Справа № 182/6424/17
Провадження № 2/0182/287/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08.04.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

за участю позивача ОСОБА_1 відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Нікопольської міської ради, про усунення перешкод в участі у вихованні та спілкуванні з дитиною і за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Служба у справах дітей Нікопольської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки про усунення перешкод в участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, посилаючись на наступні обставини.

Він перебував з відповідачкою у шлюбі з 11 лютого 2012 року до 8 травня 2016 року. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розлучення вони деякий час мешкали разом, а з серпня 2017 року мешкають окремо. Їх молодша дитина залишилась проживати з відповідачкою. Починаючи з вересня 2017 року відповідачка погодилась давати йому молодшого сина тільки за певних умов (за її обовязковою участю або навіть за участю не тільки її, а й її коханця). Його такі умови побачень з сином зовсім не влаштовують, оскільки відповідачка в присутності дитини ображає його, чим підриває його авторитет як батька та травмує психіку дитини. Давати йому сина для спілкування без своєї участі відповідач не згодна. Таким чином, вони не можуть дійти згоди з означеного питання і він вимушений звернутися до суду з позовними вимогами щодо його участі у вихованні ОСОБА_6. Вищевказані дії відповідача шкодять інтересам їх сина, адже в результаті вказаних дій ОСОБА_6 позбавлений можливості безперешкодно з ним спілкуватися. Раніше вони вже неодноразово сварились з приводу його побачень з синами ОСОБА_7 та ОСОБА_6 і з цих питань він неодноразово звертався до органу опіки та піклування. Жодного разу вони з відповідачкою не могли знайти згоди з вказаних питань. Згідно ст.153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ст.157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно; той із батьків, хто проживає окремо від дитини, має право на особисте спілкування з нею; той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст.155 Сімейного кодексу України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ст.11 закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст.15 закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. З 2012 року і до теперішнього часу він працює в ТОВ «Інтерпайп Нікотьюб». Його середній заробіток складає приблизно 6 000 грн на місяць. Він мешкає за вищевказаною адресою у належній йому двокімнатній квартирі, в якій є всі умови для належного проживання та виховання дитини. Він має позитивні характеристики за місцем проживання та місцем роботи. Від виховання та утримання сина не ухилявся, проявляє турботу щодо нього. Але проявляти турботу щодо сина, спілкуватись з ним та виховувати його йому перешкоджає мати дитини (відповідачка). А тому просить суд визначити йому графік спілкування з дитиною та зобовязати відповідача дотримуватись його. Вважає, що обставин, які б перешкоджали його спілкуванню з сином, немає. Крім того, він мусить знати про стан здоровя своєї дитини; у разі періодичних побачень з дитиною він буде обізнаний про стан його здоровя. Також просить суд врахувати, що, згідно рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.08.2016 року, місце проживання їх старшого сина ОСОБА_7 визначено з ним за його місцем проживання та з квітня 2016 року ОСОБА_4 мешкає разом з ним. Вважає, що з урахуванням вказаної обставини встановлення графіку його побачень з ОСОБА_6 дасть можливість ОСОБА_4 та ОСОБА_6 частіше спілкуватися, що буде їм тільки на користь. Згідно ст.3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Постановою ВР України № 789-ХІІ від 27.02.91 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Вважає, що саме в інтересах ОСОБА_6 буде визначити йому періодичні з ним побачення, оскільки сама дитина бажає спілкуватись з ним та має право на спілкування з батьком і отримання від нього виховання. З урахуванням його графіку роботи (він працює за пятиденним робочим тижнем по перших змінах з двома вихідними днями (субота та неділя), вважає, що найкращим графіком його побачень з молодшим сином будуть його зустрічі з ОСОБА_6 (без присутності матері ОСОБА_6 ОСОБА_2В.) два рази на тиждень: у середу з 18.00 години до 20.00 години за адресою його проживання (м.Нікополь, вул.Шевченка, 187/73) з обов'язковим поверненням ОСОБА_6 о 20.00 годині до матері дитини (ОСОБА_2В.); та у пятницю з 18.30 години до 18.30 години наступного дня (суботи) за адресою його проживання (м.Нікополь, вул.Шевченка, 187/73) з обов'язковим поверненням ОСОБА_6 у суботу о 18.30 годині до матері дитини (ОСОБА_2В.). Крім того, вважає, що в його інтересах та в інтересах ОСОБА_6 буде спілкування з ним та з його рідним братом ОСОБА_4 також у періоди його щорічних відпусток. А тому вважає за доцільне надання йому можливості проводити щорічні відпустки разом з ОСОБА_6 без присутності матері ОСОБА_6, ОСОБА_2 протягом 26 днів (повний термін відпустки) у період відпустки із завчасним попередженням матері ОСОБА_6 ОСОБА_2 про його відпустку за тиждень до її настання з наданням ОСОБА_2 документа, який підтверджує його щорічну відпустку. Крім того, вважає, що в його інтересах та в інтересах ОСОБА_6 буде їх з ним спілкування, а також спілкування з його рідним братом ОСОБА_4 у день його народження (16 липня) кожного року та у день народження ОСОБА_4 (1 серпня) без присутності матері ОСОБА_6 у період з 18:00 години до 20:00 години. Також корисним для дитини буде їх з ним спілкування, а також спілкування з його рідним братом ОСОБА_4 у день його народження (8 вересня) кожного року без присутності матері ОСОБА_6 у період з 18:00 години до 20:00 години кожного року. Крім того, просить суд зобовязати відповідача надавати йому сина ОСОБА_6 у дні Новорічних свят (1, 7 січня) кожного року для їх з сином спілкування без присутності відповідача у період: з 12:00 годин 1 січня до 20:00 години 1 січня, з 12:00 години 7 січня до 20:00 години 7 січня. Крім того, просить суд зобовязати відповідача надавати йому сина ОСОБА_6 у день Паски (8 квітня) кожного року з 12:00 години 8 квітня до 20:00 години 8 квітня. Крім того, просить суд зобовязати відповідача надавати йому сина ОСОБА_6 у день Трійці (1 травня) кожного року з 12:00 години 1 травня до 20.00 години 1 травня. Крім того, просить суд зобовязати відповідача надавати йому сина ОСОБА_6 у дні Конституції (28 червня) кожного року з 12:00 години 28 червня до 20:00 години 28 червня, Незалежності (24 серпня) кожного року з 12:00 години до 20:00 години та Захисника України (14 жовтня) кожного року з 12:00 години до 20:00 години. Вважає, що таке спілкування буде на користь їм трьом, адже він мешкає окремо від свого молодшого сина і з цієї причини просить надати йомуі можливість спілкування у періоди зазначених свят для зміцнення відносин між батьком та сином, а також між братами. Також вважає за доцільне та для якнайкращого забезпечення інтересів дитини зобовязати відповідача у разі хвороби ОСОБА_6, яка перешкоджатиме передачі ОСОБА_6 йому у встановлені судовим рішенням дні, надавати йому відповідну медичну довідку, видану медичним закладом, яка підтверджує хворобу дитини, а також повідомляти йому адресу місця знаходження дитини під час її хвороби (лікувальний заклад, а у разі хвороби ОСОБА_6 за місцем його проживання зобовязати ОСОБА_2 під час хвороби ОСОБА_6 надавати йому можливість відвідування та спілкування з ним у місці його проживання на період до 1 години у кожен день його хвороби. Крім того, просить стягнути з відповідача на свою користь сплачений ним судовий збір у розмір 2020,80 грн. За таких обставин звернувся до суду.

Відповідачка ОСОБА_1 надала до суду зустрічний позов, в якому посилається на те, що 11.02.2012 року вона уклала шлюб з ОСОБА_1, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 39. В шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4. З серпня 2015 року шлюбні стосунки між нею та відповідачем були припинені. Після припинення шлюбних стосунків старший син ОСОБА_7 залишився проживати з батьком, а молодший син ОСОБА_9 залишився проживати з нею. 27.04.2016 року шлюб між нею та відповідачем був офіційно розірваний на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду від 27.04.2016 року. 25.08.2016 року рішенням Нікопольського міськрайонного суду було визначено місце проживання їх старшого сина ОСОБА_7 з батьком за адресою: м Нікополь, АДРЕСА_1. Після припинення шлюбних стосунків з ОСОБА_1 між ними встановились неприязні стосунки. Відповідач намагався налаштувати старшого сина проти неї, однак, не зважаючи на це, ОСОБА_4 тягнеться до неї, із задоволенням проводить час з нею та своїм молодшим братом. До останнього часу вона мала можливість спілкуватися із старшим сином, оскільки вони мешкають в одному дворі і мали можливість безперешкодно проводити час разом на прогулянках. Крім того, завжди, коли вона виводить на прогулянку молодшого сина, пропонує відповідачу відпустити на прогулянку й старшого сина. Таким чином, вона мала можливість поспілкуватися із сином. Однак, нещодавно відповідач став чинити їй перешкоди у спілкуванні із старшим сином, пояснивши свою поведінку тим, що він бажає, щоб вона також звернулася до суду з відповідним позовом, понесла у звязку із зверненням до суду судові витрати і щоб суд визначив їй час для спілкування з дитиною. На даний час вона не має можливості вільно поспілкуватися з дитиною та приймати участь у його виховані. Відповідач налаштовує дитину проти неї, навіює йому думки про те, що поряд з нею синові загрожує небезпека, що вона може зашкодити йому. Коли вона намагається прийти та поспілкуватися з дитиною, відповідач навмисно влаштовує сварки в присутності дитини, тим самим завдаючи йому душевного болю. Їх син став заручником їх з відповідачем неприязних стосунків, тому вимушена звернутися до суду з відповідним позовом. Вона працює в ТОВ «Інтерпайп Ніко-Тьюб» сортувальником-здавачем труб в три зміни, тому бажає, щоб зустрічі з сином відбувались з урахуванням особливостей її режиму роботи. Вважає, що періодичні зустрічі з сином два рази на тиждень за її місцем проживання без присутності відповідача підуть на користь ОСОБА_4. Крім того, ОСОБА_4 буде мати можливість спілкуватися не тільки з нею, а й зі своїм молодшим братом ОСОБА_6 та своєю бабусею ОСОБА_10. Відповідно до ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст.11 Закону України „Про охорону дитинства", батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.15 Закону України „Про охорону дитинства", дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. За змістом ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини. Відповідно до ст.153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю. За таких обставин звернулась до суду і просить усунути перешкоди з боку ОСОБА_1 у її спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, зобовязавши ОСОБА_1 не чинити їй перешкоди у вихованні та спілкуванні з сином. Визначити їй такий спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, зобов'язавши ОСОБА_1 дотримуватись вказаного графіка, а саме - її зустрічі з ОСОБА_4 (без присутності батька ОСОБА_7 ОСОБА_2А.) два рази на тиждень: у понеділок з 18.00 години до 20.00 години за адресою її проживання (м.Нікополь, вул.Шевченка, 71/1) з обовязковим поверненням ОСОБА_4 о 20.00 годині до батька дитини (ОСОБА_2А.), у четвер з 18.00 години до 20.00 години за адресою її проживання (м.Нікополь, вул.Шевченка. 71/1) з обов'язковим поверненням ОСОБА_4 о 20.00 годині до батька дитини (ОСОБА_2А.). Стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зустрічний позов своєї колишньої дружини визнав також. Суду додатково пояснив, що можливість безперешкодно спілкуватись із своїм сином має з січня 2018 року (на Святу вечерю) після звернення до суду. Зараз спілкується з дитиною безперешкодно. Коли хотів взяти дитину з собою на море, йому не дали. Дитині зараз 4 роки.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнала частково лише в частині визначення позивачу двох днів для спілкування з сином середи та з пятниці на суботу. Свої позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала в повному обсязі. Суду додатково пояснила, що точні дні спілкування з сином вона для себе визначити не може, бо в неї графік.

Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила, що вони також вважають доцільним задовольнити зустрічний позов в повному обсязі, а вимоги позивача лише в середу та з пятниці по суботу. Інші вимоги ОСОБА_1 вважають задовольняти недоцільним, оскільки молодший син сторін по справі ще є малолітнім і мати не може відпустити його від себе на такий тривалий час, тим більше на море, де стільки небезпеки. Крім того, вважають, що спілкування з молодшим сином сторони можуть узгодити й без судових рішень, оскільки мати не перешкоджала позивачу спілкуватись з дитиною. Крім того, сторони проживають в одному дворі і мають змогу спілкуватись з дітьми, коли ті гуляють.

Вислухавши сторони, представника третьої особи, свідків, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, надані сторонами, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно принципу 2 Декларації прав дитини, дитині законом та іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвинутись фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровою та нормальним шляхом і в умовах волі і гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням повинно бути найкраще забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини, держави-сторони забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Згідно з Постановою Верховного Суду України № 16 від 12.06.1998 року (зі змінами та доповненнями), при розгляді вимог про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо від них, порядку спілкування діда й баби з онуками, якщо батьки не підкоряються рішенню органів опіки і піклування з цих питань, „...суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання....

Відповідно до ст.11 закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ст.15 закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Відповідно до ст.153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ст.155 Сімейного кодексу України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст.157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно; той із батьків, хто проживає окремо від дитини, має право на особисте спілкування з нею; той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі, який пізніше було розірвано (а.с.35). Від шлюбу мають синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.9), та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8). Після розлучення сторони по справі деякий час мешкали разом, а з серпня 2017 року мешкають окремо. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, залишився проживати з позивачем по справі ОСОБА_1 (а.с.36). Молодший син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишився проживати з відповідачкою по справі ОСОБА_2 І позивач по справі, і відповідачка позитивно характеризуються за місцем проживання та роботи (а.с.10-11, 18-19, 39-40).

Свідок ОСОБА_10, допитана в судовому засіданні, пояснила, що відповідачка по справі її донька. Позивач колишній зять. Вона проживає разом з донькою та її молодшим сином. Останній місяць перед судом зять перестав давати доньці онука і раніше в нього теж постійно були якісь відговори, аби не давати онука.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що він знайомий сторін по справі. А з позивачем колеги. На ОСОБА_4 ОСОБА_12 років три тому назад він зайшов в гості до позивача ОСОБА_1 ОСОБА_1 запропонував йому піти поспілкуватись з його молодшим сином. Вони купили гостинців і пішли до будинку ОСОБА_1. Трохи почекали. Потім з коляскою вийшла ОСОБА_2 і одразу ж набігла толпа з 10 осіб, серед якої був і співмешканець відповідачки. Співмешканець спочатку спілкувався з ОСОБА_1 на підвищених тонах, а потім його ударив. Серед осіб, які набігли, був і знайомий ОСОБА_1, який всіх утихомирив. Які відносини у сторін по справі зараз не знає.

Відповідно до Висновку № 1023 від 12.12.2018 року, наданого до суду Службою у справах дітей Нікопольської міської ради (а.с.73), і затвердженого Рішенням Виконавчого комітету Нікопольської міської ради № 1023 від 12.12.2018 року (а.с.72), вважають за доцільне визначити спосіб участі у вихованні та спілкуванні матері ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_4 через зустрічі: щопонеділка з 18.00 години до 20.00 години та щочетверга з 18.00 години до 20.00 години.

Згідно з Висновком № 1022 від 12.12.2018 року, наданого до суду Службою у справах дітей Нікопольської міської ради (а.с.75), і затвердженого Рішенням Виконавчого комітету Нікопольської міської ради № 1022 від 12.12.2018 року (а.с.74), вважають за доцільне визначити спосіб участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_1 ОСОБА_6 через зустрічі: щосереди з 18.00 години до 20.00 години та щопятниці з 18.30 години до 11.00 години наступного дня (суботи).

З огляду на вищевикладене, виходячи з інтересів дітей, враховуючи психологічний стан дітей та їх вік, думку представників служби у справах дітей, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 за первісним позовом задовольнити частково, позовні вимоги ОСОБА_2 за зустрічним позовом в повному обсязі.

Керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом встановлення систематичних побачень два рази на тиждень: у середу з 18.00 години до 20.00 години за адресою його проживання (м.Нікополь, вул.Шевченка, 187/73) з обов'язковим поверненням ОСОБА_6 о 20.00 годині до матері дитини (ОСОБА_2В.); та у пятницю з 18.30 години до 16.00 години наступного дня (суботи) за адресою його проживання (м.Нікополь, вул.Шевченка, 187/73) з обов'язковим поверненням ОСОБА_6 у суботу о 16.00 годині до матері дитини (ОСОБА_2В.).

В інших позовних вимогах відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

Визначити спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, шляхом встановлення систематичних побачень два рази на тиждень: у понеділок з 18.00 години до 20.00 години за адресою її проживання (м.Нікополь, вул.Шевченка, 71/1) з обов'язковим поверненням ОСОБА_4 о 20.00 годині до батька дитини (ОСОБА_2О.); та у четверг з 18.00 години до 20.00 години за адресою її проживання (м.Нікополь, вул.Шевченка, 71/1) з обов'язковим поверненням ОСОБА_4 о 20.00 годині до батька дитини (ОСОБА_2О.).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного адміністративного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_13