Справа № 2-1042/11
Провадження №2/523/634/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2019 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, у складі :

головуючого - судді Аліна С.С.,

за участю секретаря судового засідання - Вовкович І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки,-

В С Т А Н О В И В:

03.11.2010р. Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за укладеним між ними 11.10.2007 року кредитним договором та договором поруки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідності до умов кредитного договору № 5754059 від 11.10.2007 року, укладного між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк`та ОСОБА_1 , Банк зобов`язався надати відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 143 000,00 доларів США на споживчі потреби, а відповідач ОСОБА_1 зобов`язалася прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути Банку кредит в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором.

З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 по Кредитному договору між Банком та ОСОБА_2 11.10.2007 року був укладений договір поруки № 5754074.

Банк взяті на себе зобов`язання виконав в повному обсязі. Відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання не виконала, не здійснила повної сплати основного зобов`язання по кредиту та відповідну платню за користування кредитними коштами.

У зв`язку з тим, що відповідачем умови кредитного договору не виконувались, позивач направив на адресу відповідача ОСОБА_1 претензію-вимогу від 26.12.2008 р. про дострокове повернення кредиту та процентів за користування кредитом, але вимогу відповідачем виконано не було, у зв`язку з чим з 04.02.2009 р. у ОСОБА_1 виникла прострочена заборгованість перед Банком за основною сумою кредиту в повному обсязі.

Станом на 20.09.2010 р. заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед позивачем складає 181 877,82 доларів США.

З вищезазначених договорів вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зобов`язався перед кредитором, позивачем по справі, за виконання зобов`язань щодо погашення кредиту відповідачем ОСОБА_1 , яких ні вона, ні поручитель не виконали, що підтверджується розрахунком суми позову. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10.03.2011 року, ухваленому у справі за вищеназваним позовом, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки було задоволено.

23.01.2018р. ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси заочне рішенням від 10.03.2011 року за вищеназваним позовом було скасовано.

Від відповідачки ОСОБА_1 надійшов відзив в якому не погоджується із позовними вимогами ПАТ «Перший Український міжнародний банк», вважає твердження позивача безпідставними та необгрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню. Позивачем не було надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на обгрунтування розміру заявлених позовних вимог, а саме: позивачем не було надано жодних вихідних даних для надання можливості перевірити правильність проведення розрахунку заборгованості за тілом кредиту, процентами за користування кредитом та пені.

До суду надійшли від представника позивача пояснення на відзив ОСОБА_1 в якому зазначили, що в матеріалах справи наявна копія виписки операцій та оборотів за позичковим рахунком, а також детальний розрахунок заборгованості Відповідача-1 за Кредитним договором, які підтверджують про наявність заборгованості Відповідача-1 перед Банком. В свою чергу, Відповідач-2 в своєму відзиві на позовну заяву не надав жодного доказу які б свідчили про не правильність чи помилковість нарахування боргу за Кредитним договором, а також про належне виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором.

У судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

У судове засідання відповідачка не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.10.2007 року між Закритим акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк», правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є ПАТ «Перший український міжнародний банк», та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 5754059, відповідно до якого Позивач надав Відповідачу-1 кредит у розмірі 143 000,00 доларів США (сто сорок три тисячі доларів США 00 центів) на споживчі потреби.

Позичальник, в свою чергу, зобов`язалася повернути Позивачу кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки визначені Кредитним договором, а саме не пізніше 11.10.2027 року.

В забезпечення виконання кредитного договору було укладено договір поруки № 5754074 від 11.10.2007 року з ОСОБА_2 , відповідно до якого Відповідач-2 зобов`язався перед Банком відповідати за виконання зобов`язань щодо повернення коштів, наданих Банком ОСОБА_1 .

Відповідно до умов п. 1.2 Договору поруки, Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання Зобов`язання Боржником в повному обсязі. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки.

Однак, Відповідач-1 порушив умови ст. 3 Кредитного договору, щодо своєчасності сплати процентів та повернення кредиту, які нараховуються за Кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути повернений Позичальником Банку у визначений в кредитному договорі строк з відповідною платою за його користування.

Згідно зі статтями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Виконання зобов`язання у встановлений строк - це один з елементів належного виконання зобов`язань.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 1,2 ст. 554 ЦК України).

Позивач виконав свої зобов`язання щодо видачі грошових коштів відповідачу, що підтверджується меморіальним ордером.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено кредитною угодою.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пеня), штрафів, що передбачено ч.1 ст. 611 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають солідарно, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України договори є підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст.1050 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, відповідно до ч.3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України договір кредиту складений в простій письмовій формі, у відповідності із законом.

У відповідності до п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

На момент розгляду справи доказів погашення кредиту та сплати відсотків, пені у суду не має.

При викладених обставинах суд вважає, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не виконали умов кредитного договору № 5754059 від 11.10.2007 року та договору поруки № 5754074 від 11.10.2007 року, чим завдано позивачеві матеріальну шкоду, яка станом на 20.09.2010 р. є в розмірі 181 877,82 доларів США, що станом на момент ухвалення рішення за курсом НБУ України становить 1443218,69грн.

Обґрунтованих заперечень щодо неправильності наданого розрахунку заборгованості відповідачем не надано, із заявами, клопотаннями, відзивом чи запереченнями, які б суд міг урахувати при ухваленні рішення, відповідач не зверталась.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 4 статті 81 ЦПК України, у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 141 ЦК України з відповідачів в рівних частинах слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4-13, 76-89, 258-273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , паспорт: серії НОМЕР_2 , виданий Центральним РВММУУМВС України в Миколаївській області 22.09.1998 р.), ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , паспорт: серії НОМЕР_4 , виданий Центральним РВММУУМВС України в Миколаївській області 05.04.1996р.) на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за Кредитним договором № 5754059 від 11.10.2007 р. та Договором поруки № 5754074 від 11.10.2007 р у загальній сумі 181 877 (сто вісімдесят одна тисяча вісімсот сімдесят сім) доларів США 82 центи, що за курсом НБУ України становить 1443218(один мільйон чотириста сорок три тисячі двісті вісімнадцять) гривень 69коп., перерахувати грошові кошти Філії ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПУМБ» в м.Одесі, МФО 328191, .

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» державне мито у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, витрати за інформаційне-технічне забезпечення процесу у розмірі 120 (сто двадцять) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя Аліна С.С.