ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7440/19 Справа № 202/213/19 Суддя у 1-й інстанції - Марченко Н. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2019 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство Домінанта», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 10.08.2018 року приблизно о 06 годині 55 хвилин водій автомобіля «Деу-Ланос», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , рухаючись по автошляху «Харків-Сімферополь», на території Запорізької області на 388 км + 600 м порушив вимоги ПДР України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2109», номерний знак НОМЕР_2 під його керуванням, який рухався попереду та внаслідок завданого прискорення зіткнувся з автомобілем «Шкода-Октавія», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.08.2018 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Про настання страхового випадку він повідомив Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство Домінанта», яким застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 Однак страховик досі не виплатив йому страхове відшкодування. Крім того, членство ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» в МТСБУ припинено та ліцензія на здійснення господарської діяльності з надання фінансових послуг анульована (відкликана).

Згідно з висновком експертного дослідження № 258/17 від 09.06.2017 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ-2109», номерний знак НОМЕР_2 складає 42704,92 грн. Майновий збиток, спричинений його автомобілю, дорівнює його ринковій вартості та складає 39 493,00 грн.

На підставі викладеного, просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 39 493 грн, витрати на оплату послуг евакуатора 7 900 грн, витрати на автотоварознавче дослідження 800 грн, витрати на правничу допомогу 3 700 грн, судовий збір 704,80 грн.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 05 червня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 1 000 (одну тисячу) грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати: витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 78 грн 07 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 14 грн 87 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути на його користь майнову шкоду в розмірі 47 393,00 грн, судові витрати 5 204,80 грн та 1 063,20 грн, судовий збір за подання апеляційної скарги, всього 6 268 грн.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції про відмову у задоволення його позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди, не узгоджується з цілями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», адже основним його завданням, в першу чергу, є відшкодування шкоди потерпілому, а потім уже захист майнових інтересів страхувальника. Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство Домінанта» є недобросовісним страховиком, який самоусунувся від виконання своїх обов`язків та ігнорує його звернення щодо відшкодування шкоди. Тому вважає за необхідне стягнути завдану йому шкоду саме із заподіювача шкоди, який згодом, може звернутися з регресною вимогою до страхової компанії.

Відповідач правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористався.

Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль «ВАЗ-2109», номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

10.08.2018 року на 388 км + 600 м автошляху М-18 «Харків-Сімферополь-Алушта- Ялта» відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачу автомобіля «ВАЗ-2109», номерний знак НОМЕР_2 , та автомобіля «DАЕWOO LANOS», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_2

Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль позивача.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 вересня 2018 року встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди.

На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «DАЕWOO LANOS», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/1574635, строк дії якого з 14.08.2017 року до 13.08.2018 року включно, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 100 000 грн, розмір франшизи - 1 000 грн.

Згідно з висновком про ринкову вартість транспортного засобу № 236 від 07 вересня 2018 року, ринкова вартість автомобіля «ВАЗ-2109», реєстраційний номер НОМЕР_2 на дату оцінки складає 39 493 грн.

Відповідно до акту оцінки вартості колісного транспортного засобу від 10.10.2018 року, вартість відновлюваного ремонту автомобіля «ВАЗ-2109», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 42 704,92 грн, майнова шкода, спричинена володільцю автомобіля дорівнює його ринковій вартості і складає 39 493 грн.

Згідно акту оцінки вартості придатних залишків пошкодженого колісного транспортного засобу від 10.10.2018 року, ринкова вартість залишків автомобіля складає 3738 грн.

Таким чином, ремонт транспортного засобу позивача є економічно необгрунтованим.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись ст.1194 ЦК України, ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», дійшов правильного висновку про те, що ремонт транспортного засобу позивача є економічно необґрунтованим та його власнику підлягає відшкодуванню різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Проте, в матеріалах справи відсутні належні докази щодо вартості пошкодженого автомобіля до та після дорожньо-транспортної пригоди. Згідно відомостей з протоколу судового засідання від 05.06.2019 року, клопотання про призначення судової експертизи для визначення вартості автомобіля до та після ДТП позивачем не заявлялися.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 39 493 грн, послуг евакуатора 79 00 грн та витрат на автотоварознавче дослідження 800 грн, суд першої інстанції обгрунтовано виходив із того, що оскільки цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована у ТДВ «Страхове товариство Домінанта», то позивач може реалізувати своє право на отримання відшкодування шляхом звернення з відповідним позовом до суду відносно страховика.

З листа МТСБУ від 12.12.2018 року вбачається, що Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство Домінанта» припинило своє членство у Бюро, але зазначене не звільняє останнього від виконання обов`язків, покладених договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; Бюро бере на себе виконання обов`язків страхової компанії на підставі внутрішніх договорів, у випадку недостатності коштів та майна страховика - учасника Бюро, що визнаний банкрутом або ліквідований. Відомості про банкрутство чи ліквідацію ТДВ «СТ «Домінанта» відсутні.

Отже, ОСОБА_1 не отримував відмову у задоволенні вимог щодо відшкодування шкоди, завданої ДТП.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала і цивільно-правова відповідальність якої застрахована на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», можливе лише за умови, якщо згідно із цим законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Виходячи з вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо стягнення із заподіювача шкоди на користь потерпілого матеріальної шкоди, оскільки покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд першої інстанції невірно застосував положення ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та про необхідність урегулювання спору, керуючись п.30.3 Закону, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки редакція вказаної статті не містить такого пункт, а його зміст викладений у іншій редакції.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не правильно тлумачить та застосовує постанови Верховного Суду у справі № 695/882/15-ц від 20.03.2019 року та у справі № 127/7370/17 від 10.04.2019 року, не можуть бути прийняти до уваги, оскільки Верховним Судом розглянуто питання щодо формування судової практики застосування норм, які регулюють правовідносини у сфері страхування цивільно-правової відповідальності, і в тому числі поширюються на правовідносини, які виникли в даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги про те, що матеріальна шкода може та має бути стягнута з заподіювача шкоди, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки спростовуються вищевикладеним, що узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові № 14-176цс18 від 04 липня 2018 року.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а зводяться до особистого тлумачення позивачем норм права, передбачених ст.376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

На підставі положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів відповідно до ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова