Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2019 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Бондар О.В.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгосппідприємство «Дудківка», треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 про відшкодування матеріальної шкоди та виділення майна в натурі,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгосппідприємство «Дудківка», треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 про відшкодування матеріальної шкоди та виділення майна в натурі.

Позивачі з урахуванням уточнень посилаються на те, що в 2000 році всім членам колишнього КДСП «Степовий» були видані сертифікати на право на майновий пай.

У серпні 2005 року після смерті матері позивача ОСОБА_28 , ОСОБА_1 успадкував майновий пай, що знаходиться в с. Жданівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, вартістю 1563 грн. 04 коп. В 2002 році ОСОБА_3 наслідувала 11 майновий сертифікат вартістю 1331 грн. 78 коп.

01 листопада 2000 року між колективом співвласників та ТОВ СП «Дудківка» в особі голови правління ОСОБА_29 було укладено договір передачі майна колективом співвласників юридичній особі. Згідно умов договору, співвласники передають належне їм майно в оренду господарству на таких засадах: основні засоби, що входять до складу майна, передаються в оренду строком на 10 років, а оборотні засоби та об`єкти незавершеного будівництва продаються господарству на умовах товарного кредиту. Відповідно до п. 3.2 договору за користування основними засобами кожному співвласнику майна Господарство щорічно сплачує орендну плату в розмірі 2,5 % вартості основних засобів в розрізі окремо взятого майнового паю, яка безпосередньо розподіляється між Співвласниками відповідно до частки кожного з них у спільному Майні та8,5 % на розвиток підприємства, яке господарство акумулює в спеціалізованому цільовому фонді відновлення орендованих основних засобів, який використовується на реконструкцію орендованих основних засобів й розширення виробництва.

Тобто в 2000 році взято в оренду майно на загальну суму 111 245 грн. 17 коп. За 10 років зростання на 8,5 % складає 241 951 грн. 11 коп. При покупці майнових сертифікат ця сума 130 705 грн. 94 коп. не була врахована, згідно схеми зростання майна на 8,5 %.

Всупереч умовам договору до 2011 року позивач ОСОБА_1 отримував 15 грн., за 2009, 2010 роки - 65.

З 2011 року позивачі не отримують грошові кошти, а навпаки сплачують ОСОБА_29 по 1200-1500 грн. щороку за обробіток городів своїм майном, що є неприпустимим.

В 2000 році при створенні СП «Дудківка», ОСОБА_29 було передано комплекс майна на 242 000 грн. В 2005 та 2007 роках за кошти позивачів 130 000 грн. придбав ще 3 нових трактора МТЗ-80. Прикриваючись підробленим договором оренди майна співвласників до 2011 року орендарями було вкрадено 6 тракторів та іншого майна на 83 983 грн. А до 2015 року ОСОБА_29 вкрали майно ще на 11 200 грн.

29 березня 2011 року на зібранні співвласниками було прийнято рішення змінити майнові відношення з орендарем, майно розпаювати та створити об`єднання співвласників.

10 жовтня 2000 року відбулися загальні збори співвласників майна, на яких обговорювалися питання порядку викупу ТОВ «СП «Дудківка», яке використовувало майно за договором оренди. Проте, загальних зборів ніхто не проводив.

З 2011 року позивачі не отримували коштів за використання свого майна, ще й сплачували щороку за обробіток городу. Частина майна, передана в оренду, розкрадено, що підтверджується актом ревізії.

З даного питання з відповідними заявами позивач звертався до правоохоронних органів, однак отримував відписки та рекомендації звернутися до суду.

Позивачі зазначають, що в одній із відповідей прокуратури Магдалинівського район; Дніпропетровської області від 16.05.2008 № 1150, вказано, що майно, яке знаходиться у власності колишніх членів КДСП «Степовий» знаходиться в оренді ТОВ СП «Дудківка» згідно договору оренди від 01.11.2005 року. Проте, даного договору ніхто не бачив.

Крім того, згідно рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2015 року, за Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Дудківка» визнано право власності на майнові паї пайового фонду КДСП «Степовий» за особами згідно з переліком, що додається. Цікавим фактом при винесенні даного рішення було те, що станом на дату його винесення один співвласник, а саме ОСОБА_30 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З приводу неправомірних дій ОСОБА_29 та виплати компенсації значної суми недоїмки, позивачі зверталися з колективним зверненням у березні 2017 року, однак до цього часу ніякої відповіді не отримали.

На підставі наведеного, позивачі звертаються до суду та прохають стягнути з ТОВ СП «Дудківка» на їхню користь завдану внаслідок неправомірних дій матеріальну шкоду в розмірі 184 500 грн. та виділити майно в натурі, а саме ОСОБА_3 - гараж для тракторів - 1781 грн., ОСОБА_1 - автомобіль ГАЗ-53, д. н-р НОМЕР_4 , вартість - 1388 грн., ваги АГ-10 вартість - 17 грн., сіялку - СЗ 36 вартістю 150 грн., на загальну вартість - 1555 грн.

Позивач ОСОБА_1 , який також є представником ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача заперечив проти позову, зазначивши, що позивачами необґрунтовано заявлено позовні вимоги щодо відшкодування збитків, оскільки розрахунок наданий позивачами не підтверджується відповідними доказами. Крім того, представник відповідача зазначив, що рішення про виділення в натурі майна колишнього КДСП «Степовий» приймається загальними зборами співвласників майна, однак із вказаним питанням позивачі не зверталися та рішення з цього приводу не приймалося.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії АЕР № 147063 від 17 квітня 2002 року є власником права на майновий пай у майні КДСП «Степовий» Магдалинівського району Дніпропетровської області вартістю 1331 грн. 78 коп. (а. с. 15).

Позивач ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВСІ № 788649 від 01 серпня 2005 року є власником права на майновий пай у майні КДСП «Степовий» Магдалинівського району Дніпропетровської області вартістю 1563 грн. 04 коп. (а. с. 15).

Порядок виділення майнового паю передбачено Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» (далі - Закон), указом Президента України «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» від 29 січня 2001 року № 62/2009, постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», Порядком розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62 (далі - Порядок) та Рекомендаціями щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України від 20 травня 2008 року № 315 (далі - Рекомендації).

Відповідно до ст. 9 Закону у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі.

Пунктом 9 Порядку передбачено, що виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників.

Підставою для виділення майнових паїв у натурі чи отримання їх вартості окремими особами є заяви власників майнових паїв про виділення їхнього майна в натурі. Такі заяви розглядають збори співвласників майнових паїв, які приймають відповідні рішення, що оформляються протоколом зборів співвласників.

Отже, праву власника вимагати видачі майнового паю відповідає право співвласників цього майна вирішувати питання складу і структури майнового паю, способу і терміну його виділу, при здійсненні яких (прав) повинні враховуватись інтереси обох сторін.

Згідно з п. п. 4.1, 4.2, 4.3 Рекомендацій співвласник, який виявив бажання отримати в натурі належну йому частку майна подає уповноваженій особі, а у разі її відсутності - зборам співвласників відповідну заяву. Частка з майна, що перебуває у спільній частковій власності, виділяється її співвласнику в натурі. Для виділення спільної частки в натурі співвласник може об`єднати свою частку з частками інших співвласників, які виявили бажання отримати їх у натурі. Якщо виділення в натурі частки з майна, що перебуває у спільній часткові власності, є неможливе (неподільна річ), співвласник, який виявив бажання отримати її в натурі, має право на одержання від інших співвласників матеріальної, у тому числі грошової компенсації вартості його частки.

Судом встановлено, що рішення зборів співвласників про виділення паю позивачам не приймалося, що ними не оспорюється. Позов пред`явлено тільки до одного відповідача - ТОВ «СП «Дудківка» щодо стягнення матеріальної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Умовами застосування цих норм є завдання шкоди неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв`язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача.

При цьому, у вказаних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди завданої, саме майну позивача та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Із розрахунку майнової шкоди наведеного позивачами неможливо встановити дійсну суму шкоди заявлену до стягнення позивачем, оскільки вказані показники не підтверджені належними та допустимими доказами. З даних наданих позивачем у розрахунку неможливо з`ясувати здійснення правильності такого розрахунку грошових вимог. Крім того, позивачами не доведено протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10-13, 81, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгосппідприємство «Дудківка», треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 про відшкодування матеріальної шкоди та виділення майна в натурі - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 03 жовтня 2019 року.

Суддя Т.А.Ковальчук