справа № 369/6260/19
головуючий у суді І інстанції Медведський М.Д.
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
Постанова

Іменем України

04 листопада 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Мостової Г.І.,

суддів Волошиної В.М., Слюсар Т.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Суткевича Олексія Олександровича на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 серпня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району, Київської області, ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Будівельне управління №7» про визнання незаконним рішення органу державної влади та визнання недійсним свідоцтва про право власності на гараж, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення органу державної влади та визнання недійсним свідоцтва про право власності на гараж.

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася у суд із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 серпня 2019 року про відмову у прийняті зустрічного позову постановлено зустрічний позов про визнання права власності вважати неподаним і повернути позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Суткевич О.О. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати цю ухвалу і призначити новий розгляд зустрічного позову у суді першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції порушені норми процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

А також, в апеляційній скарзі зазначено, що первісний та зустрічний позови пов`язані, оскільки стосуються одного й того ж об`єкту нерухомого майна, щодо якого виник спір у сторін, а тому відповідно є взаємопов`язаними. Доцільність спільного розгляду яких обґрунтовується тим, що задоволення зустрічного позову частково виключить задоволення первісного, оскільки стосується визнання права власності на гараж АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , в той час, як позивачі за первісним позовом просять визнати право власності на цей же об`єкт за ними.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (частина 3 статті 360 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За змістом частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скаргазалишається без задоволення, оскаржувана ухвала залишається без змін з огляду на таке.

Повертаючи зустрічний позов, суд першої інстанції виходив з того, що зустрічний позов не містить обґрунтування доцільності спільного розгляду з первісним. Крім цього, первісний позов стосується правомірності отримання у власність спірного майна померлою, в той час як зустрічна позовна заява стосується спадкових правовідносин, тобто, позовні вимоги за обома позовами виникли з різних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до Виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Будівельне управління №7» про визнання незаконним рішення органу державної влади та визнання недійсним свідоцтва про право власності на гараж.

Вказаний позов обґрунтований тим, що позивач відкрито та безперервно володіє і користується гаражем, чоловік позивача уклав договір в інтересах сім`ї про інвестування будівництва гаража, підписав акт передачі гаражу, виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району було ухвалене незаконне рішення та на підставі цього рішення у незаконний спосіб було видано свідоцтво на спірний гараж на ім`я ОСОБА_4

ОСОБА_1 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності. Зустрічний позов обґрунтований тим, що відповідач є спадкоємцем померлої ОСОБА_4 , яка уклала договір про інвестування будівництва гаража, підписала акт передачі гаражу, отримала свідоцтво на спірний гараж на своє ім`я, видане виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району на підставі рішення.

Враховуючи, що відповідач, не оспорюючи підстави набуття позивачами права власності на спірний гараж шляхом пред`явлення відповідних позовних вимог, просить визнати за ним право власності на спірний гараж, посилаючись на неможливість зареєструвати право власності в порядку спадкування у зв`язку з наявністю судового спору, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає, що відповідачем не наведено підстав взаємопов`язанності заявленого нею зустрічного позову про визнання права власності в порядку спадкування із первісним позовом про визнання незаконним рішення органу державної влади та визнання недійсним свідоцтва про право власності на гараж.

При цьому, колегія суддів враховує й те, що ОСОБА_1 не позбавлена можливості заявити відповідний позов у загальному порядку, або отримати свідоцтво про право власності на нерухоме майно в порядку спадкування у нотаріуса, а отже, її права та інтереси не порушуються поверненням зустрічного позову.

Відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву (пункт 3 частини 2 статті 49 ЦПК України)

Форма і зміст зустрічної позовної заяви, визначені частинами 1, 2 статті 194 ЦПК України: відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву; зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Підстави для повернення зустрічного позову відповідачу визначенні частиною 3 статтею 194 ЦПК України, а саме: пред`явлення зустрічного з порушенням строку, а також відсутність взаємопов`язаних вимог і недоцільність їх спільного розгляду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Отже, вирішуючи питання про прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним, суд першої інстанції дотриманням положень статей 193, 194, повернув зустрічний позов відповідачу з підстави, передбаченої частиною 3 статті 194 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи й доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

Відповідно до частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина 1 статті 375 ЦПК України).

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну представника ОСОБА_1 - адвоката Суткевича Олексія Олександровича залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

З повним текстом судового рішення учасники справи можуть ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою http://reyestr.court.gov.ua/

Головуючий Г.І. Мостова

Судді В.М. Волошина

Т.А. Слюсар