ЄУН № 337/304/19
Провадження № 2/337/981/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

У складі : головуючого судді Ширіної С.А.,

за участю секретаря Бикової С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, про визнання відмови в приватизації житла неправомірною та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, в якому просять визнати неправомірною відмову щодо здійснення приватизації, визнати за ними право на приватизацію, та зобов'язати відповідача провести приватизацію і передати у власність трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (до перейменування пр. Радянський) у м.Запоріжжі у відповідності до вимог Закону України ««Про приватизацію державного житлового фонду».

У позові зазначили, що вони проживають та зареєстровані у зазначеній квартирі, що підтверджується довідками Департаменту реєстраційних послуг.

У липні 2018р. для реалізації свого права на приватизацію ОСОБА_1, як наймач квартири, від імені членів родини звернулася до органу приватизації районної адміністрації ЗМР по Хортицькому району з заявою про передачу квартири у власність, згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», але листом 28.08.2018 року № Щ-0401, їй було відмовлено у здійсненні приватизації у звязку з тим, що до заяви не було додано ордер про надання жилої площі. Ордер про надання жилої площі позивачем не збережено. Просить позов задовольнити.

У судове засідання представник позивачів адвокат ОСОБА_5 не з'явилася, надала суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутність та за відсутності позивачів, інтереси яких вона представляє, позов просить задовольнити.

Від позивача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, рішення просить прийняти на розсуд суду.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що згідно з довідками Департаменту реєстраційних послуг №04-27/6-12650, 04-27/6-12649, № 04-27/6-12648, №04-27/6-12651 від 10.10.2018р. позивачі зареєстровані у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Квартира є власністю територіальної громади м. Запоріжжя. Наймачем квартири є ОСОБА_1 Квартира є трикімнатною, складається з коридору № 1 площею 9.8 кв.м, ванної кімнати № 8 площею 2.1 кв.м; туалету № 7 площею 1.1 кв. м; кухні № 6 площею 7.1 кв.м; комори № 5 площею 0.6 кв.м; кімнати № 4 площею 10.9 кв.м; кімнати №3 площею 17.4 кв.м; кімнати № 2 площею 17.1 кв.м; двох балконів площею 0.93 кв.м. кожний.

З метою приватизації житлового приміщення наймач квартири ОСОБА_1 звернулася до органу приватизації Районної адміністрації ЗМР по Хортицькому району з заявою про переоформлення передачі у власність квартири, однак листом від 28.08.2018 року № Щ-0401 отримала відмову у здійсненні приватизації у зв'язку з відсутністю ордера на зазначену квартиру.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 15 ЖК України, до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів віднесено видача ордерів на жилі приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

За змістом ст. 58 ЖК України, ордер є єдиною підставою для вселення у жиле приміщення.

Відповідно до п. п. 69, 70, 72 Постанови ради Міністрів Української РСР від 11 грудня 1984 року № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР»(розділ IV), ордер на жиле приміщення видається на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів та є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, дійсний протягом 30 днів.

Ордер вручається громадянинові, на імя якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера предявляються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сімї, включених до ордера.

При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації; ордер зберігається як документ суворої звітності.

Відповідно до п. 11ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» обєктом приватизації є квартири, які перебувають в віданні місцевих Рад, державних підприємств, установ, організацій, незалежно від їх відомчої належності.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», - приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сімї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

З аналізу вказаних правових норм випливає, що ордер це документ, що має тимчасову дію та є законною підставою вселення особи до житлового приміщення.

Тому, суд приходить до висновку, що позивачі мають право на приватизацію квартири, в якій вони зареєстровані і мешкають, а відмова відповідача в реалізації їх права на приватизацію порушує права позивача.

Враховуючи вищевказане, той факт що законодавством не передбачена така підстава для відмови в проведенні приватизації як відсутність ордеру на вселення, інших підстав чи обставин для відмови у проведені приватизації, відповідач не зазначив, тому суд вважає відмову відповідача у приватизації житла по заяві позивачів неправомірною, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Пунктом 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкту комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 вищевказаного Закону передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС.

Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну квартиру позивача не розповсюджується.

З листа Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Щ-4001 від 02.08.2018 вбачається, що надати копію корінця обмінного ордеру не уявляється можливим, оскільки корінці ордерів зберігаються лише з 01.01.1994 року.

Враховуючи те, що відповідно до ст. 59 ЖК України, ордер на квартиру в будинку недійсним в судовому порядку визнаний не був, відповідач не спростував факту, що ордер дійсно видавався, тому відповідач не мав права відмовляти позивачу у приватизації займаного житла саме з підстав відсутності ордеру.

Дії відповідача порушують конституційне право позивача на приватизацію житла.

Виходячи з викладеного, враховуючи, що позивачі вселені у квартиру на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорює, відсутність ордеру позбавляє позивачів реалізувати своє право на приватизацію квартири та враховуючи, що є всі необхідні документи для проведення приватизації вищезазначеного житлового приміщення, крім ордеру, який вони не можуть надати з незалежних від них причин, тому суд вважає відмову відповідача у приватизації житла по заяві позивачів неправомірною, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст. 5, 11-13, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати неправомірною відмову районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району у приватизації квартири АДРЕСА_2 .

Зобовязати районну адміністрацію Запорізької міської ради по Хортицькому району провести приватизацію та передати у власність ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1) ОСОБА_2 (16.02.1933р.н., РНОКПП НОМЕР_2), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_3) та ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_4) квартиру АДРЕСА_3, у відповідності до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.А. Ширіна

02.04.2019