Ухвала

28 березня 2019 року

м. Київ

справа № 607/16480/18

провадження № 61-5605ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 листопада 2018 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 22 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської обласної організації Громадянської партії «ПОРА», Громадянської партії «ПОРА», третя особа - Головне територіальне управління юстиції в Тернопільській області, про виключення зі складу керівного органу політичної партії,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тернопільської обласної організації Громадянської партії «ПОРА» (далі - ТОО ГП «Пора»), Громадянської партії «ПОРА» (далі - ГП «Пора»), третя особа - Головне територіальне управління юстиції в Тернопільській області, про виключення зі складу керівного органу політичної партії.

Позов аргументував тим, що був членом ГП «Пора» та керівником ТОО ГП «Пора». 23 травня 2010 року та 15 червня 2012 року він звертався із заявою до голови політради ГП «Пора» з проханням виключити його з ГП «Пора» за власним бажанням. Однак по даний час в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадянських формувань він зазначений як керівник ТОО ГП «Пора». Вказував, що головне територіальне управління юстиції у Тернопільській області відмовляється внести зміни щодо керівника, оскільки організація не подає рішення про обрання нового керівника. Зазначав, що вказана бездіяльність відповідачів порушує його конституційне право на добровільне членство у політичній партії.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 листопада 2018 року, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 22 лютого 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

14 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 листопада 2018 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 22 лютого 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов. Також заявник просить передати цю справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховний Суд вважає, що ця справа є малозначною в силу своїх властивостей, при цьому суд врахував предмет позову та характер правовідносин, у яких виник спір.

Крім того, при визначенні справи малознаною Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Доводи касаційної скарги про те, що вирішення цієї справи є необхідним для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики щодо питання реалізації норм частини четвертої статті 36 Конституції України та статті 1 Закону України «Про політичні партії в Україні», є безпідставними з урахуванням того, що практика застосування судами наведених норм права є усталеною.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у цій справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Отже, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підтвердились, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Разом з тим, оскільки Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі, то клопотання заявника про передачу справи на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду також не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 листопада 2018 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 22 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської обласної організації Громадянської партії «ПОРА», Громадянської партії «ПОРА», третя особа - Головне територіальне управління юстиції в Тернопільській області, про виключення зі складу керівного органу політичної партії відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак