ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/5201/19 Номер провадження 22-ц/814/2701/19Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О. С. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Бондаревської С.М., Карпушина Г.Л.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 серпня 2019 року

у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 серпня 2019 року відмовлено ОСОБА_3 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

З цією ухвалою не погодилась позивач, яка в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, а справу направити до місцевого суду для продовження розгляду.

В обґрунтування скарги посилається на те, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази на підтвердження дійсної реєстрації ОСОБА_4 в м. Лубни, а саме копія паспорта боржника та копія довідки №14-18/1749 від 09.09.2019 року щодо місця його реєстрації.

Вважає, що місцевий суд при постановленні оскаржуваної ухвали послався на недостовірні дані щодо місця реєстрації ОСОБА_2 , що призвело до порушення прав заявника.

Окрім того, вказує на порушення місцевим судом норм ст.167 ЦПК України щодо тривалого розгляду її заяви.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У липні 2019 року ОСОБА_5 звернулась до місцевого суду з вказаною заявою про видачу судового наказу, в якій прохала: видати судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви та до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежів за один місяць; вирішити питання судових витрат (а.с.1-2).

19.07.2019 року місцевим судом було зроблено запит до Лубенської міської ради Полтавської області щодо доступу до персональних даних з метою уточнення місця реєстрації ОСОБА_2 (а.с.14).

З відповіді №1203/14.1-03 від 30.07.2019 року на вказаний запит, наданої Сектором з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб ЦНАП ВК Лубенської міської ради, відомості щодо реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні (а.с.15).

У подальшому, як зазначено вище, місцевим судом було постановлено оскаржувану ухвалу про відмову ОСОБА_7 ОСОБА_2 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини

Постановляючи оскаржувану ухвалу місцевий суд виходив із того, що, оскільки отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, наявні підстави для відмови у видачі судового наказу.

Такий висновок суду відповідає встановленим по справі обставинам та ґрунтується на законі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Так, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до ст.162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Статтею 163 ЦК України передбачено вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу.

Згідно ч.5 ст.165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Відповідно до ч.9 ст.165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Так, судом встановлено, що у липні 2019 року ОСОБА_5 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітню дитину з ОСОБА_2 . При цьому заявник зазначила адресу реєстрації боржника: 2 АДРЕСА_1 (а.с.1-2).

30 липня 2019 року Сектор з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб ЦНАП ВК Лубенської міської радина звернення суду повідомив, що інформація по місцю проживання ОСОБА_2 у місті Лубни - відсутня (а.с.15).

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу у зв`язку з відсутністю інформації щодо місця проживання (перебування) боржника ОСОБА_2 .

Посилання апелянта на те, що заява про видачу судового наказу може подаватися за останньою відомою адресою місця проживання боржника, яка зазначена ОСОБА_8 ОСОБА_2 згідно відомостей паспорта та довідки №14-18/1749 від 09.09.2019 року - не приймаються до уваги колегією суддів та спростовуються вимогами закону, з огляду на таке.

Відповідно до статті 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

За загальним правилом частини 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 9 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Разом з тим частиною 9 ст.165 ЦПК України, яка є спеціальною у даних правовідносинах, встановлено що, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Аналіз зазначених норм процесуального закону дає підстави для висновку, що приписи ч.9 ст.165 ЦПК України є спеціальною нормою, якою встановлена окрема імперативна підстава для відмови у видачі судового наказу, що не суперечить положенням ст.162 ЦПК України, оскільки йдеться не про порушення правил підсудності (п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України), а про неможливість отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) боржника (фізичної особи).

Отже, зважаючи на визначений процесуальним законом порядок розгляду та звернення до виконання судового наказу, обов`язковою умовою для його видачі є встановлення судом зареєстрованого місця проживання фізичної особи - боржника.

Відтак, висновок суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу відповідно до ч.9 ст.165 ЦПК України, - відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, оскільки отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) боржника.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а посилання скаржника на довідку №14-18/1749 від 09.09.2019 року про реєстрацію місця проживання особи щодо ОСОБА_2 , колегія суду не може розцінювати як належний доказ по справі, оскільки вона додана до справи в копії та дата її складення записана від руки, що не може об`єктивно вказувати на дійсний час її видачі, відтак, вона не може підтверджувати дійсність реєстрації боржника за відповідною адресою в період подачі даної заяви до суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що, відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Тобто, в даному випадку стягувач, встановивши інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника, не позбавлена можливості звернутись до суду з повторною заявою про видачу судового наказу або з позовною заявою в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст.ст.368, 375, 382,383,384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 серпня 2019 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ : Т.О. Кривчун

СУДДІ: С.М. Бондаревська

Г.Л. Карпушин