Провадження №2/265/456/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шиян В. В., за участю секретаря судового засідання Себко Г.Л.,

розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань без участі сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з даним позовом, яким просить шлюб між нею та відповідачем розірвати; прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін; судові витрати покласти на неї.

В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 1994 року. 13 лютого 1997 року в них народився син ОСОБА_3. Протягом подружнього життя між ними часто виникали непорозуміння через різні погляди на життя. Наведені обставини призвели до припинення їх спільного життя. З березня 2015 року вони разом не проживають, життям один одного не цікавляться, спільний сімейний бюджет не ведуть. Зазначає, що шлюб існує лише формально та вважає примирення неможливим.

Позивач до суду не прибула, надала заяву, якою просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.Строку для примирення не потребує, зазначає, що шлюб ґрунтується на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а між ними склались взаємини, які суперечать наведеним принципам та її інтересам. Наголошує на тому, що позов про розірвання шлюбу відповідає її дійсній волі. Прізвище після розірвання шлюбу бажає залишити без змін; судовий збір, сплачений нею за подання даного позову, просить залишити за її рахунок.

Відповідачу судові повістки із викликом до суду надсилались рекомендованою поштою із повідомленнями за адресою його реєстрації, однак адресат кореспонденцію не отримує, конверти повернуті поштовим відділенням за закінченням строків зберігання. Відповідач до суду не прибув, відзиву на позов не надав, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило.

Вивчивши матеріали справи, суд, з урахуванням позиції позивача, викладеної нею у заяві, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 1994 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 30 серпня 1994 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя, актовий запис № 215.

Також встановлено, що в шлюбі у подружжя народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час досяг повноліття, що підтверджується свідоцтвом про народження останнього.

За положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ч.1 ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст.105 Сімейного кодексу України (СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Із доводів позову вбачається, що подружні стосунки між сторонами тривалий час не підтримуються та припинені з причини різних поглядів на життя, та як наслідок непорозуміння.

Позивач на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згодна, вважає відновлення сімейних відносин неможливим.

Враховуючи наведене, а також положення ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, за якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд дійшов висновку, що між сторонами склались взаємини, за яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить принципу його добровільності та інтересам позивача.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач зазначила про своє бажання залишити прізвище без змін.

Крім того, приймаючи до уваги, що позивач просить покласти судові витрати на неї, суд вважає можливим залишити сплачений позивачем судовий збір у розмірі 704,80 гривень за її рахунок.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141,142, 206, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Гладіліна) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 30 серпня 1994 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя, актовий запис № 215, - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити без змін.

Сплачений позивачем судовий збір у розмірі 704,80 гривень залишити за її рахунок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України від 15 грудня 2017 року апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст даного рішення складено 03 квітня 2019 року.

Суддя: