ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

31 жовтня 2019 року

м. Харків

Справа № 613/390/19

Провадження № 22-ц/818/4521/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

Суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.

за участю секретарів Прологаєвої А.Д., Кучер Ю.Ю.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Трайгон Фармінг Харків»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трайгон Фармінг Харків» про розірвання договору оренди земельної ділянки, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 10 липня 2019 року (головуючий суддя першої інстанції Уварова Ю.В.),-

в с т а н о в и в :

У березні 2019 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив розірвати Договір оренди землі від 12 листопада 2008 року, укладений між ним та ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» на земельну ділянку площею 2,1893 га кадастровий номер - :01:000:0285, що розташована на території Хрущово - Микитівської сільської ради Богодухівського району Харківської області.

Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником земельної ділянки на підставі державного акту про право власності серії ЯД№062320, яку за договором у листопаді 2008 року передав ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» в оренду, який 21 грудня 2012 року було зареєстровано в управлінні Держкомзему у Богодухівському районі Харківської області, за № 01627, договір укладено на 10 років терміном дії до 12 листопада 2018 року.

Звернувшись до суду з позовом у даній справі, позивач стверджує, що не мав наміру продовжувати дію вищевказаного договору та направив 14.09.2018 ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» заяву про відсутність наміру поновлення договору оренди землі на яку 05.12 2018 отримав відповідь від орендаря, відповідно до якої останній зазначив, що є добросовісним орендарем та належним чином виконує свої зобов`язання за вищевказаним договором оренди землі, а тому підстав для дострокового розірвання договору немає.

Вважає, що порушується його право про неможливість в односторонньому порядку розірвати договір оренди землі, та в подальшому не бажає співпрацювати з фірмою ТОВ «ТРАЙГОН ФАРМІНГ ХАРКІВ» у зв`язку з систематичним порушенням договірних зобов`язань та чинного законодавства України.

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 10 липня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що доказів недобросовісності з боку відповідача під час проведення реєстрації договору з позивачем не надано. Строк дії договору не сплинув. Факт несплати відповідачем орендної плати не знайшов свого підтвердження.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права з неправильним встановленням обставин, які мають істотне значення для справи та висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що суд неправильно оцінив обставини та надав неналежну оцінку доказам. Всупереч вимогам закону не врахував той факт, що вимоги позову заявлено не виключно з підстав закінчення строку дії договору, а з підстав систематичної несплати орендної плати.

В апеляційній скарзі посилається на те, що судом не прийнято до уваги той факт, що земельна ділянка передана орендарю у листопаді 2008 року якою він почав відразу користуватися не сплачуючи по 2013 рік орендну плату.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, не звернув уваги на те, що матеріали справи не містять жодного доказу щодо сплати орендарем орендної плати за користування земельною ділянкою, незаконно встановивши що вимогу про розірвання договору заявлено лише з підстав закінчення строку дії договору.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду залишити без змін, посилається на добросовісне виконання умов договору , наводить розрахунки по сплаті орендної плати.

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 062320 власником земельної ділянки площею 2,1893 га, розташованої на території Хрущово-Микитівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, кадастровий номер :01:000:0285 є ОСОБА_1 (а.с.7).

Відповідно копії договору оренди землі між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем 12 листопада 2008 року укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 21893 га, який 21 грудня 2012 року зареєстровано в управлінні Держкомзему у Богодухівському районі Харківської області, за № 01627. Пунктом 7 договору оренди землі передбачено, що договір укладено на 10 років (а.с.6).

14 вересня 2018 року ОСОБА_1 направив відповідачу заяву про відсутність наміру поновлення договору оренди землі, повідомляючи що немає наміру поновлювати (продовжувати) дію договору оренди від 12.11.2008, у зв`язку з чим просив повернути йому земельну ділянку (а.с. 8).

З копії, яка міститься в матеріалах справи вбачається, що на заяву про відсутність наміру, позивачу було надано відповідь в якій зазначено про те, що договір оренди з урахуванням його реєстрації 21.12.2012 має строк дії протягом десяти років, крім того ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» є добросовісним орендарем та належним чином виконує умови договору, які і надалі буде продовжувати виконувати належним чином і в повному обсязі (а.с. 9).

Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строк дії договору укладеного 12.11.2008, зареєстрованого 21.12.2018 має строк дії до 20.12.2022 року (а.с.10 зворот).

Додатковою угодою №2 від 01.07.2016 до Договору оренди землі зареєстрованого 21.12.2012 зі змінами затвердженими додатковою угодою №1 від 16.8.2013, якою було встановлено з 2013 року розмір орендної плати 4% визначено, що розмір орендної плати за користування земельною ділянкою за кожен календарний рік оренди починаючи з 2016 року становить 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 74).

Пунктом 7 додаткової угодою №1 від 16.8.2013 передбачено, що сторони підтверджують, що річна орендна плата за 2012 рік сплачена орендарем на користь орендодавця у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, щорічна орендна плата за 2013 рік сплачена орендарем на користь орендодавця у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 75).

Згідно копії додаткової угоди до договору оренди землі від 02.08.2017 пункт 8 розділу договору викладено у наступній редакції: «орендна плата за користування земельною ділянкою, яка підлягає сплаті орендарем на користь орендодавця з 2017 року встановлюється у розмірі 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за кожен календарний рік оренди» (а.с.76).

Відповідно до п. 31 укладеного договору оренди землі, дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря; договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п. 32 вказаного договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктом 33 договору оренди землі визначено, що розірвання договору в односторонньому порядку не допускається.

У пункті 37 договору зазначено, що договір набуває чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Відповідно до приписів ст.ст. 1, 13 Закону України «Про оренду землі», оренда земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України та ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою ст.638 ЦК України визначено, що договір є укладеним якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є: умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 654 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Статтею 31 ЗУ «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем.

У відповідності до вимог ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін, договір оренди землі може бути достроково розірвано за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст.ст. 24, 25 Закону України «Про оренду землі» та умовами договору, а також на підставах визначених Земельним кодексом України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, позивач зазначає, що не отримував орендну плату за користування відповідачем земельною ділянкою з 2008 по 2013 рік, але ці доводи спростовуються змістом п. 7 додаткової угоди №1 від 16.8.2013 в якій зазначено, що сторони підтверджують, що річна орендна плата за 2012 рік сплачена орендарем на користь орендодавця у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, щорічна орендна плата за 2013 рік сплачена орендарем на користь орендодавця у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 75).

Укладений договір оренди землі підлягав державній реєстрації (частина перша статті 20 Закону про оренду землі) і набрав чинності після його державної реєстрації (стаття 18 Закону про оренду землі).

Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (частина друга статті 20 Закону про оренду землі).

Системний аналіз статті 792 ЦК України, статей 124, 125 ЗК України, статей 2, 6, 18 та 20 Закону про оренду землі дає підстави для висновку, що, оскільки договір оренди земельної ділянки підлягає обов`язковій державній реєстрації, то саме з моменту її проведення такий договір набирає чинності, а в сторін виникають відповідні права та обов`язки з оренди земельної ділянки. Отже, строк дії договору оренди земельної ділянки починається після його державної реєстрації.

Договір оренди набрав чинності лише в грудні 2012 року. Що стосується орендної плати за попередні роки, то представник відповідача не заперечував , що відповідач користувався земельною ділянкою і надав суду докази виплати орендної плати.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували факт не нарахування та не отримання позивачем плати за користування земельною ділянкою, яка знаходиться в оренді відповідача.

Судом не встановлено факту систематичного невиконання відповідачем договірних зобов`язань, який міг би бути підставою для розірвання укладеного між сторонами договору оренди.

Доводи апеляційної скарги, що суд розглядав справу про розірвання договору оренди лише з підстав спливу строку дії договору і не врахував таку підставу, як несплата орендної плати, спростовується змістом рішення з якого вбачається, що суд дійшов висновку про те, що цей факт не знайшов свого підтвердження (а.с.95).

З журналу судового засідання в суді першої інстанції позивач зазначав, що бажає самостійно обробляти земельну ділянку, в суді апеляційної інстанції пояснив, що вона йому взагалі не потрібна. Надані суду першої інстанції відповідачем докази сплати орендної плати не оспорював, у зв"язку з чим в суді апеляційної інстанції його представнику було відмовлено в задоволенні клопотання про призначення графічної експертизи.

Доводи апеляційної скарги не є суттєвими, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, та вимоги чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, зазначені доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Частиною першою статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 10 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

Повний текст постанови

складено 4 листопада 2019 року