Справа № 712/3725/19
Провадження № 2/712/1396/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Романенко В.А.

за участю секретаря Назаренко М.О.

розглянувши у спрощеному судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КП «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради про надання дозволу на переоформлення особового рахунку,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до КП «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради про надання дозволу на переоформлення особового рахунку, посилаючись на те, що в 2001 році на склад сімї із двох осіб її, її колишнього чоловіка ОСОБА_2 була надана квартира АДРЕСА_1.

10.07.2002 року у них народилась донька ОСОБА_3, яка також зареєстрована та проживає разом з нею в зазначеному жилому приміщенні.

21 жовтня 2009 року шлюб між нею та ОСОБА_2 розірваний, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 листопада 2018 року ОСОБА_2 був визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_2. Потім ОСОБА_2 був знятий з реєстрації місця проживання, що підтверджується талоном зняття з реєстрації.

21.02.2019 року вона звернулась з заявою до КП «Соснівська СУБ» про переоформлення особового рахунку квартири на неї ОСОБА_1.

27.02.2019 року отримала відповідь від директора КП «Соснівська СУБ» ОСОБА_4 про те, що задовольнити її прохання не має можливості через відсутність правових підстав і рекомендовано дане питання вирішувати в судовому засіданні.

Вважає відмові у відповідача на переоформлення особового рахунку на її імя незаконною. Колишній чоловік ОСОБА_2 в житловому приміщенні не проживає тому як колишній наймач позбавлений можливості мати такі ж права і обовязки щодо зазначеної квартири.

Просить суд зобовязати відповідача КП «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради переоформити особовий рахунок квартири АДРЕСА_2 на її імя ОСОБА_1.

Позивач в судове засідання не зявилася, скерувала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Представник КП «Соснівська СУБ» ЧМР в судове засідання не зявився, скерував до суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову та просить провести розгляд без участі їхнього представника.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК).

Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 3, 7, 10 ч. 2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що в 2001 році на склад сімї із двох осіб: ОСОБА_1, та її колишнього чоловіка ОСОБА_2 була надана квартира АДРЕСА_1.

10.07.2002 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилась донька ОСОБА_3, яка також зареєстрована та проживає разом з позивачем в зазначеному жилому приміщенні.

21 жовтня 2009 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 листопада 2018 року визнано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_2.

На підставі зазначеного рішення суду, в подальшому ОСОБА_2 був знятий з реєстрації місця проживання, що підтверджується талоном зняття з реєстрації.

Факт проживання та ведення спільного господарства позивача з наймачем сторонами не заперечувався.

Рішенням Конституційного Суду України (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім'ї») від 3 червня 1999 року справа № 1-8/99 визначено, що Житловий кодекс Української РСР, визнаючи гарантії права громадян на житло, встановлює права і обов'язки наймача жилого приміщення та членів його сім'ї, які проживають разом з ним, за договором найму, обов'язковим елементом якого є плата за користування житлом та за комунальні послуги.

Частина 2 ст. 64 ЖК УРСР передбачає, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Таким чином, законодавець не встановив вичерпного переліку осіб, які належать до кола членів сім'ї наймача, але визначив критерії, за якими осіб, не пов'язаних шлюбними або родинними стосунками, віднесено до них.

Статтею 65 ЖК УСРС передбачено, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

За ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем -житлово-експлуатаційною організацією(а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Типовий договір найму жилого приміщення,правила користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території затверджуються Кабінетом Міністрів Української РСР. Умови договору найму жилого приміщення, що обмежують права наймача та членів його сім'ї порівняно з умовами, передбаченими законодавством Союзу РСР, цим Кодексом, Типовим договором найму жилого приміщення та іншими актами законодавства Української РСР, є недійсними.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Постановою Верховного Суду України від 11 липня 2012 року у справі 6-60цс12 додатково звернуто увагу на те, що у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов'язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім'ї наймача (ч ч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ст. 65 ЖК УРСР). Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім'ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання.

З урахуванням зазначеного суд, приходить до висновку про те, що, оскільки позивач постійно на законних підставах проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, дбає про житло, сплачує комунальні послуги, є користувачем вказаної квартири, тому, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 18, 62, 64, 76, 81, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 61, 64, 65, 106 ЖК УРСР, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до КП «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради про надання дозволу на переоформлення особового рахунку задоволити.

Зобовязати КП «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради надати дозвіл на зміну договору найму та переоформлення особового рахунку квартири АДРЕСА_2 на її імя ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Апеляційного суду Черкаської області.

Головуючий: