Справа № 627/25/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - Вовк Л.В.

з участю секретаря - Казакової О.С.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

у с т а н о в и в :

В січні 2019 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на землю.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав , в липні 2017 р. померла мати ОСОБА_3 , яка мала на праві приватної власності земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства , обслуговування житлового будинку площею 0, 2293 га , що знаходиться на території Краснокутської селищної ради по АДРЕСА_1. Після її смерті відкрилася спадщина на майно. Позивач своєчасно звернувся до нотаріальної контори та оформив спадщину на спадкове майно , але залишились не успадкована вище вказана земельна ділянка . Іншим шляхом вказане питання вирішити не можна , тому позивач звертається до суду з вказаним позовом , оскільки в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину неможливо в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на землю.

У відкритому судовому засіданні позивач підтримав позов , прохав його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечувала , просила задовольнити .

Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши докази по справі , дійшов до наступних висновків.

Матеріалами справи встановлено, що спадкодавець - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в смт. Краснокутськ , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3.

Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № НОМЕР_2 від 15.09.2000 р., ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,2293 га , для ведення особистого підсобного господарства , обслуговування житлового будинку , що знаходиться на території Краснокутської селищної ради.

Крім того , на підставі свідоцтва про право на спадщину , виданого Краснокутською державною нотаріальною конторою від 22.09.1973 р. за реєстром №1575, ОСОБА_3 була власником 1/3 частини житлового будинку по АДРЕСА_1

Після смерті спадкодавця , ОСОБА_1 та його сестра ОСОБА_2 своєчасно звернулися до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини , де заведена спадкова справа № 337/2017.

Як свідчить договір про поділ спадкового майна , виданий Краснокутською державною нотаріальною контрою від 07.05.2018 р. у спадщину до ОСОБА_1 перейшла 1/3 частина житлового будинку , яка належить спадкодавцю , а ОСОБА_2 інша частина спадкового майна, що складається з земельної ділянки площею 4,5861 га .

07.05.2018 р. ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом видане Краснокутською ДНК , згідно якого став власником 1/3 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок за вище вказаною адресою.

Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.05.2018 р. підтверджує про право власності ОСОБА_1 на 1/3 частину вказаного домоволодіння.

Земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства , обслуговування житлового будинку площею 0,2293 га , що знаходиться по АДРЕСА_1 спадкоємцями не успадкована , оскільки втрачений оригінал державного акту на право приватної власності на землю .

Оголошенням в районній газеті « Промінь» підтверджується про втрату державного акту на право приватної власності на землю виданого на ім'я ОСОБА_3

Іншим шляхом питання про спадщину вирішити не можливо .

У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця …

Таким чином, спадкування майна ОСОБА_3 здійснюється за законом, і, відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем першої черги .

Факт родинних відносин між ОСОБА_3 та позивачем підтверджується свідоцтвом про народження.

Позивач зі своєю сестрою розділили спадкове майно та спору між ними щодо земельної ділянки не має , однак втрата оригіналу державного акту на право приватної власності на землю , є перешкодою отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса .

Постановою Крааснокутської державної нотаріальної контори від 23.10.2018 р. ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_3 відмовлено , в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку.

Частиною 1 ст.1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах , із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з п.5 ч.1 ст.19 даного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Згідно до п.«г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно з ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Позивач надав достатньо доказів на підтвердження позову і його позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 328, 1225 ,1261,1296 ЦК України, ст. ст.10,12,13,81,263-265,354 ЦПК України, суд,

ухвалив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого АДРЕСА_1 , іден.код: НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом право приватної власності на земельну ділянку площею 0,2293 га для ведення особистого підсобного господарства , обслуговування житлового будинку , що знаходиться по АДРЕСА_1 , згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3

Рішення може бути оскаржене повністю або частково в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги, до Харківського апеляційного суду через Краснокутський районний суд Харківської області в тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Вовк Л. В.