Провадження № 2/263/1276/2019
Справа № 263/3550/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполь Донецької області ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву представника позивача ОСОБА_2 який діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 березня 2019 року заяву представника позивача ОСОБА_2 який діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до п. 10 Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 вересня 2012 року № 10-1386/0/4-12 «Про деякі питання практики застосування Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони, а обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі ст. ст. 10,60 ЦПК України покладається на зацікавлену сторону.

Однак, всупереч вищевказаній нормі закону, заявником не надано до суду належного та достовірного доказу, на підтвердження того, що його майновий стан на час подання даної заяви перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, а відтак заявлене клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах не майнового характеру фізичною особою, справляється судовий збір за ставкою 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, у місячному розмірі, встановленому на 1 січня календарного року.

Таким чином, заявнику слід сплатити встановлену законодавством ставку судового збору за заявлену ним вимогу майнового характеру, а саме в розмірі 768,40 грн. та надати суду квитанцію або інший документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ст. 185 ЦК України ( в реакції від 15.12.2017 року) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Позивачу був встановлений строк для усунення недоліків до 25.03.2019 року, але не більше десяти днів з часу отримання ухвали щодо усунення недоліків. Ухвалу суду про усунення недоліків позивачем була отримана, на адресу суду надійшла заява але недоліки не були виправлені, а саме позивачем не було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Відповідно до п.11 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року) заяви і скарги, подані до набрання чинності цієї редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

Згідно ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначенні у статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки недоліки заяви до вказаної в ухвалі суду дати позивачем усунуто не було, позовна заява вважається неподаною та підлягає поверненню. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_2 який діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики - вважати неподаною та повернути.

Розяснити заявнику про його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для повернення заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення, безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя : О.А. Шевченко