Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

спр. № 336/3276/18

пр. № 2/336/1178/19

м. Запоріжжя 2 квітня 2019 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.,

при секретарі Чернишовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 (представник ОСОБА_2М.) до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, де вказує, що на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 20.12.2005 року вона є власником житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Тимірязєва, 147.

З 26.11.2005 року у вказаному будинку був зареєстрований відповідач по справі.

08.06.2004 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 був зареєстрований шлюб в м. Тбілісі Грузія, після реєстрації шлюбу надані прізвища жінці Мкртичян, а чоловікові ОСОБА_5.

Дружина відповідача із спільними з ним дітьми мешкають разом із позивачем у спірному будинку.

У квітні 2017 року відповідач покинув дружину із дітьми та пішов з дому створивши нову сім`ю.

Відповідач у спірному приміщення не проживає більше одного року, не сплачує кошти за користування житловим приміщенням та комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку, отже відповідач своєю реєстрацією створює позивачу перешкоди вільно володіти, користуватись та розпоряджатись власністю.

На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням житловим будинком за адресою: м. Запоріжжя, вул. Тимірязєва, 147.

У судовому засіданні сторона позивача наполягла на позові, а третя особа позов підтримала.

Через ненадання відповідачем, який не має статусу підприємця, інформації щодо його адреси відповідна судова повістка були йому надіслана за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

При цьому відповідач про причини своєї неявки не повідомив, не подав відзив,

Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 20.12.2005 року є власником житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Тимірязєва, 147, що підтверджується копією вказаного договору.

У вказаному будинку зареєстрований і відповідач по справі, про що достовірно слідує із матеріалів справи, зокрема, з відповіді Департаменту реєстраційних послуг ЗМР.

За позовом позивач зазначає, що відповідач виїхав з будинку, жодним чином в утриманні будинку, його ремонті, оплаті комунальних послуг участі не приймає, тим самим порушує право позивача на вільне користування своєю власністю, завдає моральних страждань з приводу зайвих фінансових витрат на оплату комунальних послуг.

Стаття 405 ЦК України визначає, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У судовому засіданні позивач наполіг на тому, що, з квітня 2017 року до теперішнього часу відповідач не мешкає за вищевказаною адресою. Вказане узгоджується з наданим позивачем актом від 13.09.2018 року. Більш того, вказаним поясненням позивача у суду немає підстав не довіряти, оскільки вони узгоджуються із показаннями допитаних свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном.

Зважаючи на встановлені вимоги закону, позивач, як власник , має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування спірним будинком в обраний ним спосіб - шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81 89, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2), третя особа ОСОБА_4 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; номер облікової картки платника податків НОМЕР_3) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

ОСОБА_9 ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: м. Запоріжжя, вул. Тимірязєва, 147.

Розяснити учасникам справи, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через суд першої інстанції до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження : якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін