Номер провадження 2/754/6757/19
РІШЕННЯ

Іменем України

30 жовтня 2019 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Зотько Т.А.,

за участі секретаря судового засідання - Ковальової В.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2019 року позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача - ОСОБА_3 , про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21.05.2010 року вони зареєстрували шлюб, під час перебування у шлюбі в них народилась спільна дитина - донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спочатку сторони жили не погано, однак після того як позивач захворів, переніс інсульт, важкі операції, відносини у сторін погіршились. В травні 2019 року відповідач забрала речі та змінила місце проживання, з цього часу подружніх відносин сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, а тому позивач вимушений звернутись до суду із вищевказаною позовною заявою.

Ухвалою від 09.09.2019 року відкрито провадження у вказаній вище справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

За приписами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, що викладені в ній.

Відповідачка у свою чергу в підготовчому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, однак вказувала, що не згодна з викладеним в позовній заяві мотивуванням, оскільки позивач страждав на алкоголізм та постійно їй зраджував. Після того як позивач захворів вона його доглядала, проте в травні 2019 року позивач фактично вигнав її з дитиною на вулицю, після чого вона була змушена жити в родичів. Строк на примирення відповідачка просила не надавати, оскільки у цьому немає сенсу, так як сторони дійсно проживають окремо, спільного господарства не ведуть.

Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення у справі в підготовчому засіданні, у зв`язку з існуванням визначених ч.3 ст.200 ЦПК України умов, та задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.05.2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблений відповідний актовий запис за № 495, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Сторони по справі мають спільну дитину - доньку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

З матеріалів позовної заяви та пояснень сторін вбачається, що з травня 2019 року сторони проживають окремо, подружні відносини між ними припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберігати шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідачка щодо розірвання шлюбу не заперечує, а тому шлюб між ними має бути розірваний.

Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п.9 ч.1ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ст.141 ч.6 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачки в дохід держави 50 відсотків судового збору у розмірі 384,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.21, 24, 56, 110-112, 114 Сімейного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 81, 141, 200, 206, 263, 265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 21.05.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві (а/з № 495) між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - розірвати.

Стягнути зі ОСОБА_3 (яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 384,20 грн..

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Суддя: