Єдиний унікальний номер 741/1165/18
Провадження № 2/741/158/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 19 березня 2019 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Герасимчук Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Носівської обєднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що житловий будинок № 161 по вул. Незалежності (колишня назва Щорса) в с. Володькова Дівиця (колишня назва ОСОБА_4) Чернігівської області відносився до типу колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року членами даного колгоспного двору були позивачі, ОСОБА_5, який помер 13 вересня 2010 року, та ОСОБА_6, яка померла 20 жовтня 2010 року. Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняли ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, як спадкоємці першої черги за законом. За життя ОСОБА_6 склала заповіт, яким усе своє майно заповіла ОСОБА_1, яка прийняла спадщину після її смерті. Нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину на частини зазначеного житлового будинку, які належали ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Державний реєстратор відмовив позивачам у реєстрації права власності на належні їм, як членам колишнього колгоспного двору, частини зазначеного житлового будинку.

У судове засідання позивачі не зявилися, подали до суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просили їх задовольнити, справу розглянути без їх участі.

У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без участі їх представника.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 161 по вул. Незалежності (колишня назва Щорса) в с. Володькова Дівиця (колишня назва ОСОБА_4) Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_2, що підтверджується довідкою Носівської міської ради № 14-27/45 від 8 червня 2018 року (а.с. 20) та копією свідоцтва на право власності на жилий будинок від 20 вересня 1988 року (а.с. 24).

З копії свідоцтва про шлюб (а.с. 15) вбачається, що 4 вересня 2010 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8, після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Городиська».

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

За таких обставин ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_8 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) Л.А. та ОСОБА_2 належало по 1/5 частині житлового будинку № 161 по вул. Незалежності в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області, як членам колишнього колгоспного двору.

13 вересня 2010 року помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 16).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 за життя заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 18 березня 2019 року (а.с. 74), а тому спадкування після його смерті здійснюється за законом.

З матеріалів справи вбачається, що спадкова справа після померлого 13 вересня 2010 року ОСОБА_5 не заводилася, що підтверджується повідомленням Носівської районної державної нотаріальної контори № 384/01-16 від 18 березня 2019 року (а.с. 72).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У судовому засіданні встановлено, що в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняли його дружина ОСОБА_1 та дочки ОСОБА_3, ОСОБА_2, оскільки постійно проживали та були зареєстровані з ним на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Носівської міської ради № 14-27/47 від 21 червня 2018 року (а.с. 19).

Таким чином, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 успадкували після смерті ОСОБА_5 по 1/15 частині житлового будинку № 161 по вул. Незалежності в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

20 жовтня 2010 року померла ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 17).

У судовому засіданні встановлено, що 25 квітня 2001 року ОСОБА_6 склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла ОСОБА_1, що підтверджується його копією (а.с. 22).

Зазначений заповіт є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 18 березня 2019 року (а.с. 84-85), а тому спадкування після смерті ОСОБА_6 здійснюється за цим заповітом.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6, 29 листопада 2016 року на її імя були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, що підтверджується копією спадкової справи № 131/2011 до майна померлої ОСОБА_6 (а.с. 78-82).

Таким чином, ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_6 належну їй 1/5 частину житлового будинку № 161 по вул. Незалежності в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області.

У судовому засіданні встановлено, що позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на частини вищезазначеного житлового будинку, які належали ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на будинок, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1002/02-31 та № 1003/02-31 від 2 липня 2018 року (а.с. 29; 30).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У судовому засіданні встановлено, що позивачі зверталися до державного реєстратора Носівської міської ради Чернігівської області з метою реєстрації за собою права власності на належні їм, як членам колишнього колгоспного двору, по 1/5 частині вищезазначеного житлового будинку, але їм було відмовлено у звязку з тим, що державний реєстратор не наділений правом визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно колгоспного двору, що підтверджується повідомленням № 14-26/664 від 31 липня 2018 року (а.с. 23).

З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок № 161 по вул. Незалежності в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а.с. 26-28).

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивачів, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивачів.

На підставі вищевикладеного та ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст.ст. 392, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, постановою Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на:

- 1/15 частину житлового будинку № 161 по вул. Незалежності в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області, загальною площею 60,3 кв. м, житловою площею 38,6 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 13 вересня 2010 року;

- 1/5 частину житлового будинку № 161 по вул. Незалежності в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області, загальною площею 60,3 кв. м, житловою площею 38,6 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла 20 жовтня 2010 року;

- 1/5 частину житлового будинку № 161 по вул. Незалежності в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області, загальною площею 60,3 кв. м, житловою площею 38,6 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на:

- 1/15 частину житлового будинку № 161 по вул. Незалежності в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області, загальною площею 60,3 кв. м, житловою площею 38,6 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 13 вересня 2010 року;

- 1/5 частину житлового будинку № 161 по вул. Незалежності в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області, загальною площею 60,3 кв. м, житловою площею 38,6 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на:

- 1/15 частину житлового будинку № 161 по вул. Незалежності в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області, загальною площею 60,3 кв. м, житловою площею 38,6 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 13 вересня 2010 року;

- 1/5 частину житлового будинку № 161 по вул. Незалежності в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області, загальною площею 60,3 кв. м, житловою площею 38,6 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти за рахунок позивачів.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв