03.04.2019 227/841/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючої судді Любчик В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Сафронової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

в березні 2018 року позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Просять стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 на відшкодування заподіяної йому матеріальної шкоди 25340,50 грн., на відшкодування заподіяної йому моральної шкоди 5000 грн.; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 на відшкодування заподіяної йому моральної шкоди 20000 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 08.11.2017 року о 16:00 годині в м. Добропілля по проспекту Перемоги біля магазину «Мир Пива» ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом GELLY JL 7162, н/з НОМЕР_1, виконуючи маневр лівого розвороту з крайнього правого краю проїзної частини, не надав переваги в русі транспортному засобу, який належить ОСОБА_1, GELLY МК, н/з НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів, про що співробітниками поліції складено протоколи про адміністративне правопорушення.

Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24 січня 2018 року ОСОБА_3, визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді 40 годин громадських робіт. Постановою Апеляційного суду Донецької області від 21.02.2018 року вищезазначену постанову суду було змінено: постанову скасовано в частині визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, в частині визнання останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП залишено без змін.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що внаслідок ДТП йому було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 25340,50 грн., яка полягає у вартості матеріальних збитків в сумі 23340,50 грн., встановлених експертним автотоварознавчим дослідженням та 2000,00 грн. витрачених на оплату вищезазначеного дослідження. Крім того було заподіяно моральну шкоду внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу GELLY МК у розмірі 5000,00 грн., яка полягає у позбавленні на тривалий час можливості користування, необхідності здійснення численних дій, витрати часу на його відновлення, обмеження вільно пересуватися, що значно погіршило якість життя та змінило нормальний життєвий ритм позивача.

Позивач ОСОБА_2 вважає, що внаслідок ДТП йому було заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює у 20000,00 грн., яка також полягає у позбавленні можливості тривалий час користуватися вказаним автомобілем, що змінило якість та ритм його звичайного життя. Крім того, під час ДТП він знаходився за кермом автомобіля та зазнав моральних страждань, оскільки перелякався за своє життя і здоровє, з того часу його постійно переслідує страх знову стати жертвою порушення правил дорожнього руху з боку інших учасників дорожнього руху, він не має можливості спокійно їздити на будь-якому транспорті. Також, позивачу ОСОБА_2 внаслідок ДТП було заподіяно ЗЧМТ, струс головного мозку з вираженою цефалгією, вестібулопатією, антено-невротичним синдромом, у період з 14.11.2017 року по 23.11.2017 року останній проходив стаціонарне лікування. Зазначена травма спричинила йому моральні страждання у звязку із фізичним болем, якій він зазнав під час ДТП та протягом лікування.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 28 березня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 31 травня 2018 року призначено комплексну автотоварознавчу трасологічну експертизу, проведення якої доручено експертам Донецького НДІ судових експертиз. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою суду від 31 травня 2018 року призначено судово - медичну експертизу, проведення якої доручено експерту Добропільського віділення СМЕ. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

20 вересня 2018 року цивільну справу № 227/841/18 було передано для розгляду судді Любчик В.М., згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2018 року, підстави проведення: звільнення у відставку судді Тітової Т.А., розпорядження керівника апарату суду від 20.09.2018 року № 589.

Ухвалою суду від 15 січня 2019 року поновлено провадження у справі та продовжено зі стадії відкритого судового засідання.

Позивачі у судове засідання не з'явилися, звернулися до суду із заявами про розгляд справи без їх участі, в якій позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився. 27.09.2018 року судом було отримано відзив на позовну заяву з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає у повному обсязі, зазначає що позивач ОСОБА_1 обґрунтовуючи суму матеріальних збитків, що підлягають відшкодуванню посилається на висновок експертного автотоварознавчого дослідження складеного 21.02.2018 року судовим експертом ОСОБА_4, який не відповідає вимогам закону та не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки до позовної заяви не долучено копії договору укладеного між позивачами та судовим експертом, а висновок експерта не відповідає вимогам закону щодо обґрунтованості і обєктивності. Відповідач зазначає, що його, як особу, що заінтересована у результатах дослідження, жодним чином не було проінформовано про час та місце проведення технічного огляду, що має суттєвий вплив на обєктивність дослідження. До висновку обстеження судовим експертом включено пошкодження яких не було на момент ДТП та які, ймовірно, завдано у період часу з моменту ДТП до моменту проведення технічного огляду. Судовий експерт включив до висновку дослідження пошкодження, які неможливо було виявити під час візуального обстеження колісного транспортного засобу (КТЗ), також не зазначив даних щодо фактичного місця огляду КТЗ. Калькуляція вартості відновлювальних робіт розрахована щодо автомобіля Toyota Aygo, оскільки експерт послався на відсутність у програмному забезпеченні даних щодо автомобіля GELLY МК, при цьому використання даних щодо вартості запасних частин та відновлювальних робіт щодо автомобілю більш коштовної марки має суттєвий вплив на загальну суму розрахованих збитків та свідчить про їх необєктивність. Також, як зазначає відповідач, позивачі не навели достатніх обставин, які б вказували на заподіяння їм моральної шкоди, та не підтвердили значне погіршення якості життя та зміну нормального життєвого ритму.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Судом встановлено, що 08.11.2017 року о 16:00 годині в м. Добропілля по проспекту Перемоги біля магазину «Мир Пива» ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом GELLY JL 7162 з н/з НОМЕР_1, виконуючи маневр лівого розвороту з крайнього правого краю проїзної частини, не надав переваги в русі транспортному засобу GELLY МК н/з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, який рухався прямо в попутному напрямку, в результаті чого скоїв зіткнення. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження, про що співробітниками поліції було складено протокол серії БД № 013009 від 08.11.2017 року за ст. 122-4 КУпАП та протокол серії БД № 013008 від 08.11.2017 року за ст. 124 КУпАП.

Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24 січня 2018 року адміністративні провадження у відношенні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за протоколом серії БД № 013009 від 08.11.2017 року за ст. 122-4 КУпАП та за протоколом серії БД № 013008 від 08.11.2017 року за ст. 124 КУпАП - обєднано в одне провадження. ОСОБА_3, визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді 40 годин громадських робіт.

Постановою Апеляційного суду Донецької області від 21.02.2018 року постанову судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24 січня 2018 року, змінено: постанову скасовано в частині визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, закрито в цій частині справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП; ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; змінено вид адміністративного стягнення на штраф в дохід держави в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян - в сумі 340,00 грн. В решті постанову залишено без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановленні рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На підставі ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України та положень п.п. 2-4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року, шкода, що заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, що його спричинила, за умови що дії останнього були неправомірними, між ними та шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок не переробної сили або умислу потерпілого. Під володільцями цих джерел розуміється юридична особа або громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу власності або з інших підстав.

Згідно з розясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.

Таким чином, враховуючи норми ст. ст. 1166, 1187 ЦК України саме фізична особа, яка на відповідній правовій підставі (наприклад, договору оренди автомобіля) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, відшкодовує шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки.

Враховуючи вище викладене, відповідальність має нести винна в завданні шкоди особа, яка керувала автомобілем та з вини якої сталося ДТП.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно долученого до матеріалів справи експертного автотоварознавчого дослідження № 07 (з додатками) за фактом аварійних пошкоджень автомобіля НОМЕР_3 складеного 21.02.2018 року судовим експертом ОСОБА_4 (свідоцтво № 100 від 10 жовтня 1999 року, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України), вартість матеріальних збитків (з технічної точки зору), заподіяної власнику автомобіля НОМЕР_3 на момент проведення дослідження, може становити 23340,50 грн.; вартість відновлювального ремонту (з технічної точки зору), заподіяної власнику автомобіля НОМЕР_3 на момент проведення дослідження, може становити 21265,52 грн.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля також підтверджується долученим до експертного автотоварознавчого дослідження додатку № 1 «Калькуляція вартості відновлювального ремонту автомобіля» від 21.02.2018 року.

Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Ухвалою суду від 31 травня 2018 року на підставі клопотання відповідача було призначено комплексну автотоварознавчу трасологічну експертизу, проведення якої було доручено експертам Донецького НДІ судових експертиз. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

03 січня 2019 року на адресу суду були повернуті матеріали справи без надання висновку, у зв'язку з несплатою ОСОБА_3 вартості експертизи протягом 45 календарних днів з дня направлення йому клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на наведене, враховуючи те, що факт завдання відповідачем шкоди майну позивача ОСОБА_1Д, внаслідок зіткнення з автомобілем, розмір якої підтверджується висновком експерта, відповідачем не спростований, суд, з урахуванням положень ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 25340,50 грн., яка полягає у вартості матеріальних збитків в сумі 23340,50 грн., встановлених експертним автотоварознавчим дослідженням та 2000,00 грн. витрачених на оплату вищезазначеного дослідження, що підтверджується копією товарного чеку № 07 від 21.02.2018 року.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивачів моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч. 2 ст 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з пошкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших, негативних наслідків.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Стаття 23 ЦК України передбачає можливість відшкодування моральної шкоди завданої особі внаслідок пошкодження її майна, тобто майна власником якого є ця особа.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником пошкодженого майна - автомобіля НОМЕР_4, якому протиправними діями відповідача були спричинені механічні пошкодження. Вказаний автомобіль належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу долученою до матеріалів справи, отже ОСОБА_1, як власник пошкодженого майна має право на відшкодування завданої йому моральної шкоди.

Суд враховує, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась з вини відповідача, позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, які він зазнав внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження належного йому транспортного засобу, неможливості користуватись транспортним засобом, в понесенні незапланованих матеріальних витрат, що завдавало йому незручності у повсякденному житті, призвело до додаткових емоційних навантажень та необхідності витрачати додатковий час та зусилля з метою відновлення порушених прав та відшкодування завданих збитків, організації свого життя, у звязку з чим був порушений нормальний порядок та спосіб його життя.

Таким чином, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди відповідно до ст. 23 ЦК України та п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", виходячи при цьому із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що на відшкодування спричиненої моральної шкоди з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути завдану моральну шкоду в сумі 2000,00 грн.

Обгрунтовуючи наявність і розмір моральної шкоди 20000,00 грн. позивач ОСОБА_2 зазначив, що, під час ДТП він знаходився за кермом автомобіля та зазнав моральних страждань, оскільки перелякався за своє життя і здоровє, з того часу його постійно переслідує страх знову стати жертвою порушення правил дорожнього руху з боку інших учасників дорожнього руху, він не має можливості спокійно їздити на будь-якому транспорті. Внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу було заподіяно ЗЧМТ, струс головного мозку з вираженою цефалгією, вестібулопатією, антено-невротичним синдромом. Зазначена травма спричинила йому моральні страждання у звязку із фізичним болем, якій він зазнав під час ДТП та протягом лікування. Також, моральна шкода полягає у позбавленні можливості тривалий час користуватися вказаним автомобілем, що змінило якість та ритм його звичайного життя.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 31 травня 2018 року було призначено судово - медичну експертизу, проведення якої було доручено експерту Добропільського віділення СМЕ.

Як вбачається із висновку експерта № 108 від 31.05.2018 року, на підставі судово-медичної експертизи за даними медичних документів на імя гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та у відповідь на поставлені в ухвалі питання судово-медичний експерт ОСОБА_5 дійшов до наступних висновків. Так, при зверненні за медичною допомогою будь-яких тілесних пошкоджень у наданих медичних документах не зазначено. При госпіталізації гр. ОСОБА_2 було встановлено діагноз «Струс головного мозку» на підставі наступних клінічних симптомів: сухожильні рефлекси з рук і ніг живі С>Д, в позі Ромберга хиткість, слабкість конвергенції з обох сторін, горизонтальний ністагм в крайніх відведеннях, асиметрія н/г складок. Наявні симптоми можуть бути проявами травматичного ушкодження головного мозку «струс», так і при інших ураженнях центральної нервової системи. У даному випадку, відсутність тілесних ушкоджень на голові та обличчі, не дають можливим визначитися з механізмом виникнення даних клінічних проявів. Судити про раніше наявні захворювання у гр. ОСОБА_2 не представляється можливим у звязку з відсутністю карти амбулаторного хворого. З наявними клінічними симптомами ОСОБА_2 міг виконувати активні дії безтерміново.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди ОСОБА_2 суд керується принципом розумності та справедливості, надавши оцінку характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, врахувавши ушкодження здоров'я, істотність вимушених змін в життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, вину відповідача в заподіянні шкоди та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 4 000 грн., в порядку відшкодування моральної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 цієї статті передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються всі судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1192 - 1194 ЦК України, ст. ст. 2, 10, 12, 13, 27, 81, 82, 89, 141, 211, 258-259, 263, 265, 268, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 Азербайджану, працює ДТЕК шахта «Новодонецька», проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 а, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ІН НОМЕР_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, проживає: 85000, м. Добропілля, вул. Банкова 36/37 ІН НОМЕР_6 на відшкодування матеріальної шкоди 25 340 (двадцять пять тисяч триста сорок) гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 Азербайджану, працює ДТЕК шахта «Новодонецька», проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 а, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ІН НОМЕР_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, ІН НОМЕР_6, проживає: 85000, м. Добропілля, вул. Банкова 36/37, 2 000 (дві тисячі) гривень завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 Азербайджану, працює ДТЕК шахта «Новодонецька», проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 а, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ІН НОМЕР_5, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, ІН НОМЕР_6, проживаючого за адресою: 85 000, м. Добропілля, вул. Банкова 36/37, 4 000 (чотири тисячі) гривень моральної шкоди.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 Азербайджану, працює ДТЕК шахта «Новодонецька», проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 а, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ІН НОМЕР_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, проживає: 85000, м. Добропілля, вул. Банкова 36/37 ІН НОМЕР_6 понесені судові витрати у розмірі 986 (девятсот вісімдесят шість) гривень 72 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 Азербайджану, працює ДТЕК шахта «Новодонецька», проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 а, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ІН НОМЕР_5, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, проживаючого за адресою: 85 000, м. Добропілля, вул. Банкова 36/37, ІН НОМЕР_6 понесені судові витрати у розмірі 140 гривень 96 копійок.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08 квітня 2019 року.

Суддя: В.М. Любчик

03.04.2019