Провадження № 2/369/1225/19
РІШЕННЯ

Іменем України

04.10.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Заїка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_6 , яка була зареєстрована і проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина у вигляді 3/8 частин квартири АДРЕСА_1 , двох земельних ділянок площею 0,8282 га, кадастровий номер :05:005:0083, цільове призначення-для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та земельної ділянки площею 0,1451 га, кадастровий номер :03:001:0190, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Петрушківська сільська рада.

Спадкоємцями за законом після померлої ОСОБА_6 є четверо дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та вона, позивач у справі, ОСОБА_1

В рівних частках вони всі успадкували і отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, а саме на дві вищезгадані земельні ділянки згідно ст. 1245 ЦК України.

Спадкоємцем за заповітом на певний обсяг спадкового майна, а саме на належну частку квартири померлої є вона, ОСОБА_1 Це підтверджується заповітом від 20 жовтня 2010 року, посвідченим секретарем виконкому Гореницької сільської ради ОСОБА_5, зареєстрованим в реєстрі за № 109. Даний заповіт станом на 23 серпня 2011 року не змінено та не скасовано.

Спадкоємці, які б мали право на обов`язкову частку згідно ст. 1241 ЦК України, відсутні.

Цебровою Л.М. , приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області 22 вересня 2011 року було заведено спадкову справу № 12/2011 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 ..

23 листопада 2018 року вона подала нотаріусу додаткову заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 3/8 частин квартири АДРЕСА_1 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 листопада 2018 року за № 133/02-31 їй відмовлено у вдачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 3/8 частин квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки спадкодавцю ОСОБА_6 належала ј частина квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації радгоспу ім. Шевченка від 29 липня 1995 року та 1/8 частка квартири, яку вона прийняла після смерті свого чоловіка, але не оформила належним чином своїх спадкових прав.

В постанові також зазначено, що заповітом ОСОБА_6 заповіла їй належну частину квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації радгоспу ім. Шевченка від 29 липня 1995 року, а отже, незрозуміло, яка саме частка квартири повинна перейти до спадкоємця за заповітом.

Крім того, згаданий вище заповіт, як вважала нотаріус, є нікчемним, так як складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення.

Позивачка ОСОБА_1 вважала, що заповіт на її ім`я від 20 жовтня 2010 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Гореницької сільської ради ОСОБА_5 за реєстровим № 109, складено згідно норм діючого законодавства, а саме ст. ст. 1247, 1251 ЦК України, а тому не може вважатись нікчемним.

Доказами належності спадкодавцю ОСОБА_6 ј частки квартири АДРЕСА_1 , є свідоцтво про право власності на житло, видане органом приватизації радгоспу ім. Шевченка від 29 липня 1995 року згідно з розпорядженням (наказом) від 29 липня 1995 року № 86, зареєстроване Київським міжміським бюро технічної інвентаризації на праві приватної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло і записаним у реєстрову книгу за № 5/11.

1/8 частину спадкового майна (квартири) після смерті чоловіка ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийняла ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, вступивши в управління і володіння спадковим майном, але юридично за життя не оформила своїх спадкових прав.

Доказами, що ОСОБА_6 вступила в управління і володіння спадковим майном після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 , є свідоцтво про шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , свідоцтво про смерть ОСОБА_9 серії НОМЕР_1 від 23 березня 20000 року, свідоцтво про право власності на житло від 29 липня 1995 року, довідка Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 02-16/158 від 02 лютого 2018 року, виписка з по господарської книги Гореницькї сільської ради за січень-квітень 2000 року, технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 станом на 14 березня 1992 року та станом на 09 квітня 2012 року.

Виходячи з викладеного, вбачається, що 1/8 частина спірної квартири не охоплена заповітом, а тому спадкується за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Однак, відповідачі не заперечують визнати за нею право власності на 1/8 частину спірної квартири.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 з посиланням на вимоги ст. ст. 328. 392, 1216, 1218, 1233, 1268 ЦК України, ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, просила визнати за нею право власності на 3/8 частин квартири АДРЕСА_1 загальною площею 44,5 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м. після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

У судове засідання позивач і представник позивача не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, подали суду заяви про розгляд справи у їхню відсутність, позов підтримали і просили його задовольнити.

У судове засідання відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, відповідачі надали суду заяви, у яких позов визнали і просили розглянути справу у їхню відсутність.

Суд, з"ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Гореницькою сільською радою 23 березня 2000 року. Після його смерті відкрилась спадщина, і позивач у справі ОСОБА_1 звернулась із заявою до Першої київської обласної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_9 .. Дані обставини підтверджуються копією Спадкової справи № 45/2012 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 , заведеної Першою київською обласною державною нотаріальною конторою.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Виконавчим комітетом Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 22 серпня 2011 року. Після її смерті відкрилась спадщина, і позивач у справі ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до Приватного нотаріуса про прийняття спадщини після смерті їхньої матері в порядку спадкування за законом. Дані обставини підтверджуються копією Спадкової справи № 12/2011 року до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , заведеної приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Цебровою Л.М..

За життя ОСОБА_6 20 жовтня 2010 року склала заповіт, за яким на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження: належну їй на підставі Свідоцтва про право власності на житло частину житлової квартири під АДРЕСА_1 , заповіла своїй дочці ОСОБА_1 .

З наявної у справі копії Свідоцтва про право власності на житло від 29 липня 1995 року органу приватизації радгоспу ім. Шевченка с. Гореничі, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_6 -1/4 та членам її сім`ї ОСОБА_9 -1/4, ОСОБА_11 -1/4, ОСОБА_12 -1/4. Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» і загальна площа квартири становить 44,4 кв.м..

23 листопада 2018 року позивачка подала нотаріусу додаткову заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 3/8 частин квартири АДРЕСА_1 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 листопада 2018 року за № 133/02-31 їй відмовлено у вдачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 3/8 частин квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки спадкодавцю ОСОБА_6 належала ј частина квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації радгоспу ім. Шевченка від 29 липня 1995 року та 1/8 частка квартири, яку вона прийняла після смерті свого чоловіка, але не оформила належним чином своїх спадкових прав.

В постанові також зазначено, що заповітом ОСОБА_6 заповіла їй належну частину квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації радгоспу ім. Шевченка від 29 липня 1995 року, а отже, незрозуміло, яка саме частка квартири повинна перейти до спадкоємця за заповітом.

Доказами належності спадкодавцю ОСОБА_6 ј частки квартири АДРЕСА_1 , є свідоцтво про право власності на житло, видане органом приватизації радгоспу ім. Шевченка від 29 липня 1995 року згідно з розпорядженням (наказом) від 29 липня 1995 року № 86, зареєстроване Київським міжміським бюро технічної інвентаризації на праві приватної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло і записаним у реєстрову книгу за № 5/11.

1/8 частину спадкового майна (квартири) після смерті чоловіка ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийняла ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, вступивши в управління і володіння спадковим майном, але юридично за життя не оформила своїх спадкових прав.

Доказами, що ОСОБА_6 вступила в управління і володіння спадковим майном після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 , є свідоцтво про шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , свідоцтво про смерть ОСОБА_9 серії НОМЕР_1 від 23 березня 20000 року, свідоцтво про право власності на житло від 29 липня 1995 року, довідка Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 02-16/158 від 02 лютого 2018 року, виписка з по господарської книги Гореницькї сільської ради за січень-квітень 2000 року, технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 станом на 14 березня 1992 року та станом на 09 квітня 2012 року.

1/8 частина спірної квартири не охоплена заповітом, а тому спадкується за законом на загальних підставах. Відповідачі не заперечують визнати за позивачкою право власності на 1/8 частину спірної квартири.

Слід зазначити, що у Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності (статті 13, 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 13 Конституції України власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст. 9 Конституції України.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Слід зазначити, що момент виникнення права власності на річ (майно) визначається законом.

При визначенні моменту набуття права власності слід враховувати як особливості самого майна, так і особливості оформлення права власності, які теж суттєво впливають на визначення моменту виникнення (набуття) права власності.

За правилами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.

Відповідно до вимог ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до вимог ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 Цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 в позовній заяві надала суду належні і допустимі докази, які підтверджують заявлені позовні вимоги, а тому позов позивача підлягає задоволенню, і тому слід визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частин квартири АДРЕСА_1 загальною площею 44,5 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м. після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 9, 13, 41, 55 Конституції України, п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, ст. ст. 15, 16, 316, 317, 321, 376, 392, 1216, 1218, 1233, 1235, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 3, 12, 13, 81, 259, 264, 268 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частин квартири АДРЕСА_1 загальною площею 44,5 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м. після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Інформація про відповідача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Інформація про відповідача: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня винесення рішення суду.

Суддя Ковальчук Л.М.