ТЕПЛОДАРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=====================================================================
Справа № 516/127/19
Провадження № 2/516/119/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2019 р. Теплодарський міський суд Одеської області у складі:

головуючої, судді Мисливої Л.М.,

при секретарі Васіній А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теплодарі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором №б/н від 24.01.2007р. яка склала в загальній сумі 20457 грн. 77 коп., в тому числі: 8392 грн. 76 коп. заборгованість за тілом кредиту, 3364 грн. 10 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 6750 грн. 54 коп. нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 500 грн. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500 грн. штраф (фіксована частина), 950 грн. 37 коп. штраф (процентна складова), також просить стягнути понесені ним судові витрати по справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання умов вищезазначеного кредитного договору, зокрема не сплачує банку кредитні кошти та інші передбачені кредитним договором платежі, що і стало підставою для звернення Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» з позовом до суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, який був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи, надавши до суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, з підтвердженням позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, яка була повідомлена належним чином про місце та час розгляду справи, надавши до суду відзив на позов, в якому вказала про наступне. Дійсно, у 2007р. вона оформила кредитну картку у позивача, підписала заяву-анкету, та знімала з неї кошти, але самих Умов та Правил надання банківських послуг вона не підписувала. Відповідач зазначає про те, що поповнюючи кожного місяця кредитну картку, вважала, що здійснює погашення кредиту, але після отримання даної позовної заяви дізналась, що сплачувала відсотки, пеню та інші санкції. Крім того, у заяві, підписаній нею та «Приватбанк», відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Позов не містить інформації про те, що саме з наявним у матеріалах справи Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг вона ознайомилась і погодилась, підписуючи відповідну заяву-анкету, а також те, що вказані документи на момент отримання нею кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів). Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приватбанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин (24.01.2007р.) до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015р. (провадження №6-16цс15). ОСОБА_1 вказує, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «Приватбанк» дотримав вимог, визначених чинним законодавством про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Також звертає увагу суду на те, що безпосередньо укладений між ними кредитний договір від 24.01.2007р. у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту. В зв`язку з чим, відповідач зазначає про часткове визнання позову АТ КБ «Приватбанк» та просить застосувати аналогію постанови Великої Палати Верховного Суду (постанова від 03.07.2019р. по справі №342/180/17), відмовивши позивачу у стягненні з неї пені, штрафів, заборгованості за прострочене зобов`язання. Крім того, відповідач у своїй письмовій заяві просить суд розстрочити їй сплату суми заборгованості на максимальний термін, визначений ЦПК України, так як на її утриманні знаходяться двоє дітей, дочка є студенткою та навчається на денній формі, а син є учнем 7 класу Теплодарської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, вони потребують значних затрат, тому більшість свого доходу вона витрачає на них. Позивачу, вона як мала можливість так і сплачувала кошти за отриманий кредит, але та сума, що банк просить стягнути з неї, є завищеною, в неї немає таких коштів, однак вона вважає, що зможе сплачувати їх частинами, у тій сумі, в якій вона визнає.

23.09.2019р. від АТ КБ «Приватбанк» до суду надійшла відповідь на відзив ОСОБА_1 , в якій він вказав про таке. ОСОБА_1 звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 24.01.2007р., згідно якої отримала кредит у розмірі 6600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, при укладенні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Позивач зазначає, про те, що в даному випадку зміст кредитного договору було зафіксовано в декількох документах, а саме: в заяві позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах, таким чином, договір між банком та позичальником укладався у письмовій формі, між сторонами були здійснені всі необхідні дії задля придбання, припинення або зміни цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч.1 ст. 202 ЦК України вказують на вчинення двостороннього кредитного договору. Крім того вказує, що з анкети-заяви відповідача, зокрема, вбачається про те, що остання висловила свою згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та особистим підписом засвідчила свою згоду на те, що дана заява, Пам`ятка клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг, Тарифи, становлять між ними Договір про надання банківських послуг, з якими вона ознайомилась та погодилась. Зазначені Умови та Правила надання банківських послуг, Тарифи банку, є загальнодоступною інформацією, що розміщена у відділеннях банку та на його офіційному сайті. Відповідач, підписанням анкети-заяви позичальника, приєднався до вказаних Умов та Правил. Також позивачем додано виписку з карткового рахунку відповідача, розрахунок заборгованості, з яких вбачається про кредитний ліміт, користування грошима, отриманням коштів через банкомат, здійснення розрахунків через термінали в касах магазинів, та про часткову сплату заборгованості. Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі. Твердження відповідача про те, що в матеріалах справи відсутні докази його ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг не відповідають дійсним обставинам справи, так як у своїй заяві він зобов`язався самостійно ознайомлюватись зі всіма змінами до даних Умов та Правил на сайті Приватбанку.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 24.01.2007р. між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк», з однієї сторони, та ОСОБА_1 , з іншої сторони, було укладено договір №б/н, згідно якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості. Договір складається із заяви, Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Пам`ятки клієнта, Тарифів, з чим і погодився позичальник. Згідно п.п. 1.1.3.2.3, 1.1.3.2.4 Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, у разі порушення власником або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов Договору та/або у разі виникнення овердрафта банк має право призупинити розрахунки за карткою (заблокувати картку) та/або визнати її недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань. Банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків, при цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, але якщо останній протягом даного періоду не направляє банку повідомлення про незгоду з вказаними змінами, вважається, що він приймає дані умови. Підписання даного Договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку). Як визначається у п.п.2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 даних Умов та правил, клієнт зобов`язався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, на перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії. У разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу банку виконати зобов`язання по поверненню кредиту. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил встановлено, що при порушенні клієнтом строків платежів більш ніж на 30 днів, він зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору.

В порушення вимог кредитного договору №б/н від 24.01.2007р., відповідач не здійснювала часткового погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого у неї утворилась прострочена заборгованість по кредиту. Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за Договором, станом на 14.05.2019р., загальна сума її заборгованості перед банком по кредиту складає 20457 грн. 77 коп., в тому числі: 8392 грн. 76 коп. заборгованість за тілом кредиту, 3364 грн. 10 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 6750 грн. 54 коп. нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 500 грн. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500 грн. штраф (фіксована частина), 950 грн. 37 коп. штраф (процентна складова).

Як вбачається з повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» від 27.08.2019р., ОСОБА_1 отримала картки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , за договором №б/н, термін дії останньої до 09.2021р. З виписки по особовому рахунку даних карток вбачається інформація щодо руху грошових коштів (зняття готівки в банкоматі, списання процентів за користування кредитним лімітом, поповнення картки в терміналі самообслуговування, тощо).

З довідки ТОВ «ЖЕБП «Наше місто» від 17.06.2015р., вбачається про те, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та до складу її сім`ї входять: дочка ОСОБА_2 , 2000 року народження, син ОСОБА_3 , 2006 року народження. Крім того, згідно довідки №68 від 06.05.2019р. коледжу ВНЗ «Одеська державна академія технічного регулювання та якості» дочка відповідача є студентом 3 курсу денної форми навчання даного закладу.

За ухвалою Теплодарського міського суду Одеської області від 17.10.2019р. відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 549 ЦК України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника від 24.01.2007р. відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

В частині 1 ст. 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у своїй постанові від 03.07.2019р. у справі №342/180/17, Велика Палата Верховного Суду вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах справи не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Вказані обставини правильно встановлені судами попередніх інстанцій під час вирішення питання щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідачки на користь АТ КБ «ПриватБанк» штрафів за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, де суд першої інстанції, з висновками якого в цій частині погодився й суд апеляційної інстанції, правильно відмовив у задоволенні позову про стягнення штрафів у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідачки по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві, вказавши, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позову та стягує з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 24.01.2007р. на загальну суму 11756 грн. 86 коп., в тому числі: 8392 грн. 76 коп. заборгованість за тілом кредиту, 3364 грн. 10 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за Договором та іншими вищенаведеними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

В іншій частині позовних вимог, а саме щодо стягнення з відповідача на користь позивача нарахованих: 6750 грн. 54 коп. пеня за прострочене зобов`язання, 500 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500 грн. штраф (фіксована частина), 950 грн. 37 коп. штраф (процентна складова), суд відмовляє в задоволенні за недоведеністю, оскільки банком не надано підтвердження про конкретні запропоновані ОСОБА_1 Умови та правила банківських послуг, на що також і звертає увагу відповідач у своєму відзиві, у заяві позичальника відсутня домовленість сторін про сплату пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, а надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, так як достовірно не підтверджують вказані обставини, а доказування, в свою чергу, не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ЦПК України). Крім того, в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (24.01.2007р.) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (18.06.2019р.), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. З огляду на викладене, сторонами не було обумовлено у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як визначається у ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Отже, враховуючи положення ст. 267 ЦПК України, заяву відповідача та її матеріальне становище, те, що на її утриманні знаходяться двоє дітей, дочка, хоча і повнолітня, однак є студенткою денної форми навчання, у добровільному порядку матеріальної допомоги від батька дітей на їх утримання не отримує, суд вважає за можливе розстрочити їй виконання рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 28 жовтня 2019р. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №б/н від 24.01.2007р. на загальну суму 11756 грн. 86 коп., на 12 місяців шляхом погашення нею даної заборгованості рівними частинами по 979 грн. 74 коп., щомісячно до 10 числа кожного місяця, починаючи з листопада місяця 2019р. по жовтень місяць 2020р. включно.

Керуючись ст.ст. 526, 549, 551, ч.1 ст. 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, кредитним договором №б/н від 24.01.2007р., п.п. 1.1.3.1.4, 1.1.3.2.4, 2.1.1.2.4, 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6, 2.1.1.7.6, 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, ст.ст. ст.ст. 10, 12, 13, 18, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 267, 268, 273, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ІН НОМЕР_5 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний код 14360570), заборгованість за кредитним договором №б/н від 24.01.2007р. на загальну суму 11756 грн. 86 коп., в тому числі: 8392 грн. 76 коп. заборгованість за тілом кредиту, 3364 грн. 10 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» понесені останнім судові витрати в сумі 1103 грн. 99 коп.

В іншій частині позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» відмовити в задоволенні.

Розстрочити виконання рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 28 жовтня 2019р. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №б/н від 24.01.2007р. на загальну суму 11756 грн. 86 коп., на 12 місяців шляхом погашення ОСОБА_1 даної заборгованості рівними частинами по 979 грн. 74 коп., щомісячно до 10 числа кожного місяця, починаючи з листопада місяця 2019р. по жовтень місяць 2020р. включно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Одеської області через Теплодарський міський суд Одеської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про дане судове рішення розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua/) за номером справи 516/127/19.

Повне рішення суду складено 01.11.2019р.

У відповідності до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя