Справа № 645/3784/18
Провадження № 2/645/255/19
У Х В А Л А

Іменем України

28 березня 2019 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бондарєвої І.В., при секретарі Проневич Д.О., за участі представника Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Харківської місцевої ради до ОСОБА_3 про звільнення земельної ділянки та приведення її у попередній стан,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Фрунзенського районного суду м.Харкова знаходиться вказана цивільна справа.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заявив клопотання про залишення позову без розгляду з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України, оскільки прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду i замінювати надежного суб'єкта владних повноважень, який може i бажає захищати інтереси держави. Всупереч вимогам статті 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурором не надано жодного доказу на підтвердження своїх повноважень, обмежившись посиланням на вивчення місцевою прокуратурою питання наявності підстав для представництва інтересів держави, не обґрунтував підстави свого представництва. За відсутності інтересу держави, представляючи в судах місцеві ради та подаючи позови від їх імені, прокурори здійснюють захист інтересів територіальної громади, а не держави, що суперечить чинному законодавству.

Крім того, представник відповідача вказав, що сторонами судового розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (KOROLEV v. RUSSIA (no. 2), № 5447/03, § 33, ЄСПЛ, від 01 квітня 2010 року; MENCHINSKAYA v. RUSSIA, № 42454/02, § 35. ЄСПЛ. від 15 січня 2009 року).

Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. V. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, п. 27).

Пункт 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, на думку представника відповідача, свідчить про те, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Представник Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_1 проти клопотання заперечувала, вказуючи, що звертаючись до суду, заступник прокурора діяв у межах повноважень, визначених ст.23 Закону України «Про прокуратуру», здійснюючи представництво інтересів

Харківської міської ради, яка в даному випадку є позивачем. Харківська міська рада не зверталась до Харківської місцевої прокуратури №3 із заявою про захист інтересів держави, проте про порушення права територіальної громади та про незаконне будівництво гаражів на території Немишлянського району Харківській місцевій прокуратурі стало відомо під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0003494 за підозрою голови правління ГБТ «Нізменний» ОСОБА_4 за ч.3 ст.197-1 КК України.

Представник Харківської міської ради в судове засідання не зявився, просив про розгляд справи у його відсутність. Крім того, в матеріалах справи містяться пояснення представника Харківської міської ради, в яких останній підтримує позов прокурора. Крім того, в даних поясненнях зазначено, що обставини самочинного будівництва, здійсненого відповідачем, встановлені рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 28.12.2017 р., яке набрало законної сили 23.05.2018 р. При цьому представник Харківської міської ради не повідомив причин, які перешкоджають ОСОБА_2 самостійно захистити свої інтереси, які збігаються з інтересами держави. (а.с.99).

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Обгрунтовуючи право на звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Харківської міської ради, заступник керівника Харківської місцевої прокуратури №3 посилався на те, що з часу встановлення факту порушень законодавства при використанні ОСОБА_3 спірної землі (червень 2017 р.) Харківської міською радою не вживались заходи захисту у судовому порядку порушених прав територіальної громади м.Харкова та відповідні позовом до відповідача з цих підстав не предявлялись (а.с.10).

На підтвердження вказаних доводів до позовної заяви додано звернення керівника Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 до Харківського міського голови ОСОБА_6, датоване 05.07.2018 р., в якому повідомляється про встановлення прокуратурою порушення вимог чинного законодавства під час використання землі під обєктами нерухомості, зокрема, наявність самовільно збудованого нежитлового приміщення літ. «Б-2», гаражу №1, загальною площею 20,9 кв.м., за адресою: м.Харків, вул.Краснодарська, 171. Крім того, повідомляється, що Харківською місцевою прокуратурою №3 готується позовна заява до ОСОБА_3 про звільнення земельною ділянки, приведення її у попередній стан, для предявлення до Фрунзенського районного суду м.Харкова (а.с.43-44).

Таким чином, про встановлення порушення відповідачем вимог чинного законодавства під час використання землі під обєктами нерухомості прокурор повідомив Харківського міського голову листом від 05.07.2018 р.

09.07.2018 р., тобто через один робочий день, не отримавши результатів розгляду вказаного повідомлення, заступник керівника Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 вже звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про звільнення земельної ділянки та приведення її у попередній стан, позбавивши Харківську міську раду можливості самостійно звернутись до суду за захистом порушеного права.

Аналізуючи зміст звернення керівника Харківської місцевої прокуратури №3 до Харківського міського голови, датоване 05.07.2018 р., можна зробити висновок про те, що в даному зверненні прокурор інформує про вже фактично прийняте ним рішення про звернення до суду з цивільним позовом, і з цього звернення ніяким чином не вбачається, що позов буде предявлений прокурором через те, що Харківська міська рада не може самостійно захистити інтереси територіальної громади.

Частиною 2 статті 4 ЦПК України передбачено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка, зокрема, здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву

про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Разом з тим, ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Аналіз ч.ч.3,4 ст. 56 ЦПК України у взаємозв'язку з ч.3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави вважати, що участь прокурора в судовому процесі у цивільних справах стає можливою за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим субєктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтвердження відсутності такого органу.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб'єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Частиною 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що прокурор може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом надання належного обгрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб'єкта владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також копіями документів, отриманих від суб'єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для відповідного представництва.

Згідно ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, зокрема, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Суд вважає, що звертаючись до суду з позовом, заступник керівника Харківської місцевої прокуратури №3 не зясував причин, які перешкоджають Харківській міській раді самостійно захистити інтереси ОСОБА_5, які збігаються з інтересами держави, та не повідомив про них суду, відтак, не підтвердив підстав для представництва інтересів держави, таким чином, у справі не було передбачених законом виключних випадків, коли прокурор може звернутися до суду за захистом інтересів держави

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без розгляду, відповідно до положень п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Висновок суду відповідає правовим позиціям, висловленим у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 р. у справі № 806/1000/17, від 10.05.2018 року у справі № 918/323/17, від 20.09.2018 р. у справі № 924/1237/17, від 08.02.2019 р. у справі № 915/20/18 (ЄДРСРУ № 79687771), а також в ухвалах Верховного Суду від 07.05.2018 року у справі № 910/18283/17, від 16.05.2018 року у справі № 826/13768/16 та від 19.07.2018 року у справі №822/1169/17

Керуючись ст.ст.189, 257, 260 ЦПК України, суд

У Х В АЛ И В:

Позовну заяву Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Харківської місцевої ради до ОСОБА_3 про звільнення земельної ділянки та приведення її у попередній стан залишити без розгляду з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Харківського Апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення, через Фрунзенський районний суд м.Харкова.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення терміну на апеляційне оскарження, а у випадку її оскарження після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Повна ухвала складена 02.04.2019 р.

Суддя -