Номер провадження 2/754/982/19
Справа №754/1459/18
РІШЕННЯ

Іменем України

(повне рішення суду виготовлено 03.04.2019 року)

03 квітня 2019 року, м. Київ, Деснянський районний суд м. Києва, суддя: Грегуль О.В., секретар судового засідання: Дорошенко В.В., номер справи: 754/1459/18

ОСОБА_1 - позивач

Департамент патрульної поліції Національної поліції України - відповідач

Державна казначейська служба України - відповідач

Лісовський Р.А. - адвокат позивача

Вимоги позивача: стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних дій та рішень правоохоронного органу

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, вимоги якого уточнювались у процесі розгляду справи і в якому позивач просить стягнути з відповідачів солідарно (як вказано у клопотанні про залучення співвідповідача, підписаному адвокатом позивача): 26880 грн. - у відшкодування матеріальної (майнової шкоди), яка полягає у витратах на правову допомогу та 10000 грн. - у відшкодування моральної шкоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував незаконним складанням відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що на думку позивача дає йому підстави для відшкодування шкоди відповідно до положень ст. ст. 23, 1166, 1167, 1172, 1176 ЦК України та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 01.12.1994 року № 266/94-ВР.

У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та не заперечував проти розгляду справи по суті за відсутності представника відповідача: ДКС України.

Представник відповідача: ДПП НП України позов не визнав та не заперечував проти розгляду справи по суті за відсутності представника відповідача: ДКС України.

Відповідач: ДКС України свого представника в судове засідання не направив, надіславши до суду відзив на позовну заяву і в якому просив відмовити в задоволенні позову та розглянути справу за відсутності його представника.

З урахуванням положень ст. ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті за відсутності відповідача: ДКС України.

Вислухавши позивача та представника відповідача: ДПП НП України, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне.

03.06.2017 року відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.10.2017 року, провадження у справі про притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 1 і ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 01.12.1994 року № 266/94-ВР, стаття 1. Відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду. Стаття 2. Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: 1) постановлення виправдувального вироку суду; 1-1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; 2) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; 4) закриття справи про адміністративне правопорушення. Право на відшкодування шкоди, завданої зазначеними у статті 1 цього Закону оперативно-розшуковими заходами, виникає у випадках, передбачених пунктом 1-1 частини першої цієї статті, або за умови, що протягом шести місяців після проведення таких заходів не було розпочате кримінальне провадження за результатами цих заходів.

Згідно зі ст. 1176 ЦК України, якою позивач обґрунтовує позовні вимоги, 1. Шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. 2. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. 3. Якщо кримінальне провадження закрито на підставі закону про амністію або акта про помилування, право на відшкодування шкоди не виникає. 4. Фізична особа, яка у процесі досудового розслідування або судового провадження шляхом самообмови перешкоджала з'ясуванню істини і цим сприяла незаконному засудженню, незаконному притягненню до кримінальної відповідальності, незаконному застосуванню запобіжного заходу, незаконному затриманню, незаконному накладенню адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, не має права на відшкодування шкоди. 5. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок постановлення судом незаконного рішення в цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу злочину за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. 6. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. 7. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 травня 2016 року у справі № 6-440цс16, шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Відносно позивача при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КупАП не мало місце та при закритті справи провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП не встановлено незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу.

З урахуванням викладеного, правові підстави для задоволення позову відсутні.

За таких обставин, позов не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні позову відмовляється, понесені позивачем судові витрати по справі, покладаються на позивача.

На час розгляду справи, відповідачі не надали суду доказів про понесення ними судових витрат по справі.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса реєстрації відповідно до позову: АДРЕСА_3, адреса фактичного проживання відповідно до позову: АДРЕСА_4, РНОКПП: НОМЕР_1) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Фелора Ернста, 3, ) і Державної казначейської служби України (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6, ) про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних дій та рішень правоохоронного органу.

Понесені ОСОБА_1 судові витрати, покласти на ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: