У Х В А Л А

12 квітня 2019 року Рівненський міський суд

в особі судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Наумець Лідія Костянтинівна про визнання свідоцтв про право на спадщину за заповітом частково недійсними, визнання права власності на майно,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Наумець Лідія Костянтинівна про визнання свідоцтв про право на спадщину за заповітом частково недійсними, визнання права власності на майно звернувся ОСОБА_1

Автоматизованої системою авто розподілу справ вказана адміністративна справа була передана у провадження судді Ковальова І.М.

Представник позивача ОСОБА_1 подала до суду заяву про відвід судді у якій зазначила, що «Неупередженість судді Ковальова І.М. та інших суддів Рівненського міського суду Рівненської області викликає об'єктивний сумів з огляду на наступне. Відповідачем по даній справі є ОСОБА_2, як їй нещодавно стало відомо, дочка судді Рівненського міського суду Рівненської області Ореховської К.Е. Так, суддя, що розглядає дану справу Ковальов І.М. та мати відповідача по справі - суддя Ореховська К.Е. є колегами, тривалий час разом працюють в Рівненському міському суді Рівненської області та об'єктивно, що можуть перебувати в дружніх відносинах. Вищевказане свідчить про наявність у Ковальова І.М. заінтересованості у результаті розгляду справи та викликає об'єктивний сумнів в неупередженості та (або) об'єктивності судді. Відповідно до п.3,5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи та (або) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді. Відповідно до ч.2 ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36,37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відповідно до ч.1 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Крім того, ОСОБА_1 вважає, що розгляд справи №569/10131/17 у Рівненському міському суді є не можливий, з огляду на те, що не можливо утворити неупереджений та незаінтересований новий склад суду для розгляду даної справи, адже мати відповідача ОСОБА_2, суддя Ореховська К.Е. перебуває у трудових відносинах з усіма працівниками суду, що теоретично може впливати на їх неупередженість при розгляді справи. Відповідно до ч.3 ст.41 ЦПК України якщо після задоволення відводів (самовідводів) або за наявності підстав зазначених у статті 37 цього Кодексу неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи, справа за розпорядженням голови суду передається до іншого суду, визначеного в порядку, встановленому цим Кодексом. Оскільки ОСОБА_1 має сумніви щодо неупередженості та об'єктивності, а також заінтересованості у результаті розгляду справи даним складом суду та будь-ким із суддів Рівненського міського суду Рівненської області, враховуючи вищевикладене просить відвести суддю Рівненського міського суду Рівненської області Ковальова І.М., а справу передати на розгляд до Рівненського районного суду, як більш територіально наближеного до Рівненського міського суду Рівненської області.».

В судовому засіданні представник позивача відвід повністю підтримала, з підстав, викладених у заяві про відвід.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення заяви, вважає, що заявнику були відомі обставини проте, що мати відповідачки працює в Рівненському міському суді суддею і могла таку заяву подати раніше. Крім того, заява подана з порушенням вимог ЦПК України, тому з цих підстав просить суд відмовити.

Заслухавши учасників судового процесу, з метою уникнення зволікання розгляду справи, суд вважає за необхідне розглянути заяву судді про самовідвід виходячи з наступного.

Відповідно до ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ст.37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з виключними обставинами у цій справі.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачає наступне:

"Кожен має право на справедливий... розгляд його справи...незалежним і безсто-роннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру..."

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» ( № 3477- IV від 23.02.2006 року із змінами до доповненнями) , суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Рішенням Європейського суду у справі « Білуха проти України» (заява № 33949/02) від 09 листопада 2006 року встановлено, що відповідно до установленої практики Європейського Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див.вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Таких доказів суду у даній справі не надано.

Стосовно об'єктивного критерію це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими. Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. Вищевказане рішення у справі "Ветштайн протии Швейцарії" (Wettstein v.Switzerland) та рішення у справі "ОСОБА_9 проти Iспанії" (Castillo Algar v.Spain), від 28 жовтня 1998 року,п.45).

Тому, з врахуванням вищезазначеного рішення Європейського суду, а також з метою втілення довіри до суду громадськості у демократичному суспільстві, суд вважає за необхідне заявити самовідвід, який задоволити, а у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.36-40 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді - відмовити.

Самовідвід судді Ковальова І.М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Наумець Лідія Костянтинівна про визнання свідоцтв про право на спадщину за заповітом частково недійсними, визнання права власності на майно - задоволити.

Справу передати для розгляду іншим суддею в порядку, встановленому ЦПК України.

Ухвала остаточна.

Суддя Рівненського

міського суду І.М. Ковальов