УХВАЛА

22 березня 2019 року

м. Київ

справа № 372/2028/16-ц

провадження № 61-3687ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. розглянув клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Обухівського районного суду Київської області від 02 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Каплун Юрій Вікторович, про визнання недійсними договорів дарування та визнання права власності на майно,

встановив:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним вище позовом, в якому, уточнивши вимоги, просила: визнати недійсним укладений 31 липня 2013 року між нею та ОСОБА_1 договір дарування земельної ділянки та визнати за нею право власності на цю земельну ділянку; визнати недійсним укладений 31 липня 2013 року між нею та ОСОБА_1 договір дарування житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами та визнати за нею право власності на указане майно.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 2 червня 2017 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 23 січня 2019 року, позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано недійсним укладений 31 липня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договір дарування земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0, 2220 га, кадастровий номер НОМЕР_1, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю. В. та зареєстрований в реєстрі за № 8401.

Визнано недійсним укладений 31 липня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договір дарування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 535, 9 кв. м, житловою площею 51, 1 кв. м, з господарськими та побутовими спорудами: сарай, огорожа, корт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю. В. та зареєстрований в реєстрі за № 8398.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0, 2220 га, кадастровий номер НОМЕР_1.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 535, 9 кв. м, житловою площею 51, 1 кв. м, з господарськими та побутовими спорудами: сарай, огорожа, корт.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Касаційного цивільного суду із касаційною скаргою на рішення Обухівського районного суду Київської області від 02 червня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 січня 2019 року.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження за вищевказаною касаційною скаргою, витребувано справу № 372/2028/16-ц із суду першої інстанції. Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про зупинення дії рішення Обухівського районного суду Київської області від 02 червня 2017 року та постанови Київського апеляційного суду від 23 січня 2019 року до закінчення касаційного провадження за необґрунтованістю.

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася із клопотаннями про зупинення дії рішення Обухівського районного суду Київської області від 02 червня 2017 року, аргументуючи його утрудненням повороту виконання рішення у разі його скасування, а також можливим відчуженням спірного майна ОСОБА_2

Згідно із частинами першою та другою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала.

Верховний Суд виходить із того, що клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов'язки.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ураховуючи те, що заявник не навів обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію рішення суду першої інстанції, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 436 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Обухівського районного суду Київської області від 02 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Каплун Юрій Вікторович, про визнання недійсними договорів дарування та визнання права власності на майно відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Журавель