Справа № 212/8290/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Пустовіта О.Г., секретаря судового засідання Мігрін Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві, -

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2019 року позивач звернулася до суду із позовною заявою про стягнення з приватного акціонерного товариства «Суха Балка» моральної шкоди завданої їй смертю на виробництві чоловіка у розмірі по 275 000,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року о 10 годині 30 хвилин її чоловік ОСОБА_2 , виконуючи обов`язки майстра рудника «Суха Балка», правонаступником якого є ПрАТ «Суха Балка», на території дільниці №21 заглиблення стволу шахти імені Фрунзе внаслідок падіння з висоти, у віці 38 років, загинув її батько - ОСОБА_2 . Внаслідок нещасного випадку та смертю її батька, позивачу завдано моральну шкоду. Позивачка зазначає, що вона народилась на третій день після смерті батька. Проте, коли вона подорослішала та зрозуміла, що втратила батька, дуже сумувала з цього приводу, усвідомлюючи, що вона на відміну від інших дітей, не має батька, що завдало їй додаткових моральних переживань. Позивач була позбавлена батьківської опіки, турботи та матеріальної підтримки, що також тривалий час завдавало позивачу глибоких моральних переживань.

Ухвалою суду від 30 вересня 2019 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

29 жовтня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача ПрАТ «Суха Балка» Ботвінко О.А. У відзиві представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що вимоги позивача є недоведеними. Крім того, вважають, що обставини справи щодо спричинення моральної шкоди повинні доводитись відповідними висновками медичних установ, але позивач таких висновків до суду не надав.

Згідно ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Статтею 3Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

На час виникнення спірних правовідносин (13.03.2001 року) можливість відшкодування моральної шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням ним трудових обов`язків за рахунок роботодавця на підставі рішення суду передбачалась пунктом 11 Правил відшкодування власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням ним трудових обов`язків, затверджених постановою КМ України від 23.06.1993 № 472.

Саме застосування цих Правил і перелік осіб, що мають право на відшкодування шкоди після смерті потерпілого, зазначені у ст. 456 ЦК УРСР. Перелік осіб, які мають право на відшкодування шкоди також перелічений у п. 8 Правил.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з наступними змінами та доповненнями) спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених статтями 7, 440-1 ЦК та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди (наприклад, ст. 49 Закону «Про інформацію», ст. 44 Закону «Про авторське право і суміжні права»); при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п.2).

Оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю моральну шкоду (п.5).

З матеріалів даної справи вбачається, що правовідносини між сторонами по відшкодуванню моральної шкоди виникли з ІНФОРМАЦІЯ_3, саме коли з ОСОБА_2 , батьком позивача стався нещасний випадок, в результаті якого він помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На той час діяли норми статті 440-1 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), як передбачала відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до зазначеної норми моральна (немайнова) шкода, заподіяна громадянину або організації діяннями іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини.

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом позивач являється донькою загиблого ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 НОМЕР_1 , актовий запис № 1008 від 25 вересня 1995 року.

За життя ОСОБА_2 працював гірним майстром приватного акціонерного товариства «Суха Балка».

ІНФОРМАЦІЯ_3 року при виконанні трудових обов`язків з ОСОБА_2 стався нещасний випадок, в результаті якого він помер, про що підприємством складений акт № 56 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом. Згідно зазначеного акту визначено працівників, які допустили порушення законодавчих та інших нормативних актів з охорони праці.

За таких обставин суд приходить до висновку, що смертю ОСОБА_2 при виконанні трудових обов`язків в результаті нещасного випадку, його доньці позивачу по справі, завдано моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, на підставі ст. 440-1 ЦК УРСР.

Згідно зі ст. 440-1 ЦК Української РСР, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, було встановлено обмеження мінімального розміру відшкодування моральної шкоди не менше п`яти мінімальних розмірів заробітної плати та максимального розміру відшкодування моральної шкоди, що не може перевищувати двохсот мінімальних розмірів заробітної плати (п. 11 Правил).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оплату праці» мінімальна заробітна плата це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці (обсяг робіт).

Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для підприємств усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Вищезазначені вимоги закону у поєднанні зі статтями 3 і 8 Конституції України дають підстави для висновку про те, що у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду України висловленою у постанові № 6-156цс14 від 24 грудня 2014 року, яка у силу ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для усіх судів України.

Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд виходить з конкретних обставин справи, характеру та ступеню моральних страждань, а також з того, що з часу смерті батька позивачки пройшло понад 17 років та враховуючи принцип розумності і справедливості, вважає за розумне таке відшкодування у розмірі 120 000 грн.

Посилання представника відповідача на те, що відповідно до залучених до матеріалів справи документів не встановлено жодного розладу здоров`я позивача, пов`язаного з порушенням психологічного стану, не надано жодних документів, посилання на ст. 137 ЦПК України, а тому позов не підлягає задоволенню, суд вважає необґрунтованими.

Отже, виходячи з викладеного суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі ст.141 ЦПК України з ПрАТ «Суха Балка» підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 43, 46 Конституції України, ст.ст. 4, 12, 23, 76-83, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 271, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві - задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Суха Балка» () на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої загибеллю батька на виробництві 120 000 (сто двадцять) гривень 00 коп., без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Суха Балка» () на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «СУХА БАЛКА», місцезнаходження юридичної особи: 50029, вулиця Конституційна, будинок 5, місто Кривий Ріг, Дніпропетровської області, .

Повний текст рішення складено та підписано 05.11.2019 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт