Постанова

Іменем України

25 березня 2019 року

м. Київ

справа № 161/12319/16-ц

провадження № 61-36352св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

ЖуравельВ. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - ОСОБА_6,

третя особа - територіальний сервісний центр № 0741 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4, подану його представником ОСОБА_5, на рішення апеляційного суду Волинської області від 05 січня 2017 року у складі колегії суддів: Здрилюк О. І., Карпук А. К., Федонюк С. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду позовом, у якому просив визнати за ним право власності на автомобіль BMW X5, 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_1.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він є власником вищезазначеного транспортного засобу, відповідно до укладеного з ОСОБА_6 договору купівлі-продажу від 13 квітня 2016 року, який у цей же день був зареєстрований у Територіальному сервісному центрі № 0741 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Волинській області та видане свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3.

У червні 2016 року йому стало відомо, що 14 квітня 2016 року автомобіль знятий з обліку у зв'язку зі скасуванням реєстрації, що унеможливлює його експлуатацію та позбавляє можливості ним розпоряджатися як об'єктом права власності.

Оскільки він не може самостійно поновити реєстрацію транспортного засобу на своє ім'я, просив захистити його порушене право шляхом визнання за ним права власності на автомобіль.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2016 року у складі судді Ковтуненка В. В. позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на транспортний засіб BMW X5, тип - легковий, колір чорний, 2010 року випуску, об'єм двигуна 2993 куб. см, № кузова НОМЕР_1.

Зазначено, що рішення не є цивільно-правовою угодою, яка підтверджує право власності ОСОБА_4 на транспортний засіб BMW X5, тип - легковий, колір чорний, 2010 року випуску, об'єм двигуна 2993 куб. см, № кузова НОМЕР_1, а є підставою для державної реєстрації транспортного засобу BMW X5, тип - легковий, колір чорний, 2010 року випуску, об'єм двигуна 2993 куб. см, номер кузова НОМЕР_1 за ОСОБА_4 Територіальним сервісним центром № 0741 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області.

Суд першої інстанції виходив із того, що позивач набув право власності на спірний автомобіль у встановленому законом порядку і під час його реєстрації жодних обмежень виявлено не було. Транспортний засіб було знято з обліку і його реєстрацію скасовано, у зв'язку із чим він юридично вибув із власності позивача, але не вибув із його володіння. Оскільки позивач не в змозі самостійно поновити реєстрацію транспортного засобу на своє ім'я, то належним способом захисту його прав є визнання за ним права власності на автомобіль.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 05 січня 2017 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Оскільки позивач не довів, що саме ОСОБА_6 порушує, не визнає або оспорює його права на спірний автомобіль, апеляційний суд відмовив у задоволенні позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У лютому 2017 року ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_6 звернувся з касаційною скаргою до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга аргументована тим, що апеляційний суд неповно дослідив обставини справи, не надав їм належної правової оцінки та дійшов помилкових висновків при вирішенні спору.

Зняття спірного автомобіля з реєстраційного обліку та скасування державної реєстрації територіальним сервісним центром № 0741 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області позбавляє його, як власника, права якого захищені статтею 41 Конституції України, користуватися ним та розпоряджатися на власний розсуд.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу

Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ у Волинській області подав заперечення, в яких просив залишити без змін оскаржуване судове рішення як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Статтею 388 ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справу № 161/12319/16 передано до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Апеляційний суд установив, що 13 квітня 2016 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу BMW X5, тип - легковий, колір чорний, 2010 року випуску, об'єм двигуна 2993 куб см, № кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, за ціною 150 000,00 грн.

13 квітня 2016 року Територіальний сервісний центр № 0741 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області зареєстрував зазначений автомобіль за ОСОБА_4

На наступний день 14 квітня 2016 року реєстрація транспортного засобу скасована на підставі пункту 40 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 у зв'язку з відсутністю вантажно-митної декларації на нього. Згідно з відповіддю з МП «Луцьк» Волинської митниці Державної фіскальної служби спірний транспортний засіб не розмитнювався.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норм права

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права або інтереси позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав чи інтересів позивач звернувся до суду.

Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_6, свої вимоги позивач обґрунтовував неможливістю користуватися спірним автомобілем, власником якого він є на підставі договору-купівлі продажу, у зв'язку зі скасуванням державної реєстрації на нього, проведеної структурним підрозділом Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області.

У абзаці першому частини першої статті 60 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду судами попередніх інстанцій) передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов'язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки позивач не довів, що саме ОСОБА_6, у якого він придбав транспортний засіб, порушив його право власності, апеляційний суд зробив правильний висновок про відсутність підстав для задоволення позову.

Аргументи касаційної скарги колегія суддів відхиляє, оскільки вони не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судового рішення, а зводяться до оцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки.

Згідно з положеннями статті 400 ЦПК України оцінка доказів не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути

різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Волинської області від 05 січня 2017 року, оскільки судове рішення є законним та обґрунтованим.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану його представником ОСОБА_5, залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Волинської області від 05 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

В.І. Крат