КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №752/9962/19
Провадження № 22-ц/824/9836/2019
П О С Т А Н О В А

іменем України

29 жовтня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Суханової Є.М.,

суддів: Ігнатченко Н.В. Кулікової С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу заапеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 17 травня 2019 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа: суддя Голосіївського районного суду м. Києва Колдіна Олександра Олегівна про стягнення моральної шкоди, заподіяної порушенням доступу до правосуддя, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2019 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про стягнення моральної шкоди, заподіяної порушенням доступу до правосуддя.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 травня 2019 року матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа: суддя Голосіївського районного суду м. Києва Колдіна Олександра Олегівна про стягнення моральної шкоди, заподіяної порушенням доступу до правосуддя повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивач ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 17 травня 2019 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що у провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває справа між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Апеляційний суд не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлені вимоги до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа: суддя Голосіївського районного суду м. Києва Колдіна Олександра Олегівна про стягнення моральної шкоди, заподіяної порушенням доступу до правосуддя.

Підстави для повернення позовної заяви визначені у статті 185 ЦПК України.

Зокрема, відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Тобто, отримана судом інформація про те, що у провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває справа №752/8371/19 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не містить даних про те, що є постановлена ухвала про повернення позовної заяви або залишення такого позову без розгляду.

Зазначене свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки встановивши, що на дату подачі позову до суду першої інстанції в травні 2019 року не існувало постановленої ухвали про повернення позовної заяви або залишення такого позову без розгляду між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

За положенням п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, що судом першої інстанції зроблено не було.

У низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

У справі "Bellet v. France" Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку, про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 7 ч. 13, 367, 369 ч. 1, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 17 травня 2019 року скасувати, а справу за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа: суддя Голосіївського районного суду м. Києва Колдіна Олександра Олегівна про стягнення моральної шкоди, заподіяної порушенням доступу до правосуддя, направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Є.М. Суханова

Судді Н.В. Ігнатченко

С.В. Кулікова