Житомирський апеляційний суд
Справа №287/377/18-ц Головуючий у 1-й інст. Ковальчук М. В.
Категорія 50 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №287/377/18-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Олевського районного суду Житомирської області від 17 грудня 2018 року, яке ухвалене під головуванням судді Ковальчука М.В. у м. Олевську,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, з якого просила стягнути аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі по 920,50 грн. щомісяця на період навчання, якщо він не перевищить досягнення донькою двадцяти трьох років. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Наразі донька повнолітня та навчається на другому курсі Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана на денній формі та на контрактній основі. Донька потребує матеріальної допомоги, але відповідач добровільно такої не надає, хоча таку можливість має. Окрім доньки ОСОБА_3 у неї на утриманні заходиться ще двоє неповнолітніх дітей.

Рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 17 грудня 2018 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, яка продовжує навчання у Київському національному економічному університеті імені Вадима Гетьмана, в твердій грошовій сумі 920,50 грн., щомісяця. Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Зокрема наголошує на тому, що донька ОСОБА_3 постійно проживає в місті Києві, а не з матір'ю, а тому із даним позовом належало звертатися самій доньці, а не її матері. Окрім того, стягуючи аліменти на період навчання, суд не звернув уваги на ту обставину, що у період канікул та навчальної практики донька не навчається та не виключив цього періоду. Також суд не надав оцінки тій обставині, що за рішенням суду він сплачує аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 і на його утриманні перебуває ще дружина ОСОБА_5, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, та малолітня донька ОСОБА_6. Стягнувши аліменти у твердій грошовій сумі, суд виходив із того, що він не працює та не звернув уваги на довідку із місця роботи.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначає, що проживання доньки у гуртожитку носить тимчасовий характер, а тому закон надає право матері звертатися до батька дитини із відповідним позовом. Суд обґрунтовано стягнув розмір аліментів, врахувавши матеріальне становище сторін, їх стан здоров'я та сімейний стан. Наявність кредитних зобов'язань не спростовує висновок суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Матеріалами справи доводиться та судом установлено, що сторони - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Як убачається із довідки Олевської міської ради від 16 жовтня 2018 року №6436 ОСОБА_3 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1, тобто із матір'ю, яка й звернулася до суду із відповідним позовом (а.с.14).

Довідкою навчального закладу від 03 жовтня 2018 року №9383 підтверджується, що ОСОБА_3 є студенткою Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана. Повнолітня донька навчається на контрактній основі, на денній формі навчання та час закінчення університету - 30 червня 2021 року (а.с.15).

Відповідно до частин першої та третьої ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з частиною першою ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до договору №174603 про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою від 10 серпня 2017 року загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання ОСОБА_3 становить 85 200 грн. (а.с.16).

Згідно із договором №174503 від 01 вересня 2017 року ОСОБА_3 наймає у строкове платне користування жилу площу в студентському гуртожитку (а.с.17). Договором передбачено поселення наймача на період навчального року - з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2018 року та оплату за весь період в сумі 3 900 грн.

Отже, у зв'язку із навчання донька ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги на оплату за навчання та проживання в гуртожитку.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не мала права звертатися до суду із даним позовом та право на пред'явлення такого має виключно повнолітня донька ОСОБА_3, є безпідставними, оскільки постійним місцем проживання доньки ОСОБА_3 є місце проживання її матері, а у гуртожитку за місцезнаходженням учбового закладу вона проживає тимчасово лише на період навчання та частина третя статті 199 СК України передбачає альтернативність подання такого позову, що не виключає права позивача у разі, коли сама донька із таким позовом не звертається.

Рішенням Олевського районного суду Житомирської області 22 листопада 2007 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було вирішено стягувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) батька до досягнення повноліття дітей, тобто до досягнення повноліття найстаршої дитини ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_6, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого відповідним Державним бюджетом України (а.с.10-11).

ОСОБА_3 досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_6, а тому стягнення аліментів на її утримання за рішенням суду від 22 листопада 2007 року припинено.

Наявними у матеріалах справи доказами одночасно доводиться, що на утриманні позивача окрім доньки ОСОБА_3 також перебувають неповнолітня донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та малолітня донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.43). На підставі посвідчення серії НОМЕР_1, строк дії якого до 30 червня 2021 року, позивач має право на пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей (а.с.44).

ОСОБА_2 перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 з 14 лютого 2008 року (а.с.29) та від шлюбу мають доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.30). Дружина ОСОБА_5 наразі перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 24 вересня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.32).

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 стверджує, що судом першої інстанції не взято до уваги довідку з його місця роботи, а відтак безпідставно стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі, а не у частці від доходу. У судовому засіданні у суді апеляційної інстанції відповідач та його представник пояснили, що відповідач працює у дитсадку та має постійний дохід. Проте, у матеріалах справи відсутній письмовий доказ з цього приводу. Не заявлено відповідного клопотання про приєднання до матеріалів справи довідки й у суді апеляційної інстанції. Отже доводи апеляційної скарги щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, а не у частці, які грунтуються на відсутності нерегулярного та мінливого доходу, суперечать положенням чинного законодавства, враховуючи, що редакція частини першої ст.184 СК України з липня 2017 року змінена.

Стосовно стягнення аліментів на весь період навчання без виключення періоду канікул та навчальної практики, то чинним законодавством не передбачено таке виключення, а той факт, що під час канікул та навчальної практики донька ОСОБА_3 не проходить навчання, не є підставою для звільнення від передбаченого статтею 199 СК України обов'язку батьків утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання, оскільки канікулярний час та період навчальної практики входить у період навчання.

За змістом статті 199 СК України законодавцем визначено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання.

Доводи апеляційної скарги відносно неможливості відповідача надавати доньці матеріальну допомогу грунтуються на переоцінці доказів, яким надав правильну оцінку суд першої інстанції в сукупності відповідно до положень ст.ст.182,201 СК України, а тому висновків суду першої інстанції не змінюють.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2 є працездатною особою та має можливість надавати матеріальну допомогу в розмірі 920 грн. 50 коп. щомісяця доньці ОСОБА_3, яка продовжує навчання та потребує такої допомоги, але батько повнолітньої доньки добровільно матеріальної допомоги не надає.

Оскільки рішення постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні. Відповідно до положень ст.375 ЦПК України рішення залишається без змін.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Олевського районного суду Житомирської області від 17 грудня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 08 квітня 2019 року.