02.04.2019 Справа № 756/4341/19
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
____________________________________________________________________________
Унікальний №756/4341/19
Провадження №2-з/756/107/19
УХВАЛА

02 квітня 2019 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва О.В. Диба,

розглянувши матеріали заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Разом із позовною заявою позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом від 31.10.2017, вчиненим приватним нотаріусом КМНО Чуловським В.А. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ «Кредитні ініціативи».

Зазначає, що звернулась до суду із позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, але виконавче провадження за оскарженим виконавчим документом продовжується. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується встановленням обов'язку вчинити певні дії.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено можливість забезпечення позову зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до ст.18-1 Закону України «Про виконавче провадження» серед виконавчих документів, які можуть бути оскаржені в судовому порядку є: виконавчі написи нотаріусів; посвідчення комісій по трудових спорах; постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; рішення органів державної влади, прийняті з питань володіння і користування культовими будівлями та майном; рішення Антимонопольного комітету України та його територіальних відділень у передбачених законом випадках; постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу; рішення інших органів державної влади у випадках, якщо за законом їх виконання покладено на Державну виконавчу службу.

Із матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 у позовній заяві просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса КМНО Чуловського В.А. таким, що не підлягає виконанню з підстав того, що при вчиненні напису нотаріус не дотримався вимог чинного законодавства.

Разом з тим, ОСОБА_1 не обґрунтовано жодним чином ту обставину, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду. При зверненні до суду із заявою про забезпечення позову, позивач обмежився зазначенням того, що було відкрито виконавче провадження.

Дослідивши надані матеріали, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом від 31.10.2017, вчиненим приватним нотаріусом КМНО Чуловським В.А. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволенню не підлягає у зв'язку із тим, що обставини, на які посилається заявник як підстави для забезпечення позову, ніяким чином не підтверджені.

З огляду на положення ч. 1 ст. 151 ЦПК України, дослідивши надані матеріали, суд вважає, що заява про вжиття заходів про забезпечення позову не обґрунтована.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - відмовити;

Ухвала суду набирає законної сили після її підписання суддею;

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Оболонскьий районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її вручення.

Суддя: О.В. Диба