КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
єдиний унікальний номер судової справи: 755/5856/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді доповідача - Білич І.М.

суддів - Панченка М.М., Іванченка М.М.

при секретарі - Кемському В.В.

за участі: представника ОСОБА_1 - Соколова В.А.

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Соколова Віктора Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 04 липня 2019 року постановлену під головуванням судді Дніпровського районного суду міста Києва Арапіної Н.Є.,

по цивільній справі №755/5856/19 за скаргою ОСОБА_1 за участю Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Сатарової Наталії Аркадіївни про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії.

в с т а н о в и л а:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Дніпровського районного Відділу Державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві, в якій просив визнати незаконними дії державного виконавця щодо не включення до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 04.04.2019 року сплату ним аліментів за період з 11.07.2016 року по 18.08.2018 року на загальну суму 70 050 гривень, а також зобов`язати орган ДВС врахувати указану суму при подальшому розрахунку його заборгованості зі сплати аліментів, яка за розрахунком державного виконавця станом на 04.04.2019 року становить 92 789, 13 гривень за виконавчим листом №755/15554/15-ц, виданим 04.12.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З урахуванням того, що ним на ім'я сина ОСОБА_5 у ПАТ КБ «Приватбанк» було відкрито картковий рахунок «Юніор», на який в період з 11.07.2016 року по 18.08.2018 року перераховано аліменти на загальну суму 70 050 гривень.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 липня 2019 року ОСОБА_1 у задоволенні скарги відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, адвокат Соколов В.А. який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про її скасування та постановлення нової ухвали про задоволення скарги у повному обсязі. Вказуючи при цьому на порушення судом норм діючого законодавства.

09 вересня 2019 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив від стягувача - ОСОБА_3 в якому остання просила відхилити апеляційну скаргу, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін. Вказуючи на те, що судовим рішенням про стягнення аліментів встановлено інший порядок їх сплати, а саме на користь матері в інтересах дитини. Картковий рахунок «Юніор» на ім`я сина ОСОБА_5 у ПАТ КБ «Приватбанк» було відкрито ОСОБА_1 ще до ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, а тому перерахунок ним коштів на відповідний рахунок не може вважатися належним виконанням судового рішення. Крім того, скаржник знав пін код картки мав можливість на власний розсуд розпоряджатися коштами ( знімати, переводити, отримувати готівку). Призначення платежу як « аліменти» взагалі став зазначати лише з квітня 2018 року.

У судовому засіданні представник боржника підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

Представник зацікавленої особи, апеляційну скаргу не визнав заперечував проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом при розгляді справи встановлено, що 04 грудня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2015 року по справі № 755/15554/15-ц щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 всіх його доходів, щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 серпня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

11 листопада 2016 року головним державним виконавцем Дніпровського районного Відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мироненко Н.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 755/15554/15-ц.

01 березня 2019 року ОСОБА_1 подано до органу ДВС заяву про зарахування сплачених ним грошових коштів у розмірі 70 050 гривень на картковий рахунок у відділенні КБ «ПриватБанк» на користь неповнолітнього сина в рахунок сплачених аліментів на примусове виконання виконавчого листа № 755/15554/15-ц .

Однак, указана ОСОБА_1 сума коштів державним виконавцем при нарахуванні заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом № 755/15554/15-ц станом на 04 квітня 2019 року врахована не була і відтак розмір заборгованості склав - 92 789,13 гривень.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано належних та допустимих доказів сплати аліментів на користь стягувача - ОСОБА_3 , так як судовим рішенням яке перебуває на виконанні встановлено інший порядок сплати аліментів, а саме на користь матері в інтересах дитини.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою скаржник вказував на те, що ОСОБА_1 з метою виконання рішення суду про стягнення аліментів відкрив картковий рахунок на імя сина та почав сплачувати аліменти безпосередньо на банківський картковий рахунок дитини, вважаючи при цьому, що це жодним чином не порушує права дитини та порядок виконання рішення суду. Вказуючи також, що державним виконавцем не було вчинено жодних дій для повідомлення боржника про порядок сплати аліментів, а саме через розрахунковий рахунок державної виконавчої служби.

Колегія суддів вважає, що зазначені доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції виходячи з наступного.

Положеннями ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені обов`язки і права державного виконавця, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

За змістом ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

Згідно ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі. Форма довідки встановлюється Міністерством юстиції України.

Згідно ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі. Форма довідки встановлюється Міністерством юстиції України.

Згідно п. 6 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати квитанцій (або їх копій) про перерахуванняa аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Положеннями п. 3 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року передбачено, що у разі якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 було надано виписку по картковому рахунку № НОМЕР_1 відкритому на ім`я заявника, за яким ним перераховано грошові кошти у розмірі 70050, 00 гривень на картковий рахунок, відкритий на ім'я неповнолітнього ОСОБА_5 (одержувач) - як примусове виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2015 року.

Однак, згідно виконавчого листа № 755/15554/15-ц, виданого Дніпровським районним судом м. Києва на підставі рішення цього ж суду від 09 жовтня 2015 року, стягувачем є ОСОБА_3 .

Відтак, колегія суддів вважає, що дії державного виконавця в частині відмови у зарахуванні коштів в розмірі 70050, 00 гривень перерахованих ОСОБА_1 на картковий рахунок відкритий на імя неповнолітньої дитини, як коштів що є сплатою аліментів на виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2015 року виконавчий лист № 755/15554/15-ц повністю узгоджуються із зазначеними вище нормами Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 5 ст. 47 цього ж Закону, за якою: не допускається виплата стягувачу стягнутих сум готівкою або виплата стягнутих сум іншим особам, які не є стягувачами.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381 -384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Соколова Віктора Анатолійовича , який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 04 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: