Справа 688/3551/19
№ 2/688/1069/19
Рішення

Іменем України

23 жовтня 2019 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді - Березюк Н.П.,

за участі секретаря судових засідань - Березюк Н.А.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шепетівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності у порядку спадкування на завершений будівництвом садовий будинок,

встановив:

23 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Шепетівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування на завершений будівництвом садовий будинок, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після смерті матері вона є спадкоємцем майна, зазначеного в заповіті, посвідченого 03 грудня 2012 року приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Петровською Л.О., в тому і на будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Однак оформити спадщину на садовий будинок не може у зв`язку з тим, що на нього відсутній правовстановлюючий документ. Вказуючи на те, що вона не може оформити свої спадкові права на садовий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, просила позов задовольнити.

Ухвалою суду від 27 вересня 2019 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено її до підготовчого судового засідання на 23 жовтня 2019 року.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Куца О.П. в підготовче судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача Шепетівської міської ради Хмельницької області в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечив.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України суд визнав можливим розглянути справу у підготовчому засіданні.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та письмові заяви сторін, суд вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за домовленістю із ОСОБА_3 , якому у садівничому товаристві «Імпульс» по вул. П Садовій, в м.Шепетівці Хмельницької області належала земельна ділянка, мати позивачки ОСОБА_2 побудувала будинок, завершивши його будівництво у 1990 році. В подальшому відповідно до Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12 березня 1998 року ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_3 земельну ділянку розміром 800 кв.м., що знаходиться в садівничому товаристві «Імпульс» в м. Шепетівка Хмельницької області, на якій побудувала

Згідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Петровською Л.О. 03 грудня 2012 року, ОСОБА_2 усе своє майно заповіла ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 21 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області.

Після її смерті відкрилася спадщина на все майно, що належало їй на день смерті, в т.ч. на садовий будинок в садівничому товаристві «Імпульс»

З довідки про технічний стан об`єкта нерухомого майна №414 від 29 серпня 2019 року вбачається, що садовий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 66,3 кв. м побудований ОСОБА_2 у 1990 році, однак на нього відсутні правовстановлюючі документи.

Технічний паспорт на садовий (дачний) будинок АДРЕСА_1 виготовлений на ім`я ОСОБА_1 .

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом спадкоємцем майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є її дочка ОСОБА_1 ; спадщина складається з 1/5 частини квартири АДРЕСА_2 . Наведене підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №32615798 від 03 грудня 2012 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №75816809 від 14 грудня 2016 року.

Крім того, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 грудня 2016 року ОСОБА_1 є спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_2 , а саме земельної ділянки, що знаходиться на території Волицької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області площею 3,9887 га, що підтверджено Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №43189107 від 09 березня 2016 року, а також Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-016 від 23 листопада 2016 року.

Судом встановлено, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на садовий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно, що слідує з довідки, виданої 10 вересня 2019 року приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Петровською Л.О.

Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року"). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів").

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 23 Постанови пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є визнання права.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в зв`язку з відсутністю необхідних документів на садовий будинок для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 в нотаріальному порядку позивач не може оформити спадщину, тому позов необхідно задовольнити, так як заявлені нею вимоги ґрунтуються на законі, підтверджені належними та допустимими доказами.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 200, 206, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкою АДРЕСА_2 , (РНОКПП - НОМЕР_2 ), право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на завершений будівництвом садовий будинок АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Повний текст рішення складено 28 жовтня 2019 року.

Суддя: