Єдиний унікальний номер 725/1159/19
Номер провадження 4-с/725/3/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2019 року. Першотравневий районний суд м. Чернівці

у складі:

головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.,

при секретарі Григорчук Д.В.,

за участю:

стягувача ОСОБА_1,

державного виконавця Антишиної Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 (19.11.1956р.н., місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) на постанову головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачу від 13 грудня 2018р.,-

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаною вище скаргою.

Посилалась на те, що у Другому відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області перебувало виконавче провадження №47369296 з примусового виконання виконавчого листа №725/3253/14-ц, виданого Першотравневим районним судом м.Чернівці щодо стягнення з КС «Рідне коло» на користь ОСОБА_1 коштів у розмірі 25 000грн.

Однак постановою державного виконавця від 13 грудня 2018 року виконавчий документ їй повернуто, оскільки майна, на яке можливо було б звернути стягнення у ході проведення виконавчих дій, у боржника не виявлено.

Вказане рішення державного виконавця вважає незаконним, оскільки ним не в повній мірі використано наданні Законом України «Про виконавче провадження» повноваження щодо встановлення наявності у боржника майна.

Так, боржник ОСОБА_3 спілка «Рідне коло» на даний час не припинена, а лише перебуває на стадії ліквідації. Їй відомо, що у власності Спілки є транспортні засоби, які перебувають у розшуку, а отже, справа по їх встановленню не закрита та перебуває на виконанні.

Крім того, вважає, що державний виконавець прийшов до передчасного висновку про те, що кошти на рахунку боржника відсутні, так як є рішення судів щодо стягнення з боржників на користь КС «Рідне коло» заборгованості за кредитними договорами. Отже, у разі предявлення їх до виконання та стягнення з боржників заборгованості чи реалізації належного їм майна в рахунок погашення заборгованості, вказані кошти можуть бути стягнуті на її користь.

Просила визнати постанову головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2 від 13.12.2018 року про повернення виконавчого документу стягувану незаконною та скасувати; зобов?язати головного державного виконавця Антишину Г.М. відновити виконавче провадження та зобов?язати її вжити заходів щодо виконання судового рішення.

19 березня 2019 року через канцелярію суду від державного виконавця Антишиної Г.М. надійшов відзив на позовну заяву.

У своєму відзиві державний виконавець зазначила, що у Другому відділі державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області перебувало зведене виконавче провадження №55621707, у складі якого знаходилося 31 виконавче провадження, в тому числі, і виконавче провадження №47369296 по примусовому виконанні виконавчого листа №725/3253/14-ц щодо стягнення з КС «Рідне коло» на користь ОСОБА_1 коштів у розмірі 25 000 грн.

У ході проведення виконавчих дій по вказаному зведеному виконавчому провадженні нею було вжито всіх необхідних та передбачених законом заходів щодо встановлення майна боржника КС «Рідне коло».

Оскільки жодного майна у боржника виявлено не було, а транспортні засоби, розшук яких здійснюється поліцією, не виявлені протягом року, 13.12.2018р. нею було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Вважає, що прийняте рішення є правомірним та узгоджується з положенням п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку із чим, просила у задоволенні скарги відмовити.

Під час розгляду справи заявниця ОСОБА_1 скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Державний виконавець Антишина Г.М. заперечувала щодо задоволення скарги, з підстав викладених у своїх письмовому відзиві на позов.

Представник боржника кредитної спілки «Рідне коло» в судове засідання не зявився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду скарги. Про причини своєї неявки суд не повідомив.

У відповідності до вимог ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що скарга ОСОБА_1 обґрунтована, однак підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Згідно ч.5 ст. 124, п.9 ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. До основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, судом встановлено, що заочним рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 01 липня 2014 року стягнуто з ОСОБА_3 спілки «Рідне коло» на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 25000грн.

З метою примусового виконання вказаного рішення, 31 липня 2014 року судом було видано виконавчий лист, який стягувачем предявлено до виконання.

На підставі вказаного виконавчого листа державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області відкрито виконавче провадження №47369296.

Разом з тим, постановою головного державного виконавця Другого ВДВС м.Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області від 13.12.2018 року вказаний виконавчий документ був повернутий стягувачу у зв"язку з тим, що у божника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення та він не отримує доходи, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна, виявились безрезультатними; транспортні засоби, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Копію вказаної постанови стягувачем отримано 16.02.2019 року, про що свідчить лист ПАТ «Укрпошта» від 25.02.2019 року.

За змістом ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Положення ст.447 ЦПК України дублюються зі змістом ч. 1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку встановленні Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень ст.183 вказаного Закону державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державному виконавцю надані широкі права та повноваження у процесі здійснення виконавчого провадження.

Крім того, згідно п.20 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженоїнаказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені ч.1 ст. 40 Закону.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що державним виконавцем отримано дані про те, що з 10.06.2014 року боржник перебуває в стані припинення, кошти на арештованих рахунках відсутні, майна на яке можливо було б звернути стягнення у ході проведення виконавчих дій, не встановлено, транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

При винесені оскаржуваної постанови державний виконавець керувалась п.2, п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповіднодо цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Як було встановлено судом при дослідженні матеріалів зведеного виконавчого провадження, розшук майна боржника оголошено 14.10.2014 року, тобто більш ніж чотири роки тому.

Разом з тим, матеріали справи не містять відомостей про те, що з часу оголошення в розшук транспортних засобів боржника, державним виконавцем здійснювався контроль за виконанням вказаної постанови. Будь-яких доказів щодо наявності у державного виконавця інформації з органів поліції про стан розшуку майна боржника (транспортних засобів) на момент винесення оскаржуваної постанови, матеріали справи також не містять.

Крім того, на думку суду державним виконавцем не вжито всіх заходів щодо встановлення власника нерухомого майна по вул.О.Кобилянської,12/10 в м.Чернівці (юридична адреса місця знаходження КС «Рідне Коло»).

При цьому державний виконавець Антишина Г.М. в судовому засіданні пояснила, що в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, відомості щодо власника квартири АДРЕСА_1 відсутні.

Проте суд вважає, що державному виконавцю слід було б здійснити запит до Чернівецького обласного бюро технічної інвентаризації щодо реєстрації права власності на вказаний обєкт нерухомості, оскільки право власності на вказану квартиру могло бути зареєстроване ще до моменту створення Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Варто зазначити, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та гарантією судового захисту порушених прав, а тому, державний виконавець повинен вживати всіх передбачених законом заходів з метою забезпечення права на справедливий судовий захист.

Однак суду не надано доказів того, що державним виконавцем вичерпано усі можливі засоби з метою примусового виконання рішення суду, а лише зафіксовано в оскаржуваній постанові про повернення виконавчого документа стягувачу, що заходи щодо розшуку майна боржника виявились безрезультатними,

Таким чином, приходить до переконливого висновку про те, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а виконавче провадження відновленню.

У відповідності до вимог ст.ст. 451, 453 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення скарги в частині вимог про зобов"язання державного виконавця вжити заходів щодо виконання судового рішення, оскільки вчинення передбачених законом виконавчих дій входить до обовязків державного виконавця, які реалізуються ним у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та відповідних підзаконних нормативних актів, а суд в такому випадку лише перевіряє відповідність прийнятного рішення вимогам чинного законодавства, у разі його оскарження в порядку передбаченому законом.

За таких обставин, наслідком визнання постанови незаконною є відновлення виконавчого провадження за вище вказаним виконавчим листом, що є належним способом захисту порушених прав заявника.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.55,124 Конституції України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 258, 259, 260, 261,268, 273, 352, 353, 354, 355, 447-453 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2 від 13 грудня 2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Зобов»язати головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2 відновити виконавче провадження №47369296 з примусового виконання виконавчого листа №725/3253/14-ц виданого 31.07.2014 року Першотравневим районним судом м.Чернівці про стягнення з ОСОБА_3 спілки «Рідне коло» на користь ОСОБА_1 заборгованості.

У задоволенні решти вимог відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п»ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 05 квітня 2019 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич