Постанова

Іменем України

20 березня 2019 року

м. Київ

справа № 280/1779/17

провадження № 61-36390св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н.О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Житомирській області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 07 березня 2018 року у складі судді Василенка Р. О. та на постанову апеляційного суду Житомирської області від 24 квітня 2018 року у складі колегії суддів: Павицької Т. М., Трояновської Г. С., Миніч Т. І.,

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Житомирській області (далі - Управління Фонду), доповнивши який просив визнати неправомірною бездіяльність начальника Управління Фонду Павленка А. А. щодо не розгляду його заяви від 06 жовтня 2017 року, визнати незаконним звільнення його з посади начальника Коростишівського відділення Управління Фонду, визнати незаконним та скасувати наказ про його звільнення із займаної посади від 07 грудня 2017 року, поновити його на посаді начальника Коростишівського відділення Управління Фонду, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15 грудня 2017 року по день поновлення його на роботі, визнати недійсним пункт 6.1 контракту з начальником Коростишівського відділення Управління Фонду від 29 червня 2017 року в частині визначення строку до 14 грудня 2017 року, виключити із пункту 6.1 контракту текст «до 14 грудня 2017 року».

Позов ОСОБА_4 обґрунтовано тим, що наказом Управління Фонду його призначено на посаду начальника Коростишівського відділення Управління Фонду з 01 серпня 2017 року, а 29 червня 2017 року між сторонами укладено контракт, яким встановлено строк його дії до 14 грудня 2017 року та встановлено можливість його продовження або укладання нового контракту.

До закінчення стоку дії контракту він 06 жовтня 2017 року написав заяву про продовження його дії, яка залишена без відповіді, в результаті чого його незаконно звільнено наказом відповідача від 07 грудня 2017 року № 370-к із займаної посади у зв'язку з закінченням дії контракту з 14 грудня 2017 року, на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України. Він є матеріально-відповідальною особою, однак відповідач не передав товарно-матеріальні цінності іншій відповідальній особі.

14 грудня 2017 року позивач написав заяву про погодження виконання ним обов'язків начальника Коростишівського Управління Фонду до погодження його кандидатури кадровою комісією Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, яка також залишилася нерозглянутою, чим порушено гарантоване йому Конституцією України право на працю.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 07 березня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що звільнення позивача у зв'язку із закінченням строку дії контракту відповідач провів з дотриманням вимог трудового законодавства України.

Короткий зміст рішення апеляційного суду

Постановою апеляційного суду Житомирської області від 24 квітня 2018 року рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 07 березня 2018 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є законним й обґрунтованим, ґрунтується на повному і об'єктивному встановленні всіх обставин справи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій 10 травня 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_4 просить скасувати рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 07 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Житомирської області від 24 квітня 2018 року, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги та заперечень на касаційну скаргу

Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Коростишівського районного суду Житомирської області.

01 серпня 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив Управління Фонду на касаційну скаргу.

07 серпня 2018 року до Верховного Суду надійшла відповідь ОСОБА_4 на відзив.

12 липня 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу та відповідь на відзив.

Касаційна скарга ОСОБА_4мотивована тим, рішення судів першої та апеляційної інстанцій є незаконними та несправедливими, ухвалені з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Суди не встановили фактичні обставини справи та безпідставно дійшли висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відзив відповідача на касаційну скаргу мотивований тим, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними та справедливими, ухвалені з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права. Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Відповідь позивача на відзив на касаційну скаргу мотивована тим, що заперечення відповідача проти наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується та, які вказані у відзиві не підтверджені відповідними доказами та нормами матеріального права.

Фактичні обставини справи

Суди встановили, що 29 червня 2017 року між Управлінням Фонду та ОСОБА_4 укладено контракт, за умовами якого ОСОБА_4 призначається на посаду начальника Коростишівського відділення Управління Фонду.

Пунктом 1.2 контракту визначено, що цей контракт є трудовим договором та підставою для видачі наказу про призначення керівника на посаду.

Наказом начальника Управління Фонду Павленка А. А. від 29 червня 2017 року № 14-к ОСОБА_4 призначено на посаду начальника Коростишівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирської області на підставі контракту від 29 червня 2017 року.

Згідно з пунктом 6.1 контракту термін його дії становить з 01 серпня 2017 року по 14 грудня 2017 року.

Наказом начальника Управління Фонду Павленка А. А. від 07 грудня 2017 року № 370-к ОСОБА_4 звільнено з посади начальника Коростишівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області 14 грудня 2017 року у зв'язку із закінченням строкового трудового договору (контракту) згідно з пунктом 2 статті 36 КЗпП України.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального

права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК Українипровадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих

процесуальних дій, вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частини третьої статті 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі, дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Відповідно до частини другої статті 23 КЗпП України строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Суди встановили, що між сторонами укладено контракт, який позивач підписав без застережень та зауважень, тобто погодився з умовами контракту, у тому числі й щодо його терміну дії.

Відповідно до пункту 5.6 контракту за два місяці до закінчення строку його дії він може бути за угодою сторін продовжений або укладений на новий чи інший строк.

Відповідач своїм листом від 02 жовтня 2017 року вих. № 09-844 попередив ОСОБА_4 про припинення трудових відносин згідно з умовами контракту.

Згідно з підпунктом «а» пункту 5.2 контракту він припиняється після закінчення строку його дії.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Матеріали справи не містять і позивач не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що сторони узгодили продовження трудових відносин, як це передбачено його умовами.

За таких обставин правильним є висновок суду першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, про те, що умовами контракту сторони погодили строк його дії, а саме до 14 грудня 2017 року, а тому звільнення позивача з 14 грудня 2017 року за закінченням строку дії контракту на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України є законним.

Оскільки листом від 02 жовтня 2017 року відповідач попередив позивача про наступне звільнення у зв'язку із закінченням строку дії контракту, а наказом від 07 грудня 2017 року № 370-к звільнив його із займаної посади у зв'язку із закінчення строку дії контракту, то відсутні підстави вважати, що заява ОСОБА_4 про продовження дії контракту не розглянута.

Доказів укладення між сторонами договору про повну матеріальну відповідальність позивача матеріали справи не містять та позивачем не надано.

До закінчення дії контракту ОСОБА_4 не ставив питання та не звертався до суду з позовом про визнання недійсним пункту контракту про встановлення строку його дії.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи касаційної скарги в їх сукупності зводяться до невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин. Такі доводи враховані та оцінені судом апеляційної інстанції та не знайшли свого підтвердження.

В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 07 березня 2018 року та на постанову апеляційного суду Житомирської області від 24 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.І. Крат