Справа № 355/19/19
Провадження № 2/355/120/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року Баришівський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Коваленка К.В

за участю секретаря Старенької С.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Баришівка Київської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області, ОСОБА_2 районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в Київській області треті особи ОСОБА_3, Приватне Акціонерне Товариство «КРЕДОБАНК» про звільнення майна з-під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 04.01.2019 року звернувся до суду з даним позовом свої позовні вимоги тим, що Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП № 48126570, видана 05 серпня 2015 року заступником начальника ВДВС Баришівського РУЮ ОСОБА_4 державної виконавчої служби Баришівського районного управління юстиції у примусовому виконанні виконавчого листа № 2/355/259/15, виданого 24 червня 2015 року Баришівським районним судом Київської області про стягнення із ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КРЕДОБАНК» боргу в розмірі 15 928,32 грн.., а тому з метою виконання виконавчого листа та можливості здійснювати відчуження майна боржником, накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1.

Згідно Постанови про закінчення виконавчого провадження від 30 травня 2016 року винесеною старшим державним виконавцем ВДВС Баришівського РУЮ в Київській області Парій А.Г. борг у розмірі 15 928, 32 грн. сплачено повністю, згідно платіжного доручення № 257 від 26.05.2016 року, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження сплачено та перераховано в повному обсязі, виконавче провадження з примусового виконання закінчено. Тобто є підстави для зняття арешту з майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Позивач звернувся до ДВС зі заявою про зняття арешту. Проте йому було відмовлено. В заявленому позові просить суд зняти арешт з усього рухомого та нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, та на яке було накладено арешт Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер ВП № 48126570, видана 05 серпня 2015 року заступником начальника ВДВС Баришівського РУЮ ОСОБА_4 державної виконавчої служби Баришівського районного управління юстиції у примусовому виконанні виконавчого листа № 2/355/259/15, виданого 24 червня 2015 року Баришівським районним судом Київської області. Та стягнути з відповідачів сплачений судовий збір.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про день та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. До суду від позивача надійшла заява про підтримання позову та про розгляд справи у його відсутність, що дає суду підстави для розгляду справи у відсутність позивача по справі

Представник відповідача ОСОБА_5 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області у судове засідання не зявився, про день та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. До суду від начальника РВ ДВС надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника та письмові пояснення, що дає суду підстави для розгляду справи та ухвалення рішення у відсутність представника відповідача по справі.

Представник відповідача ОСОБА_2 районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у судове засідання не зявився, про день та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що дає суду підстави для розгляду справи та ухвалення рішення у відсутність представника відповідача по справі.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, про день та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність третьої особи по справі.

Представник третьої особи ПАТ "КРЕДОБАНК" в судове засідання не зявився, про день та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність третьої особи по справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим і таким, що підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП № 48126570, видана 05 серпня 2015 року заступником начальника ВДВС Баришівського РУЮ ОСОБА_4 державної виконавчої служби Баришівського районного управління юстиції у примусовому виконанні виконавчого листа № 2/355/259/15, виданого 24 червня 2015 року Баришівським районним судом Київської області про стягнення із ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КРЕДОБАНК» боргу в розмірі 15 928,32 грн.., а тому з метою виконання виконавчого листа та можливості здійснювати відчуження майна боржником, накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1.

Згідно Постанови про закінчення виконавчого провадження від 30 травня 2016 року винесеною старшим державним виконавцем ВДВС Баришівського РУЮ в Київській області Парій А.Г. борг у розмірі 15 928, 32 грн. сплачено повністю, згідно платіжного доручення № 257 від 26.05.2016 року, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження сплачено та перераховано в повному обсязі, виконавче провадження з примусового виконання закінчено про що 30.05.2016 року державним виконавцем Баришівського РУЮ ОСОБА_6 було винесено відповідну постанову ВП №4852700.

Позивач звернувся до Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області з вимогою про зняття арешту з його майна, та отримав відповідь, що оскільки Баришівський ВДВС направив лист до виконання за місцем знаходження роботи позивача, а саме до ОСОБА_2 ВДВС РУЮ м. Києва, тому саме вони зобовязані зняти арешт з майна. Натомість в ОСОБА_2 ВДВС повідомляють про те, що арешт накладав саме ВДВС Баришівського ГТУЮ, а тому знімати арешт зобовязаний той відділ, який його накладав, а саме Баришівський ВДВС ГТУЮ. Аналогічні доводи висловлені в письмових поясненнях наданих суду начальником Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області (а.с.34-35).

Відповідно до вимог ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 1999 року, що діяла на той час, У разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Як зазначено раніше виконавче провадження закривалось державним виконавцем Баришівського РВ ДВС ГТУЮ в Київській області ОСОБА_6 та саме він відповідно до закону повинен був зняти арешт накладений на майно позивача.

Таким чином вимога до ОСОБА_2 районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції не підлягає до задоволення.

Суд вважає, що існування на час розгляду справи арешту на майно позивача є безпідставним та таким, що порушує права позивача.

Частиною 1 ст.15ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст.16ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.321ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 2 статті 137 ЦПК встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Позивачем надано суду розрахунок оплати за надану правову допомогу та квитанцію про оплату даної допомоги. Таким чином зазначена вимога підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 704 грн.80 коп., що підтверджено квитанцією №0.0..1від 19.12.2018 року (а.с.1) та 63 грн.60 коп. квитанцією №0.0..1 від 22.01.2019 року(а.с.21)

Оскільки позов задоволений в повному обсязі, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

Разом з тим судом встановлено, що порушення прав позивача сталось в наслідок дій посадових осіб Баришівського РВ ДВС ГТУЮ в Київській області, тому вимога про стягнення судового збору з ОСОБА_2 районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 19, 76, 81, 141, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, ст. 15,16, 317, 319, 321, 391 ЦК України , Законом України «Про виконавче провадження», суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області, ОСОБА_2 районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в Київській області треті особи ОСОБА_3, Приватне Акціонерне Товариство «КРЕДОБАНК» про звільнення майна з-під арешту задовольнити частково.

Зняти арешт з усього рухомого та нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, та на яке було накладено арешт Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер ВП № 48126570, видана 05 серпня 2015 року заступником начальника ВДВС Баришівського РУЮ ОСОБА_4 державної виконавчої служби Баришівського районного управління юстиції у примусовому виконанні виконавчого листа № 2/355/259/15, виданого 24 червня 2015 року Баришівським районним судом Київської області.

Сягнути з Баришівського РВ ДВС ГТУЮ в Київській області на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 судові витрати: судовий збір 768 грн. 40 коп., витрати на правову допомогу 600 грн..

В решті вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_7