Постанова

Іменем України

30 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 641/2722/16-ц

провадження № 61-19316св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Краснощокова Є. В., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

представники позивача: Сафір Федір Олегович, Міщенко Наталія Вікторівна , Сокуренко Наталія Вікторівна , Шевченко Антон Олександрович ,

відповідач - ОСОБА_4 ,

представник відповідача - ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова у складі судді Колодяжної І. М. від 20 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області в складі колегії суддів: Бездітка В. М., Коваленко І. П., Овсяннікової А. І. від 22 грудня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», яке змінило найменування на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 01 серпня 2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 400 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява-анкета разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

У порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, чим порушила умови кредитного договору. Станом на 29 лютого 2016 року утворилась заборгованість, яка з урахуванням процентів за користування кредитом, пені, комісії та штрафів, становить 15 563,40 грн, яку позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2016 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 5 556,92 грн заборгованості за кредитним договором. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні іншої частини позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Судове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позичальник ОСОБА_4 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, що призвело до утворення заборгованості. Оскільки банком в односторонньому порядку було збільшено відсоткову ставку, але всупереч пункту 1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг про це не було належним чином повідомлено відповідача, суд визнав умови пункту 1.1.3.2.3. договору нікчемними. Оскільки банк не надав належного розрахунку заборгованості за процентами за користування кредитом, здійсненого згідно з умовами кредитного договору від 01 серпня 2011 року, суд відмовив у їх стягненні.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22 грудня 2016 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» відхилено, рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2016 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону, обставини справи встановлені повно, а доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У лютому 2017 року АТ КБ «ПриватБанк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій в частині відмови у стягненні процентів за користування кредитом у розмірі 10 006,49 грн та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували, що сторони досягли домовленості та уклали кредитний договір, у пункті 1.1.3.2.3. якого передбачили право банку здійснювати зміни тарифів, в тому числі і відсоткову ставку, про що банк зобов`язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін повідомити клієнта. Якщо протягом 7 днів банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. 01 серпня 2014 року банк повідомив відповідача про зміну відсоткової ставки, про що останній не заперечував.

Оскільки судові рішення судів попередніх інстанцій не оскаржуються в частині стягнення тіла кредиту, пені, комісії та штрафів, то в цій частині не є предметом касаційного перегляду (частина перша статті 400 ЦПК України).

Відзив відповідача на касаційну скаргу не надходив.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 641/2722/16-ц з Комінтернівського районного суду м. Харкова.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2017 року вказану справу призначено до судового розгляду.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Указана справа передана до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що 01 серпня 2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 400 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки - жовтень 2014 року.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява-анкета разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_4 за вказаним кредитним договором станом на 29 лютого 2016 року становить 15 563,40 грн, і складається із: заборгованості за тілом кредиту - 1 539,61 грн, заборгованості за процентами за користування кредитними коштами - 10 006,49 грн, заборгованості за пенею та комісією за користування кредитом - 2 800 грн, а також штрафу (фіксована частина) - 500 грн та штрафу (процентна складова) - 717,31 грн.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 01 серпня 2011 року, посилався на довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка була підписана відповідачем.

Указаною довідкою, з умовами якої погодився відповідач, передбачена базова процентна ставка в місяць - 2,5%, тобто сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами.

У той же час, вирішуючи спір по суті, апеляційний суд обмежився лише констатацією факту неправомірного підвищення банком процентної ставки з вересня 2014 року, не перевіривши наявність правових підстав для стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами у розмірі, нарахованих відповідно до процентної ставки погодженої сторонами під час укладання кредитного договору.

Крім того, суд установив, що термін дії картки - жовтень 2014 року.

З указаним позовом банк звернувся у березні 2016 року.

Відповідно правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вирішуючи спір по суті, апеляційний суд не усунув допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права; належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги банку та правильність наданого позивачем розрахунку кредитної заборгованості щодо нарахованих процентів та наявність правових підстав для покладання на позичальника ОСОБА_4 відповідальність перед кредитором щодо погашення заборгованості за нарахованими відсоткам в межах строк дії кредитної картки.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом апеляційної інстанції не встановлені, оскаржувана ухвала апеляційного суду в частині вирішення спору про стягнення процентів за користування кредитом не відповідає вимогам щодо законності й обґрунтованості, що відповідно до статті 411 ЦПК України є підставою для її скасування у цій частині з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 22 грудня 2016 року в частині вирішення позову акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

Є. В. Краснощоков

В. П. Курило