Головуючий суду 1 інстанції - Архипенко А.В.
Доповідач -Дронська І.О.
Справа № 423/2370/17
Провадження № 22-ц/810/111/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року м.Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Дронської І.О.,

суддів Гаврилюка В.К., Карташова О.Ю.,

за участю секретаря Вовчанської С.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_2,

відповідач ОСОБА_3.

представник відповідача ОСОБА_4,

третя особа ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_4,

на ухвалу Попаснянського районного суду Луганської області від 12 грудня 2018 року, постановлену у складі судді Архипенко А.В. в м.Попасна Луганської області,

за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, третя особа- ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, в якій просив визнати недійсним заповіт, складений 28 червня 2016 року ОСОБА_7 відносно ОСОБА_3

Під час судового розгляду судом першої інстанції ОСОБА_2 було заявлено клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи для встановлення психічного стану його померлого батька ОСОБА_7 у момент складання заповіту, проведення якої просив доручити експертам Сватівської обласної психіатричної лікарні, яким поставити такі питання:

- з урахуванням індивідуальнио-психологічних властивостей ОСОБА_7, а також враховуючи медичні документи надані у справі, поставленого йому діагнозу, та засобу лікування хвороби, показання свідків, дати висновок чи могли вказані фактори тягнути неможливість ОСОБА_7 усвідомлювати значення своїх дій та/ або керувати ними під час складання заповіту?

- чи міг ОСОБА_7 28 липня 2016 року під час складання спірного заповіту, знаходячись під впливом знеболювальних та наркотичних препаратів тимчасово не усвідомлювати значення своїх дій, не надавати їм належну оцінку та керувати ними?

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 не заперечували щодо призначення такої експертизи, однак заперечували з приводу питань, які позивач просить поставити на вирішення експертові та не погодились з запропонованим позивачем експертним закладом, посилаючись на те, що з урахуванням об'єктивності та неупередженності експертного висновку проведення вищезазначеної експертизи може бути доручено будь-якій експертній установі за межами Луганської та Донецької областей. На вирішення експертизи просили поставити наступні питання:

- чи страждав за життя ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року на тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння або психічне захворювання?

- чи міг усвідомлювати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року значення своїх дій та чи міг керуати ними під час укладання заповіту 28 липня 2016 року об 11 год. 20 хв. на ім'я спадкоємця ОСОБА_3, посвідчений державним нотаріусом Попасанянської державної нотаріальної контори 28.07.2016 р. реєстровий номер 596?

Ухвалою Попаснянського районного суду Луганської області від 12.12.2018 року клопотання ОСОБА_2 задоволено частково, у справі призначено посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлено такі питання:

- чи міг усвідомлювати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, внаслідок захворювання, яке стало причиною його смерті, усвідомлювати значення своїх дій та чи міг керувати ними під час укладання заповіту 28 липня 2016 року об 11 год. 20 хвилин на ім'я спадкоємця ОСОБА_3, посвідчений державним нотаріусом Попаснянської державної нотаріальної контори 28.07.2016 р., реєстровий номер 596.

Проведення експертизи доручено експертам Сватівської обласної психіатричної лікарні Луганської області, яка розташована за адресою: сел. Сосновий, м. Сватове Луганської області.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_4, звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, знехтування основних засад цивільного судочинства, просила змінити ухвалу Попаснянського районного суду Луганської області від 12.12.2018 року в частині визначення судом першої інстанції експертної установи, а проведення посмертної судово-психіатричної експертизи доручити Комунальному закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради (49115, Дніпропетровська область, м.Дніпро,вул.Бехтерева,1), або будь якій установі, яка зазначена у переліку установ, в яких проводяться судово-психіатричні експертизи відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров'я України № 722 від 29.06.2017 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали порушені вимоги ст.103 ЦПК України, а також основні принципи цивільного судочинства, що полягає в наступному.

Відповідно до ч.3 ст.103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд.

У заяві, наданій на адресу суду першої інстанції 27.11.2018 року, сторона відповідача погодилась з призначенням посмертної судово-психіатричної експертизи по справі, однак заперечувала проти запропонованої позивачем установи, а саме Сватівської психіатричної лікарні, обґрунтовуючи своє заперечення тим, що ОСОБА_2 є адвокатом та займається незалежною адвокатською діяльністю в основному в межах Луганської та Донецької області, про що складу суду було відомо, вважає, що позивач, використовуючи свої професійні зв'язки може вплинути на експертний висновок експертної установи, яка визначена судом першої інстанції. Крім того, визначаючи експертну установу суд першої інстанції посилається на оперативність судового розгляду, не взявши до уваги принцип пропорційності та об'єктивності судового розгляду, що на думку відповідача є важливішим за оперативність розгляду справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що посилання представника скаржника на адвокатську діяльність та професійні зв'язки ОСОБА_2 не можуть бути прийняті як належний доказ в обґрунтування апеляційної скарги, оскільки формується на припущеннях, а відповідальність експертів при проведенні відповідних експертиз є особистою та передбачена ст. 384, 385 КК України. Крім того вважає апеляційну скаргу поданою з порушенням вимог ст.355 ЦПК України, оскільки подана через суд першої інстанції, тому просить її повернути заявнику, а ухвалу Попаснянського районного суду Луганської області від 12.12.2018 року залишити без змін.

Учасники справи до судового засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи від останніх не надходило, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Колегією суддів апеляційного суду встановлено, що позивачем у справі було заявлено клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи для встановлення психічного стану його померлого батька ОСОБА_7 в момент складання заповіту, проведення якої просив доручити експертам Сватівської обласної психіатричної лікарні (а.с. 149).

У заяві, що була надана суду представником відповідача ОСОБА_4, зазначено, що клопотання ОСОБА_2 про проведення посмертної судово-психіатричної експертизи підлягає частковому задоволенню, оскільки сторона відповідача не погоджується з формулюванням питань, які позивач у своєму клопотанні просить поставити на вирішення експертові, а також не погоджується з запропонованим позивачем експертним закладом.

Оскільки між сторонами не було досягнуто згоди щодо визначення експертної установи, відповідач просив проведення вищезазначеної експертизи доручити будь-якій установі, яка зазначена у переліку установ відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров'я України № 722 від 29.06.2017 року, однак за межами Луганської та Донецької областей.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції при визначенні експертної установи керувався тим, що стороною відповідача не було обґрунтовано заперечення проти обраної позивачем експертної установи і не зазначено причину відсутності згоди між сторонами з цього питання, а також те, що з боку відповідача не надано доказів щодо неупередженості експертів саме Сватівської обласної психіатричної лікарні, враховуючи, що відповідальність експертів при проведенні відповідних експертиз, є особистою та передбачена ст. 384, 385 КК України, тому з метою оперативності судового розгляду постановив проведення посмертної судово-психіатричної експертизи в даному провадженні доручити експертам Сватівської обласної психіатричної лікарні Луганської області.

Проте наведе не відповідає вимогам закону, оскільки регулюючи порядок призначення експертизи, законодавець судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд.

Як вбачається з матеріалів справи, у своїй заяві ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_4, зазначила, що оскільки згоди щодо обрання експертної установи між сторонами не досягнуто, проти проведення експертизи у експертній установі, що обрана позивачем, а саме Сватівській обласній психіатричній лікарні, заперечує, тому просить суд визначити будь-яку експертну установу відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров'я України №722 від 29.06.2017 року, однак поза межами Луганської і Донецької областей, з метою об'єктивності та неупередженості експертного висновку (а.с. 155).

Однак судом першої інстанції не врахована відсутність згоди сторін щодо визначення експертної установи та фактично обрано ту установу, яка визначена позивачем та заперечувалась стороною відповідача - Сватівську обласну психіатричну лікарню Луганської області, мотивуючи це оперативністю судового розгляду.

Таким чином, судом першої інстанції не дотримано вимоги закону, оскільки за відсутності згоди сторін щодо конкретної експертної установи, суд мав визначити її самостійно з метою забезпечення справедливого та неупередженого розгляду справи.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що при визначенні експертної установи для проведення експертизи судом першої інстанції були порушені вимоги ч.3 ст.103 ЦПК України, а тому, з урахуванням необхідності відновлення у справі провадження судом першої інстанції для визначення експертної установи, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Щодо вимог апеляційної скарги про доручення Луганським апеляційним судом проведення посмертної судово-психіатричної експертизи Комунальному закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» або будь якій установі, яка зазначена у переліку установ, в яких проводяться судово-психіатричні експертизи відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров'я України № 722 від 29.06.2017 року, то у зазначеній частині апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки апеляційний суд не має таких повноважень. Зазначене питання повинно бути вирішено судом першої інстанції відповідно до норм процесуального права.

Також колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача щодо порушення відповідачем порядку подання апеляційної скарги, зазначені ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу.

Колегія суддів звертає увагу позивача ОСОБА_2 на положення п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, якими, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яка на даний час ще не почала своє функціонування, визначено порядок подання апеляційних скарг до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Кодекса.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_4, задовольнити частково.

Ухвалу Попаснянського районного суду Луганської області від 12 грудня 2018 року скасувати, справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, третя особа- ОСОБА_6 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 01.04.2019 року.

Головуючий І.О.Дронська

Судді В.К.Гаврилюк

О.Ю. Карташов