Справа № 950/2372/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2019 року м.Лебедин
Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р. В. за участю секретаря - Гладкової С.В., позивачки - ОСОБА_1
розглянувши у спрощеному провадженні в залі Лебединського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
Позивачка звернулася з вказаним позовом до відповідача, мотивує свої вимоги тим, що їй на праві власності належить частина житлового будинку по АДРЕСА_1 . За вказаною адресою зареєстрований відповідач, хоча він з 2012 року у вказаному будинку не проживає. Він виїхав за кордон, там працює і постійно проживає, намірів повертатися в Україну не має. Відповідач надав довіреність якою уповноважив позивачку зняти його з реєстрації, однак у відділі реєстраційної служби їй відмовили, оскільки в довіреності не зазначено про зняття з військового обліку. Тому вона змушена звернутися до суду з вказаним позовом в якому просить визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 таким що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та не проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавав.
Приймаючи до уваги згоду сторони позивачки, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України.
В судовому засіданні встановлені факти та відповідні їм правовідносини:
ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.06.2014 року, що зареєстроване в реєстрі за № 1678 (а.с. 15) належить Ѕ частина житлового будинку АДРЕСА_1 .
З довідки про склад сім`ї від 19.09.2019 року в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 та її син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаний факт також стверджується копією будинкової книги (а.с. 19-22).
Факт того, що ОСОБА_3 є сином позивачки стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8).
4 квітня 2016 року ОСОБА_3 надав Довіреність, що посвідчена консулом Генерального консульства України в м. Чикаго, США (а.с. 23) якою уповноважив свою матір - ОСОБА_1 зняти його з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 , однак у вказані довіреності не зазначено про зняття його з військового обліку, що стало перешкодою для зняття його з реєстраційного обліку.
Фак того, що ОСОБА_3 , зареєстрований, але не проживає в будинку по АДРЕСА_1 стверджений довідкою депутата Лебединської міської ради № 533 від 19.09.2019 року (а.с. 10), та показами свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які кожна зокрема, суду повідомили, що ОСОБА_3 є сином позивачки, в 2012 році виїхав до США та постійно проживає і працює, намірів повертатися в Україну не має.
ОСОБА_3 не приймає участі в утриманні будинку по АДРЕСА_1 , не сплачує комунальні послуги, що стверджено копіями квитанцій (а.с. 11,12).
Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм цивільного законодавства, що регулюють право власності та право користування чужим майном.
Частинами 1, 4 ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені, зокрема, нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.
За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Приписами ст. 379 ЦК України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них.
Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Ст. 72 ЖУ України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 77-81, 133, 140, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Вітебск Білороусь, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 15.09.2006 року Лебединським МРВ УМВС України в Сумській області, таким, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Суддя Бакланов Р. В.