Справа № 592/5739/14-ц
Провадження № 6/592/278/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого - судді Хитрова Б.В., за участю секретаря судового засідання Сахненко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу за заявою ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження її у праві виїзду за межі України, -

встановив:

13 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить скасувати відносно неї тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Свої вимоги мотивує тим, що ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 червня 2014 року ОСОБА_1 обмежено у праві виїзду за кордон до виконання нею своїх зобов`язань по сплаті боргу на користь АКБ «Індустріалбанк» відповідно до виконавчого листа №2-1608/08 від 07.08.2013 виданого Ковпаківським районним судом м. Суми з вилученням у неї закордонного паспорту серії № НОМЕР_1 . Заявник посилається на те, що через хворобу її доньки ОСОБА_2 , у неї існування нагальна потреба у виїзді за межі України, для супроводу доньки на медичне обстеження та лікування у медичному центрі імені Хаіма Шиби (м. Тель-а-Шомер, Держава Ізраїль).

В судовому засіданні представник боржника ОСОБА_1 заяву підтримав повністю.

АКБ «Індустріалбанк» повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, представника до суду не направив, письмових заперечень не подав.

Зарічний відділ державної виконавчої служби м. Суми ГТУЮ у Сумській області повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, представника до суду не направив, письмових заперечень не подав.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 квітня 2008 року Ковпаківський районний суд м. Суми ухвалив рішення у справі №2-1608/08 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ «Індустріалбанк» в особі Сумської філії заборгованість у розмірі 123214,89 грн., судові витрати у розмірі 1262,15 грн., а всього 124 447,04 грн.

23 січня 2013 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Грицаєнко Ю.М. на підставі виконавчого листа №2-1608/08 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №36630929) про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ «Індустріалбанк» боргу в сумі 72 196,44 грн. На даний час виконавче провадження ВП №36630929 перебуває на виконанні Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми ГТУЮ у Сумській області.

02 червня 2014 року Ковпаківський районний суд м. Суми постановив ухвалу у справі №592/5739/14-ц, якою подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Грицаєнко Ю.М. задовольнив, - обмежив громадянку України, уродженку м. Суми, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 05.01.1999 р. Зарічним РВ СМУ УМВС України в Сумській області) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов`язань по сплаті боргу на користь АКБ «Індустріалбанк» відповідно до виконавчого листа №2-1608/08 від 07.08.2013 виданого Ковпаківським районним судом м. Суми з вилученням у неї закордонного паспорту серії № НОМЕР_1 (для виїзду за кордон) органами Державної прикордонної служби України.

Статтею 2 Протоколу N4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року №475/97, визначено, що на здійснення права кожного залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно статті 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права від 16.12.1966 р., ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР «Про ратифікацію Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права та Міжнародного пакту про громадянські і політичні права» від 19.10.1973 р. №2148, передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються статтею 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Аналогічне положення закріплено й у статті 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», - право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Частиною 3 ст. 441 ЦПК України встановлено, що суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

При цьому, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 3 ст. 441 ЦПК України, означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Таким чином, поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Із наведеного вбачається, що обмеження виїзду за кордон може бути застосоване у разі наявності доказів про свідоме злісне ухилення боржника від виконання рішення суду.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

З матеріалів справи вбачається, що з моменту ухвалення рішення і до моменту відкриття виконавчого провадження 23.01.2013 року, ОСОБА_1 частково погасила заборгованість в сумі 52250,60 грн. (за рішенням суду стягнуто 124447,04 грн., а виконавче провадження відкрите на суму боргу 72196,44 грн.).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником на праві власності зареєстрована квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на яку накладено арешт в межах виконавчого провадження.

В матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Крім того, в матеріалах справи міститься інформація про те, що донька боржниці ОСОБА_2 хворіє та потребує стороннього супроводу на медичне обстеження та лікування у медичний центр імені Хаіма Шиби (м. Тель-а- ОСОБА_3 , Держава Ізраїль).

Будь-яких доказів про те, що боржник ухилявся чи продовжує ухилятися від виконання судового рішення, зокрема, що підтверджували б свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо), до суду не надано, суд вважає, що в даному випадку порушено право заявника, зокрема на свободу пересування, яке підлягає захисту

В ч. 5 ст. 441 ЦПК України встановлено, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Таким чином, встановлені судом обставини та факти свідчать про наявність підстав для задоволення заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд,-

постановив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати обмеження громадянки України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов`язань по сплаті боргу на користь АКБ «Індустріалбанк» відповідно до виконавчого листа №2-1608/08 від 07.08.2013 виданого Ковпаківським районним судом м. Суми з вилученням у неї закордонного паспорту серії № НОМЕР_1 (для виїзду за кордон) органами Державної прикордонної служби України, встановлене ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 червня 2014 року у справі №592/5739/14-ц.

Ухвала суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Повний текст судового рішення виготовлено 06.11.2019 р.

Суддя Б.В. Хитров