Справа № 509/1168/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Бокоч С.С.,

за участю: позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

03 квітня 2018 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому просив суд, стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) щомісячно аліменти на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 ) на утримання повнолітнього непрацездатного сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є інвалідом та має II групу інвалідності безстроково, у твердій грошовій сумі у розмірі 500 (п`ятсот) грн.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила суд його задовольнити.

Відповідач в судовому засідання позов не визнав та просив у його задоволені відмовити.

Вислухавши сторін по справі та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступник підстав.

Судом встановлено, що позивачка та відповідач з 1977 по 1991 рік перебували у шлюбі. Від шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 24.05.1991 року шлюб був розірваний відділом РАЦС у міськвиконкому у м. Нижній Тагіл, про що було видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 . Згідно рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13.03.2014 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнано недієздатним. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04.02.2015 року позивача було призначено опікуном над недієздатним ОСОБА_3 у зв`язку з чим Київською районною адміністрацією Одеської міської ради від 09.06.2015 року видано посвідчення №769.

Позивачка стверджує, що відповідач ніякої матеріальної допомоги на дитину не надає. ОСОБА_3 постійно проходить лікування в Одеському обласному медичному центрі психічного здоров`я, за час перебування на стаціонарі, забезпечення медикаментами та продуктами харчування, здійснюється за рахунок бюджетного фінансування, проте позивачка регулярно відвідує сина та за власний рахунок придбає медикаменти, які відсутні на медичному складі стаціонару.

Відповідач в свою чергу повідомив суду, що життєві умови позивача дозволяють утримувати себе та спільну дитину. Будинок, в якому вони разом проживають, а саме частина будинку, якою користується позивачка, весь час здається в оренду. Також відповідач зазначив, що вони з позивачкою є засновниками юридичної особи ТОВ «Кредо», прибутки від діяльності якої отримує виключно позивачка. Товариству належить нежитлове приміщення, яке також здається в оренду. Всі прибутки отримує позивачка з причин необхідності утримувати спільного сина. Відповідач добровільно відмовився на користь сина від отримання прибутку, який отримує позивачка. Єдиним джерелом відповідача для існування, є пенсія у розмірі 1350 (одна тисяча триста п`ятдесят) гривень та заробітна платня другої дружини. Також відповідач постійно хворіє, що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного хворого від 12.06.2018 року.

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно з ч. 1 п. 1-2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Враховуючи вище наведене, суд вважає за необхідне, з урахування матеріального та сімейного становища відповідача, позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина, ОСОБА_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 200 (двісті) грн. щомісячно.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 12,76,81,141, 258, 259, 263-265, п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є інвалідом та має 2 групу інвалідності безстроково, у твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви з 03.04.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено 22.03.2019 року.

Суддя А.І. Бочаров.