441/2112/18 2/441/231/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2019 р. Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Перетятько О.В.,

за участі секретаря Сорока М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок справу за позовом ОСОБА_1 до Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області, третя особа - Городоцька районна державна адміністрації Львівської області про визнання права власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області, третя особа - Городоцька районна державна адміністрації Львівської області, про визнання права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 0.8467 га, яка знаходиться на території Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області і належала її бабусі - ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого 29.12.2002 р. на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації № 721 від 02.12.2002 р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 973, в порядку спадкування за законом, після смерті батька - ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_7.

Позовні вимоги мотивує тим, що нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із пропуском строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, а також у зв'язку із тим, що правовстановлюючий документ - Державний акт на право приватної власності на землю виданий після смерті спадкодавця.

В підготовчому судовому засіданні 14.02.2019 р. позивачка ОСОБА_1 позов підтримала з мотивів, наведених у ньому, крім цього, зазначила, що ОСОБА_2 за життя вчинила увесь обсяг дій та волевиявлень для набуття у передбаченому законом порядку у власність вищевказаної земельної ділянки, спадщину після її смерті прийняв син - ОСОБА_3 Однак, у встановленому законодавством порядку не зареєстрував право власності на спірну земельну ділянку. З покликанням на відсутність інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно, просить позов задовольнити, у судове засідання 25.03.2019 р. не з'явилась.

Представник Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області в судове засідання не з'явився, подав до суду лист, в якому позов визнав, просив про розгляд справи без його участі (а.с. 190).

Представник третьої особи - Городоцької РДА у Львівській області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належно (а.с. 191).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу без участі сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. №7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК в ред. 2004р., якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК 1963р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Так, ст. 524 ЦК Україниу редакції 1963 р. передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК України 1963 р., прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

На підставі положень ст. 1218 ЦК Українидо складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно норм гл. 84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За положеннями ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_2 (а.с. 6).

Після її смерті, відповідно до положень ст. 549 ЦК України в редакції 1963 р., спадщину, шляхом фактичного користування, прийняв син - ОСОБА_3, який проживав з нею до дня смерті та, як вбачається з копії Витягу з акту громадянського стану про смерть № 01_148295_25_06_2014, ІНФОРМАЦІЯ_7 помер (а.с. 7-8, 11, 12).

На випадок своєї смерті останній спадковим майном не розпорядився.

Після його смерті відкрилась спадщина за законом, яка складається, в тому числі, із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 0.8467 га, яка знаходиться на території Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області.

Спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_7., строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України, закінчився ІНФОРМАЦІЯ_9.

Із копій свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5, видно, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою ОСОБА_3 (а.с. 9-10).

Із пояснень позивачки, копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3, копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_6, серії НОМЕР_7, серії НОМЕР_8, свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_9, Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 08 від 29.07.2014 року, видно, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернулась позивачка (а.с. 67), діти - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та дружина спадкодавця - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, згідно заяв, засвідчених приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Львівської області від 27.08.2014 р. від своїх часток у спадковому майні відмовились на користь позивачки, відомостей про інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3, окрім ОСОБА_1, немає. (а.с. 51-178).

ОСОБА_1 вже прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, зокрема, їй видано Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1, земельну ділянку, площею 0.1230 га для будівництва і обслуговування вищевказаного житлового будинку, земельну ділянку, площею 0.1607 га для ведення особистого селянського господарства, земельну ділянку, площею 0.7577 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельну ділянку, площею 0.1031 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельну ділянку, площею 0.0887 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 16-24, 173-178).

Із пояснень позивачки в суді, постанови приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Львівської області Марців І.В. від 21.11.2018 р. видно, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею пропущено строк для подання заяви для прийняття спадщини, а також у зв'язку з тим, що Державний акт на право приватної власності на землю виданий після смерті спадкодавця (а.с. 15).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Підставою виникнення права власності на землю є юридичний факт, з яким закон пов'язує виникнення такого права. Згідно з Земельним кодексом України до юридичних фактів, на підставі яких виникає право приватної власності на землю, належать: 1) рішення органу влади про передачу земельної ділянки громадянинові у приватну власність; 2) цивільно-правова угода; 3) успадкування земельної ділянки. Особливістю зазначених юридичних фактів є те, що за змістом вони являють собою активні дії органів влади та осіб, які набувають право власності на землю. Ці дії є складними за змістом, їх вчинення регулюється правовими нормами, які в сукупності становлять порядок набуття права приватної власності на землю.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Із позовної заяви, пояснень ОСОБА_1 в суді, копії розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації № 721 від 02.12.2002 р. «Про затвердження проекту передачі земельних часток (паїв) в натурі та видачу державних актів на право приватної власності на землю жителям сіл Керниця, Мавковичі, Артищів та Калинка» вбачається, що ОСОБА_2 видано Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 29.12.2002 р., на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 0.8467 га, яка знаходиться на території Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області (а.с. 184-189).

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_2 при житті набула, або володіла вищевказаною земельною ділянкою неправомірно, в суді не встановлено. Той факт, що бланк Державного акта на право приватної власності на землю був заповнений та виданий після її смерті не може вважатись недобросовісними діями посадових осіб Городоцької РДА, а смерть особи у цьому разі до складання Державного акта не може слугувати підставою для звуження та обмеження прав позивачки на приватизацію землі, на яку вона має право.

За наведеного, суд приходить переконання, що ОСОБА_2 мала на праві власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 0.8467 га, яка знаходиться на території Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області, після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_8, спадщину фактично прийняв син - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7. Оскільки його дочка - позивачка по справі є єдиною спадкоємицею після смерті батька, фактично прийняла спадщину, інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно немає, суд вбачає підстави до визнання за ОСОБА_1 право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7.

Керуючись ст. 13, 81, 89, 90, 211, 258-259, 265, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована АДРЕСА_1, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0.8467, що розташована на території Керницької сільської ради, та належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності серії НОМЕР_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7.

Стягнути з Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої АДРЕСА_1 704 грн. 80 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів до Львівського апеляційного суду через Городоцький районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03.04.2019 р.

Головуючий суддя Перетятько О.В.