Провадження №: 2/752/2045/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2019 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С., розглянувши заяву відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 із вимогою про розгляд в порядку загального позовного провадження справи за позовом Державного підприємства «Наш дім» до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В:

у липні 2018 року до провадження Голосіївського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Державного підприємства «Наш дім» до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвалою від 04.12.2018 року відкрито провадження у справі з призначенням розгляду відповідно до вимог ст. ст. 19, 274-279 ЦПК України за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 38-39).

21.01.2019 року відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали до суду заяву, в якій заперечували проти розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та просили постановити ухвалу для розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Заяву мотивували відсутністю підстав для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, передбачених законом.

Частиною 2 ст. 19 та п.4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження.

Згідно ч.ч. 4-6 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду:

1) малозначних справ; 2) справ, що виникають з трудових відносин; 3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об'єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Суд відмовляє у розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження або постановляє ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, якщо після прийняття судом до розгляду заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову відповідна справа не може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

У випадку, передбаченому ч. 2 ст. 274 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може:

1) задовольнити клопотання та визначити строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; або

2) відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження.

Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Якщо відповідач не подасть у встановлений судом строк такі заперечення, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин.

Якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Отже, виходячи з вищенаведеного, спрощене позовне провадження - це передбачена процесуальним законом процедура розгляду цивільних справ, яка може мати місце лише у визначених законом випадках: 1) чи на підставі письмового клопотання позивача та у відсутності заперечень щодо цього у відповідача, 2) чи за ініціативою суду, без виклику сторін, третіх осіб та інших представників з ухваленням рішення на основі поданих сторонами доказів та їх аналізу і оцінки судом.

Завданням спрощеного позовного провадження є оперативний розгляд цивільних справ. Для такого провадження характерним є не змагальність сторін безпосередньо в судовому засіданні, а змагальність поданих до суду доказів з роз'ясненням їх доказової суті по відношенню до певних фактів чи обставин.

Зі змісту позову вбачається, що заявлені позовні вимоги стосуються вимог, які розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження.

Будь-яких доказів в розумінні положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на підтвердження своєї заяви та на підтвердження відсутності підстав, визначених п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України, відповідачами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не надано, що свідчить про відсутність підстав для задоволення останньої.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 274, 277 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 із вимогою про розгляд в порядку загального позовного провадження справи за позовом Державного підприємства «Наш дім» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - відмовити.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.С. Хоменко