Провадження № 2/520/1287/19
Київський районний суд м.Одеси в складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Бундєвій Я.І. розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Український будівельно-інвестиційний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Акціонерне товариство «Український будівельно-інвестиційний банк» звернулося до суду з даним позовом, у якому посилався на те, що 5.12.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № KR/F/03-1-0232. Відповідно до умов договору банк відкриває позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію, станом на 29 грудня 2017 року у сумі 10827482 гривень. Процента ставка за користування кредитом складає 22 проценти річних.
Однак Іскандерова в порушення умов укладеного договору, порушила строки сплати процентів за користування кредитом, у зв`язку з чим банк звернувся з даним позовом до суду та просив стягнути заборгованість 8951390,80 гривень.
Представник у судове засідання не з`явився, просив розглядати справу у його відсутність, не проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, повідомлялася судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі.
Відповідно до ст.280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на повторну неявку відповідача по даній цивільній справі, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку.
Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 5 грудня 2017 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № KR/F/03-1-0232.
5.12.2017р. між сторонами укладено Договір №1 про внесення змін до кредитного договору № KR/F/03-1-0232.
29.12.2017р. між сторонами укладено Договір №2 про внесення змін до зазначеного кредитного договору, а 27.04.2018р. між сторонами укладеного Договір №3 про внесення змін до зазначеного кредитного договору.
Згідно п. 1.1. Кредитного договору Кредитодавець, на положеннях та умовах цього Договору, відкриває Позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію, станом на 29 грудня 2017 року у сумі - 10827482 гривень на споживчі потреби.
Згідно з п. 1.2. Кредитного договору Кредит надається строком з 05 грудня 2017 року по 04 грудня 2018 року.
Згідно з п. 1.3. Кредитного договору процентна ставка за користування кредитом складає 22 проценти річних.
Сторони встановили, що Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах строковості. повернення та плати за користування.
Надання кредиту може здійснюватися на розсуд Кредитодавця на поточний рахунок Позичальника, готівкою через касу Кредитодавця, шляхом оплати за письмовою заявою Позичальника наданих останнім платіжних документів.
Згідно з п. 2.3 договору сторони встановили, що обчислення строку надання кредиту, нарахування процентів по договору здійснюється за фактичне число календарних днів користування кредитом в період (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості за кредитом починаючи з дня надання кредиту (часткового надання кредиту) до дня повного погашення заборгованості за кредитом. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день повного погашення Кредиту. Згідно з п. 2.3.1. нарахування процентів повністю і остаточно припиняється в день фактичного повернення Кредиту в повному обсязі.
Згідно з п. 2.4.1. Кредитного договору часткове погашення кредиту та остаточне погашення отриманого кредиту здійснюється у розмірах та в строки згідно Додатку №1 до цього договору.
Згідно з п. 2.4.2. Кредитного договору сплата процентів за фактичне використання кредитних коштів Кредитодавця здійснюється щомісячно, не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, за який нараховані проценти, та в день повернення заборгованості за Кредитом в повній сумі на рахунок позивача.
Згідно з п.2.9 Кредитного договору сторони домовились про те, що у випадку виникнення у Позичальника прострочення сплати частини Кредиту або відсотків за користування кредитними коштами, згідно з умовами цього договору, за будь-який період, банк має право достроково вимагати погашення наданого кредиту.
Згідно з п.4.4 Кредитного договору Позичальник зобов`язується достроково здійснити повернення прострочених чергових платежів за кредитом, частини кредиту, що залишилась, процентів та інших платежів, що визначені цим Кредитним договором, у разі прострочення сплати частини Кредиту, відсотків за користування Кредитом, згідно з умовами цього Договору, за будь-який період; невиконання або неналежного виконання Позичальником умов цього Договору та/або інших договорів, що забезпечують погашення кредиту; відмови від змін умов даного договору в порядку, передбаченому п. 5.1 договору.
Проте, як вбачається з матеріалів справи, в порушення вимог кредитного договору, відповідач умови договору не виконує, а саме порушено строки сплати процентів за користування кредитом.
Надаючи виниклим між сторонами по справі належну правову оцінку, суд зазначає, що згідно ст.509 ч.ч.1,2 ЦК України, за якою зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно ст. 11 ч.1, ч.2 п.1 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Як встановлює ст.626 ч.1 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Щодо ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
В силу ст.1054 ч.ч.1,2 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1055 ч.ч.1,2 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до положень ст.1054 ч.2 ЦК України, судом звернуто увагу на наступне. Згідно ст.1046 ч.1 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
З урахуванням даних норм закону та на підставі встановлених фактів по справі суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли кредитні правовідносини. Однак, відповідач не виконує відповідного грошового зобов`язання.
Згідно положень ст.1049 ч.ч.1,3 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як вказує ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
В силу ст. 536 ч.ч.1,2 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Як наводить ст.612 ч.1 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. А відповідно до ст. 614 ч.1 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з п.7.1 Кредитного договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості та процентів та користування кредитом, передбачених положеннями цього Договору, Позичальник сплачує Кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період невиконання зобов`язань за цим Договором, від суми простроченого платежу та кожен день прострочення.
Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання він повинен передати кредиторові неустойку (штраф, пеню).
З викладеного випливає, що існує законне підґрунтя для задоволення вимог банку та за даним спором стягненню з відповідача підлягає вказана грошова сума.
Відповідно до ст.141 ч.1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені стороною позивача у сумі 160297,05 грн.
На підстав викладеного, керуючись ст. 4-13,76-89,258-273,280-289 ЦПК України, суд,-
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя Бескровний Я. В.