ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2041/19 Справа № 183/1984/16 Суддя у 1-й інстанції - Сорока О.В. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.

суддів - Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2018 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_3, в якому, з урахування уточненого позову від 12.07.2018 року, просила суд стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 4500 грн., щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 30 жовтня 2004 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час їх син ОСОБА_6 проживає з матір'ю. З липня 2015 року відповідач не бере участі у його вихованні та утриманні, однак позивач наполягає на тому, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Такий рівень позивач сама не може забезпечити, тому батько дитини, який здоровий та працездатний, може сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі у зазначеному вище розмірі. Позивач посилаючись на вимоги ст. 150, 180-184 Сімейного кодексу України, звернулася до суду з зазначеним позовом.

Заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2016 року задоволено позов ОСОБА_2, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, 13.07.2009 року було стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 06.04.2016 року.

Ухвалою суду від 02 березня 2018 року заочне рішення скасоване, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 27 серпня 2018 року первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей в частині стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишено без розгляду.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, починаючи з 06 квітня 2016 року до досягнення сином повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 704,80 грн.

Рішення допущено до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

У апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати та закрити провадження, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являється батьками малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, про що свідчить свідоцтво про народження дитини.

Малолітня дитина ОСОБА_4 зареєстрований за місцем проживання батька, однак фактично проживає з матір'ю, яка теж зареєстрована в АДРЕСА_1 однак фактично проживає в м.Дніпро за місцем знаходження нерухомого майна, що перебуває у спільній сумісній власності.

У відповідності до довідки комунального закладу освіти ОСОБА_4 є учнем 2-Б класу КЗО «Багатопрофільний навчально-реабілітаційний ресурсно-методичний центр колекційної роботи та інклюзивного навчання «Дніпропетровської обласної ради» (а.с.151).

Відповідач не має постійного місця роботи, має мінливий, періодичний дохід, зареєстрований, як приватний підприємець, що також не спростовано сторонами.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вірно дійшов висновку, щодо необхідності стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 аліментів з дня подання позову, тобто з 06 квітня 2016 року.

Проте, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції в частині визначення способу виконання обов'язку щодо утримання дитини та розміру аліментів.

Відповідно до правил ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Крім того, згідно ч.ч. 1,2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Тобто, законодавством визначено виключне право стягувача аліментів обирати спосіб, у який аліменти мають бути присуджені.

Як вбачається із уточненої позовної заяви(а.с.123), позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 4500 грн. щомісячно, до повноліття дитини.

Однак, суд першої інстанції не врахував вимоги чинного на момент звернення позивача до суду із зазначеними позовними вимогами законодавства та ухвалив рішення, яким вийшов за межі заявлених вимог. У зв'язку з чим, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визначення способу та розміру стягнення аліментів підлягає скасуванню з постановленням у скасованій частині нового рішення.

Ураховуючи положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права і обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, передбачені ст. 182 СК України.

При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (п.п. 3, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України").

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За вимогами статті 182 СК України, - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ч.1 статті 184 СК України - суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1 860 гривень, з 1 липня 2017 року - 1944 грн., з 1 грудня - 2027 гривень.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

З наданих матеріалів справи вбачається, дитині - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час ухвалення судового рішення та на теперішній час вже виповнилося 9 років.

При визначенні розміру аліментів, колегія суддів враховувує рівність прав та обов'язків батьків щодо дітей, у відповідності до ст. 141 СК України, приходить до висновку про стягнення аліментів з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти у розмірі 900 грн.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 проживає разом з батьком, згідно довідки, виданої Спаською сільською радою від 31.01.2019 року.

Також, ОСОБА_4 навчається у Спаській загальноосвітній школі І - ІІІ ступенів Новомосковської районної ради Дніпропетровської області.

Зазначене не заперечувалось також і позивачкою, яка також надала належні докази, якими підтвердженно, що ОСОБА_4 з 25 січня 2019 року проживає за адресою батька та переведений до навчального закладу за місцем прживання разом із батьком.

До суду апеляційної інстанції позивач надала письмову заяву, яку підтримала в суді апеляційної інстанції, відповідно до якої визнала, що син проживав разом із нею в період з 06 квітня 2016 року та до 25 січня 2019 року. Підтримала заявлені нею позовні вимоги саме за вказаний період.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти з 06 квітня 2016 року до 25 січня 2019 року.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Отже, колегія дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого суду з ухваленням нового.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати у виді судового збору, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 259,268,374,376,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2018 року - скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти у розмірі 900 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 06 квітня 2016 року до 25 січня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 704,80 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П.Красвітна

І.А. Єлізаренко