Постанова

Іменем України

01 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 350/863/17

провадження № 61-35387св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: Управління освіти, молоді та спорту Рожнятівської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, Перегінська ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 Рожнятівської районної ради Івано-Франківської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову апеляційного суду Івано-Франківської області від 02 квітня 2018 року у складі колегії суддів: Девляшевського В. А., Матківського Р. Й., Мелінишин Г. П.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Короткий зміст позовних вимог:

У червні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Управління освіти, молоді та спорту Рожнятівської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, Перегінської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 Рожнятівської районної ради Івано-Франківської області про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що наказом Управління освіти, молоді та спорту Рожнятівської РДА № 142-к від 30 травня 2017 року та наказом директора Перегінської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 36-к від 30 травня 2017 року

ОСОБА_4 звільнено з роботи з посади заступника директора з навчально-виховної роботи у 1-4 класах Перегінської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 Рожнятівської районної ради з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 41 КЗпП України. Посилаючись на те, що вона жодних аморальних проступків не вчиняла, просила скасувати накази начальника Управління освіти, молоді та спорту Рожнятівської РДА та директора Перегінської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1

від 30 травня 2017 року про звільнення її з роботи, поновити її на посаді з

30 травня 2017 року, стягнути з Управління освіти, молоді та спорту Рожнятівської РДА на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та з обох відповідачів по 12 500,00 грн з кожного на відшкодування моральної шкоди.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області

від 29 грудня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Скасовано наказ начальника управління освіти, молоді та спорту Рожнятівської РДА № 142-к від 30 травня 2017 року «Про звільнення

ОСОБА_4» та наказ директора Перегніської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 Рожнятівської районної ради № 36-к від 30 травня 2017 року «Про звільнення ОСОБА_4».

Поновлено ОСОБА_4 на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи у 1-4 класах Перегніської загальноосвітньої школи № 1 Рожнятівської районної ради з 30 травня 2017 року.

Стягнуто з Управління освіти, молоді та спорту Рожнятівської РДА на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 травня по

29 грудня 2017 року у розмірі 95 404.47 грн, за вирахуванням податків та обов'язкових платежів.

Стягнуто з Управління освіти, молоді та спорту Рожнятівської РДА та Перегінської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 Рожнятівської районної ради на користь ОСОБА_4 по 12 500,00 грн з кожного, як компенсацію за спричинення моральної шкоди.

Стягнуто з Управління освіти, молоді та спорту Рожнятівської РДА та Перегінської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 Рожнятівської районної ради у дохід держави по 2 397,00 грн судового збору з кожного.

Рішення в частині поновлення на роботі і виплаті середньомісячного заробітку за один місяць у розмірі 13 629,00 грн допущено до негайного виконання.

Рішення суду мотивовано тим, що в наказі Управління освіти, молоді та спорту Рожнятівської РДА про звільнення не зазначено за який саме аморальний проступок звільнено позивачку. Пояснення численних свідків місцевий суд до уваги не прийняв, вважаючи їх стороною конфлікту, який має місце протягом тривалого часу в педагогічному колективі школи.

Постановою апеляційного суду Івано-Франківської області від 02 квітня

2018 року апеляційні скарги Управління освіти, молоді та спорту Рожнятівської РДА та Перегінської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 Рожнятівської РДА задоволено.

Рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області

від 29 грудня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що позивачкою не доведено обґрунтованість своїх позовних вимог. Навпаки, знайшло своє підтвердження те, що звільнення позивачки з посади заступника директора з навчально-виховної роботи в 1-4 класах Перегінської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 Рожнятівської РДА ґрунтується на достатньо перевірених фактах та законних підставах, тому відповідач, враховуючи не поодинокі випадки вчинення позивачкою аморальних проступків, дійшов висновку про те, що поведінка позивачки є аморальною і несумісною з займаною посадою.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги:

24 квітня 2018 року ОСОБА_4 через засоби поштового зв?язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову апеляційного суду Івано-Франківської області від 02 квітня 2018 року та залишити в силі рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 29 грудня 2017 року, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що твердження апеляційного суду про те, що показання свідків, які були заслухані під час розгляду даної справи у суді першої інстанції, та звернення вчителів щодо вчинення аморального проступку, є належним підтвердженням обґрунтованості звільнення ОСОБА_4 із займаної посади є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки показання свідків і звернення вчителів щодо вчинення позивачкою аморального проступку жодним чином не підтверджені будь-якими доказами, а є лише голослівним висловлюванням.

Доводи інших учасників справи:

18 липня 2018 року Перегінська ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 Рожнятівської районної ради Івано-Франківської області через засоби поштового зв'язку подала до Верховного Суду відзив, у якому просить касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду Івано-Франківської області від 02 квітня 2018 року залишити без змін.

25 липня 2018 року Управління освіти, молоді та спорту Рожнятівської РДА через засоби поштового зв'язку подало до Верховного Суду відзив, у якому просить касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду Івано-Франківської області від 02 квітня 2018 року залишити без змін.

Рух касаційної скарги:

Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2018 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області.

У липні 2018 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ:

Перевіривши доводи касаційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзивах на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оцінка аргументів учасників справи й висновків судів попередніх інстанцій:

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 41 КЗпП України вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи, є підставою для розірвання трудового договору з працівником.

До суб'єктів, які можуть бути звільнені за вказаною підставою, належать учасники навчально-виховного процесу, зазначені у статті 50 Закону України «Про освіту» (в редакції, чинній на час винесення спірних наказів), а саме керівні, педагогічні, наукові, науково-педагогічні працівники, спеціалісти.

Відповідно до частини першої статті 54 Закону України «Про освіту» (в редакції, чинній на час винесення спірних наказів) педагогічною діяльністю можуть займатися особи з високими моральними якостями, які мають відповідну освіту, професійно-практичну підготовку, фізичний стан яких дозволяє виконувати службові обов'язки.

За змістом статті 56 Закону України «Про освіту» (в редакції, чинній на час винесення спірних наказів) педагогічні та науково-педагогічні працівники зобов'язані постійно підвищувати професійний рівень, педагогічну майстерність, загальну культуру; настановленням та особистим прикладом утверджувати повагу до принципів загальнолюдської моралі (правди, справедливості, відданості, патріотизму, гуманізму, доброти, стриманості, працелюбства, поміркованості, інших доброчинностей); виховувати в дітей і молоді повагу до батьків, жінки, старших за віком.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що видачі наказу № 142-к

від 30 травня 2017 року передувала створена Управлінням освіти, молоді та спорту Рожнятівської РДА перевірка колективної заяви вчителів початкових класів Перегінської ЗОШ І-ІІІ ступенів №1 від 22 лютого 2017 року щодо неетичної поведінки ОСОБА_4

Вказаній перевірці безпосередньо передував проступок, який полягав у тому, що ОСОБА_4 22 лютого 2017 року намагаючись, проти волі вчительки фізкультури початкових класів - ОСОБА_7, пройти на її урок, штовхала, била та погрожувала їй. Вказані дії відбувались в присутності дітей.

За результатами аналізу зібраних матеріалів та їх перевірки робоча група, дійшла висновку про наявність конкретних проступків ОСОБА_4, які класифікуються як аморальні та рекомендувала директору Перегінської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 внести подання про звільнення ОСОБА_4 із займаної посади заступника директора школи по навчально-виховній роботі на підставі пункту 3 частини першої статті 41 КЗпП України (протоколи № 1 від 02 березня

2017 року і № 2 від 14 березня 2017 року, акт від 22 березня 2017 року).

23 березня 2017 року відділ освіти Рожнятівської районної державної адміністрації Івано-Франківської області звернувся до первинної профспілкової організації Перегінської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 щодо надання згоди на звільнення ОСОБА_4 з посади заступника директора з навчально-виховної роботи Перегінської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 за вчинення аморальних проступків, не сумісних з продовженням педагогічної діяльності відповідно до пункту 3 статті 41 КЗпП України.

Рішенням, викладеному в протоколі від 22 травня 2017 року № 6, профспілковий комітет Перегінської ЗОШІ-ІІІ ступенів № 1 вирішив надати попередню згоду на звільнення ОСОБА_4 з посади заступника директора з навчально-виховної роботи Перегінської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 на підставі пункту 3 частини першої статті 41 КЗпП України.

Аморальним проступком є винне діяння, що суперечить загальноприйнятим нормам і правилам, порушує моральні устої суспільства, моральні цінності, які склалися в суспільстві, і суперечить змісту трудової функції, тим самим дискредитуючи службово-виховні, посадові повноваження відповідного кола осіб.

Аналіз положень пункту 3 статті 41 КЗпП України та Закону України «Про освіту» (в редакції, чинній на час винесення спірних наказів) дає підстави для висновку про те, що працівники, які виконують виховну функцію, - вчитель, педагог, вихователь - зобов'язані бути людиною високих моральних переконань та бездоганної поведінки. Унаслідок цього, якщо педагог недостойною поведінкою скомпрометував себе перед учнями, іншими особами, порушив моральні норми, втратив тим самим авторитет, дискредитував себе як вихователь, він може бути звільнений з роботи за пунктом 3 статті 41 КЗпП України.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою в постанові Верховного Суду України від 11 лютого 2015 року № 6-248цс14.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Щодо доводів касаційної скарги:

Доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставою для скасування рішення апеляційного суду, оскільки вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм матеріального та процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а постанову апеляційного суду Івано-Франківської області

від 02 квітня 2018 року - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову апеляційного суду Івано-Франківської області від 02 квітня

2018 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М. Коротун

М. Є. Червинська