Справа № 182/6106/18
Провадження № 2/0182/813/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.11.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Багрової А.Г.

розглянув у м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Заяви по суті справи:

17.09.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача пені по сплаті аліментів (а.с.1-3).

Свої вимоги мотивує тим, що з ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа Нікопольського міськрайонного суду № 2/0182/3325 від 25.09.2014 року на її користь стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки його заробітку (доходу) щомісячно.

Відповідач рішення суду не виконує, станом на 01.08.2018 року його заборгованість зі сплати аліментів становить 69778,61 грн.

Враховуючи, що відповідачу відомо про наявність заборгованості, однак він свідомо ухиляється від її погашення, ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_2 пеню за належне виконання ним обов`язку щодо сплати аліментів, яка, відповідно до наданого нею розрахунку, станом на 16.08.2018 року складає 21 226,93 грн.

Не погодившись із позовними вимогами, ОСОБА_2 подав відзив, у якому у позові просив відмовити у повному обсязі, оскільки свої зобов`язання щодо утримання дитини виконує належним чином. Зазначив, що у зв`язку з втратою роботи мав матеріальні труднощі, однак завжди знаходив можливість для сплати аліментів. Їх переказ він здійснював у готівковій та безготівковій формі на банківські карти позивача та її матері, а всі квитанції передавав державному виконавцю (а.с.25-26).

Інших заяв та клопотань учасниками справи не подавалось.

Процесуальні дії у справі:

Провадження по справі відкрито 12.09.2018 року суддею ОСОБА_5. та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін (а.с.16).

22.08.2019 року справу було прийнято до свого провадження суддею Багровою А . Г. - у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_5 у відставку (а.с.38). Того ж дня постановлено ухвали про відмову ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про витребування доказів (а.с.39) та витребувано копію виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів (а.с.40).

Судом встановлено:

Сторони перебували у шлюбі та мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 25.09.2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 31.07.2014 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.5).

Як вбачається з розрахунку, проведеного старшим державним виконавцем Бардюковою О. Ф., на який позивач посилається як на підставу своїх вимог, заборгованість відповідача зі сплати аліментів станом на 01.08.2018 року становить 69 778,61 грн. (а.с.7-8).

Відповідно до розрахунку, проведеного державним виконавцем О .В. Завідняк, що міститься в матеріалах виконавчого провадження (а.с.142-143), станом на 01.12.2018 року ОСОБА_2 мав заборгованість 75 215,02 грн.

Після надання ОСОБА_2 відповідних квитанції про здійснення ним оплат, у тому числі 30.11.2018 року на суму 77 473,27 грн. (а.с.29), державним виконавцем було проведено перерахунок та станом на 01.04.2019 року заборгованість відсутня (а.с.159-160).

Згідно з розрахунком від 13.09.2019 року, заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 01.10.2019 року становить 6123,53 грн. (а.с.165-166). При цьому, як вбачається з даного розрахунку, відповідач не сплачував аліменти у червні та липні 2019 року, проте вже у серпні та вересні 2019 року здійснив платежі для погашення наявної заборгованості (а.с.166).

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ст. 196, 197 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Дослідивши докази, надані учасниками справи, а також матеріали виконавчого провадження, суд вважає, що в діях відповідача ОСОБА_2 відсутня винна поведінка щодо несплати заборгованості по аліментах.

Так, вина - це психічне ставлення заподіювача шкоди до своєї протиправної поведінки та її негативних наслідків у формі умислу та необережності. Умисел як форма вини включає елемент усвідомлення та наміру. Діяння особи вважаються такими, що вчинені з умислом, якщо вона усвідомлювала протиправність своєї поведінки та бажала або свідомо допускала настання такої шкоди.

У той же час, з розрахунків заборгованості вбачається, що відповідач дійсно допускав прострочки зі сплати аліментів, однак вживав усіх заходів для їх погашення, що, на думку суду, свідчить про відсутність в нього умислу на ухилення від сплати заборгованості по аліментах, а також вказує на те, що він дійсно мав певні матеріальні труднощі, внаслідок яких не міг вчасно виконати свій обов`язок щодо надання коштів на утримання сина.

Для таких випадків, на думку суду, діє ч. 1 ст. 141 СК України, згідно якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Тобто, у випадку форс-мажорних обставин, які унеможливлюють виплату аліментів одним із батьків вчасно, обов`язок щодо утримання дитини покладено на другого з батьків.

Враховуючи, що суд не вбачає злісного умислу у допущенні ОСОБА_2 заборгованості зі сплати аліментів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до нього такого засобу цивільно-правової відповідальності, як стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, а тому позов задоволенню не підлягає.

При зверненні до суду з позовом ОСОБА_1 користувалася пільгою щодо сплати судового збору, передбаченою п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, судові витрати по справі, за змістом ч. 6 ст. 141 ЦПК України, підлягають компенсації за рахунок державного бюджету у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 196 СК України, ст. ст. 10-12,76-81,141, 258, 263, 265, 280, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - відмовити.

Судові витрати по справі компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його повного складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 04.11.2019 року.

Дані про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання згідно відзиву: АДРЕСА_3 .

Суддя: А. Г. Багрова