УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Реброва С.О.

при секретарі Ратушній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Дніпровського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_2,

встановив:

Державний виконавець Дніпровського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа.

В обґрунтування подання зазначає, що на виконанні Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області знаходиться виконавче провадження 58408536 з виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-1566-25У виданий від 07 квітня 2015 року про стягнення боргу у розмірі 3957,13 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є ТОВ «Чумаки», , засновником (учасником) юридичної особи є ОСОБА_2

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п'ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд, дослідивши матеріали подання, вважає, що у задоволенні подання необхідно відмовити за наступних підстав.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України, в якій питання тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України регулюється статтею 441.

Вивчивши подання та додані до нього документи, судом встановлено, що державний виконавець у поданні на підтвердження своєї правової позиції посилається на статтю 377-1 ЦПК України, які жодним чином не стосуються подання.

Відповідно до чинного цивільно-процесуального кодексу України стаття 377-1 взагалі у кодексі відсутня.

Згідно п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч.3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Враховуючи, що ОСОБА_2, як фізична особа не є боржником у виконавчому провадженні, а питання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника - юридичної особи статтею 441 ЦПК України не передбачено, і за змістом вказаної норми таке обмеження можливо встановити лише відносно фізичної особи, яка особисто є боржником, тому таке обмеження прав ОСОБА_2 є неправомірним.

Окрім того, як вбачається з матеріалів подання документ про стягнення заборгованості із ОСОБА_2 видав Дніпропетровська обєднана ДПІ ГУ Мінходів у Дніпропетровській області.

Згідно з частиною 1 ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Також у суду відсутні відомості щодо повідомлення державним виконавцем боржника ОСОБА_2 щодо направлення до суду відносно нього подання про обмеження його у праві виїзду за кордон, у звязку з чим суд вважає подання не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні подання державного виконавця Дніпровського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Ребров