Справа № 2/593/22/2019
Р І Ш Е Н НЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

Бережанський районний суд Тернопільської області

"20" березня 2019 р.

в складі: головуючого судді: Німко Н.П.

при секретарі: Саламон Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2, яким просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 10 січня 1992 року у Потуторській сільській раді Бережанського району Тернопільської області. В обгрунтування позову зазначила, що у шлюбі з відповідачем у них народився син ОСОБА_3, який на даний час є повнолітнім. Із відповідачем подружнє життя не склалося, тому що наприкінці 1992 року відповідач поїхав у невідомому їй напрямку і більше додому не повертався. Вважає, що їхній шлюб розпався, відновленим бути не може та існує лише формально.

У підготовче судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з?явилася, подала суду заяву, в якій зазначила: «У підготовче та судове засідання по цивільній справі за моїм позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу я з?явитися не можу за сімейними обставинами. Прошу такий судовий розгляд моєї справи проводити без моєї участі, позовні вимоги підтримую в повному обсязі, наполягаю на їх задоволенні, моє прізвище на дошлюбне не змінювати, судові витрати покласти на відповідача. Я категорично заперечую проти надання нам строку для примирення, оскільки повністю втратила почуття любові та поваги до відповідача, наш шлюб відновленим бути не може. Також прошу суд при прийнятті судових рішень у даній справі, прийняти до уваги мої посилання зазначені у позові і у цій заяві. Додатково повідомляю суд, що з кінця 1992 року до даного часу відповідач не появлявся у мене вдома і абсолютно не надавав допомоги на утримання сина. Я не бажаю бути у такому шлюбі, а оскільки шлюб є союзом добровільним і ніхто проти його волі не може бути до цього примушений, вважаю, що перебування у шлюбі із відповідачем порушить мої права, свободи та інтереси, зокрема й на можливу реалізацію в майбутньому мого права на створення нової повноцінної сім?ї. Щодо доказів, то вони є долучені до позову і вважаю, що відповідач не буде заперечувати мого позову й обставин, яким він обґрунтований. У випадку належним чином повідомленого відповідача, за відсутності відповідних заяв з його сторони, не заперечую й клопочу про заочний розгляд моєї справи».

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з?явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомленим належним чином, на підставі ч.11 ст.128 ЦПК України; відзив на позовну заяву не подав.

Ухвалою суду від 20 березня 2019 року вирішено розглядати справу заочно.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, заяву позивачки та її позицію щодо вирішення справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч. З ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. З ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено наступне:

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 уклали шлюб 10 січня 1992 року, який зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис №1, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб.

У шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який на даний час є повнолітнім.

З врахуванням обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги судом також встановлено, що сторони по справі не підтримують сімейно-шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, їх шлюб залишається формальністю.

Отже, суд прийшов до висновку, що сімя сторін по справі розпалася, зберегти її неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому, з огляду на засади добровільності шлюбу, позов підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 14, 76-78, 258, 263-265, 268, 282, 284 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 109, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 10 січня 1992 року у с.Потутори Бережанського району Тернопільської області, актовий запис №1.

Прізвище позивачки залишити без змін.

Судові витрати в розмірі 704 (сімсот чотири) гривень 80 копійок стягнути з відповідача ОСОБА_2 в користь держави.

Рішення суду, як заочне, може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Тернопільського апеляційного суду.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_4