

Судовими рішенням визнано неправомірними дії відповідача щодо позбавлення ОСОБА_2 100% премії за серпень 2017року та зобов'язано нарахувати та виплатити йому таку премію.

Вказана сума премії, яка підлягає до виплати позивачу на підставі судових рішень, що оскаржуються, не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року (192 100 грн). Розмір відшкодування моральної шкоди, у стягненні якого відмовлено судом, складає 3 тис. грн.

З урахуванням вищенаведеного ця справа підлягає віднесенню до категорії малозначних на підставі майнового критерію та своєї незначної складності.

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин,

які передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки АТ «Укрзалізниця»подало касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року

та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди у зв'язку

із порушенням трудових прав - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников