ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року

м.Суми

Справа №592/12699/18

Номер провадження 22-ц/816/2131/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенко В. І.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Сусмька міська рада,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 січня 2019 року в складі судді Литовченко О.В., ухваленого у м. Суми, повне судове рішення складено - 24 січня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом у вересні 2018 року, в якому після уточнення, ОСОБА_1 просила визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, розміром 0,0591 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) у відповідності до часток у праві власності на житловий будинок з врахуванням порядку користування, що склався у відповідності до II варіанту висновку судової земельно-технічної експертизи від 09.11.2018 року за яким, ОСОБА_1, в користування надати земельну ділянку розміром 112 кв.м та 270,5 кв.м, які відображені жовтим кольором з урахуванням площі під будівлями, що відповідає її частці в нерухомому майні, яка складає 66/100 частин, а в спільне користування відповідачів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надати земельну ділянку, розміром 193,5 кв.м, яка відображена блакитним кольором з урахуванням площі під будівлями, що відповідає їх частці в нерухомому майні, яка складає 34/100 частин. Залишити в спільному користуванні земельну ділянку площею 15 кв.м, що відображена в судовій земельно-технічній експертизі від 09.11.2018 року без кольору.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона разом з відповідачами були співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1. 18.07.2017 року між ними було укладено нотаріально посвідчений договір про поділ будинковолодіння 23.08.2018 року позивачем нею було зареєстровано право власності на її частину будинковолодіння, присвоєно поштову адресу. Крім того, у них, як у співвласників житлового будинку, знаходилась у користуванні земельна ділянка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства розміром 0,0588 га за вказаною адресою, яка не приватизована та знаходиться у власності територіальної громади м. Суми. Право користування земельною ділянкою перейшло до сторін у справі разом з будинком, отриманого в порядку спадкування. Вказує, що між ними склався певний порядок землекористування, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок. Однак, досягти згоди щодо визначення порядку користування з ОСОБА_3 не вдається, що і стало підставою звернення до суду з позовом.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.01.2019 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки спірна земельна ділянка виділялась в користування забудовнику житлового будинку ще в 1950-х роках, і подальшому, при відчуження житлового будинку, переходила в користування новим власникам. Вказує,що при проведенні земельно-технічної експертизи експертом було використано топографо-геодезичні зйомки земельної ділянки, спірна земельна ділянка визначена на місцевості, відмежована від сусідніх земельних ділянок межовими знаками та паркану, спору з сусідніми землекористувачами не має. Крім того, відповідачі ОСОБА_2 та Сумська міська рада проти задоволення позову не заперечували.

Відзиву на апеляційну скаргу учасниками справи не направлено.

Представник позивача апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 проти скарги не заперечив та просили задовольнити.

Представник ОСОБА_3 вважає рішення законним і просив залишити без змін, оскільки до цього часу спірна земельна ділянка не сформована.

Сумська міська рада в судове засідання не з'явилася, але про час та місце його проведення повідомлена належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що суду не надано правовстановлюючих документів належності ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві власності чи користування земельної ділянки певного розміру, з конкретними межами і визначеної конфігурації, а повноваженням щодо розпорядження даною земельною ділянкою суд не наділений, її виділення в користування є компетенцією відповідної ради - органу місцевого самоврядування.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, належало на праві спільної часткової власності: ОСОБА_1 у розмірі 149/300 часток (28/100 часток на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.06.2006 року, 9/100 часток - договору дарування від 12.03.2007 року, 38/100 часток - свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.03.2017 року); ОСОБА_2 у розмірі 38/300 часток - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.03.2017 року; ОСОБА_3 113/300 часток - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.03.2017 року.

18.07.2017 року між вказаними співвласниками укладено нотаріально посвідчений договір про поділ житлового будинку, за яким припинено право спільної часткової власності на житловий будинок та надвірні будівлі за вказаною адресою, та цей договір є підставою для реєстрації прав власності на новоутворені об'єкти (а.с. 7-8).

За цим договором у власність ОСОБА_1 перейшов житловий будинок загальною площею 68,0 кв.м, житловою площею 56,7 кв.м, що складається з наступних приміщень: житлова кімната 1-6 площею 15,3 кв.м., житлова кімната 1-7 площею, 18,4 кв.м, житлова кімната 1-8 площею 17,4, житлова кімната 1-9 площею 5,6 кв.м, кухня 1- 11 площею 8,6 кв.м, санвузол 1-12 площею 2,7 кв.м та господарські будівлі сарай Б (площею 13,1 кв.м, кухня В, навіс Д, погріб п/г, убиральня Е, огорожа №1,2,3.

Відповідачам на праві спільної часткової власності, а саме ОСОБА_2 - 1/4 частина, ОСОБА_3 - 3/4 частини, переходить житловий будинок загальною площею 50,4 кв.м, житловою площею 40,6 кв.м., що складається з наступних приміщень: житлова кімната 2-3 площею 9,8 кв.м., житлова кімната 2-4 площею 19,8 кв.м, житлова кімната 2-5 площею 9,6 кв.м, житлова кімната 2-6 площею 11,2 кв.м, та господарські будівлі сарай Б (площею 10,4 кв.м), сарай К, З, Ж, душ Л, убиральня Н, каналізаційний вигріб 1, огорожа №4,5.

Вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташовані на земельній ділянці Сумської міської ради.

23.08.2018 року ОСОБА_1 було зареєстровано право приватної власності на вказану в договорі від 18.07.2017 року частину будинковолодіння (а.с. 9).

Висновком експерта № 49 земельної-технічної експертизи від 09.11.2018 року запропоновано два висновки порядку користування земельною ділянкою між співвласниками за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 38-49).

За другим варіантом експертизи ОСОБА_1 виділяються земельні ділянки в користування площею 112 кв.м та площею 270,5 кв.м, які відображені жовтим кольором з урахуванням площі під будівлями. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виділяється земельна ділянка в користування площею 193,5 кв.м, яка відображена блакитним кольором з урахуванням площі під будівлями. Земельна ділянка спільного користування відображена без кольору площею 15 кв.м. між співвласниками.

Додатково надані позивачем документи доводять, що згідно договору на право будівництва будинку і безстрокового користування земельною ділянкою від 20.07.1953р. під будівництво житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 570кв.м., на які було побудовано житловий будинок з господарськими спорудами, який декілька разів продавався і змінювалися його власники.

Документи щодо виділення земельної ділянки в натурі і встановлення меж земельної ділянки у сторін відсутні. Спірна земельна ділянка не приватизувалась і перебуває в користуванні, але документи на права користування землею власниками домоволодіння не оформлені.

Як повідомив в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3, остання зверталась до Сумської міської ради з приводу виготовлення землевпорядної документації, але її виготовлення не було завершено.

За даними технічного паспорту на садибний житловий будинок, виготовленого 25.10.2017р., площа земельної ділянка, яка знаходиться в фактичному користуванні становить 588 кв.м. і належних доказів щодо підстав збільшення загальної площі спірної земельної ділянки, сторони не надали.

Висновок експерта №49 щодо варіантів користування спірною земельної ділянкою співвласникам будинку та господарських споруд ґрунтується на підставі даних технічного паспорту на садибний житловий будинок та матеріалів топографічної зйомки, які не підтверджуються документами щодо виділення земельної ділянки в натурі та визначення її меж.

За таких обставин суд першої інстанції на законних підставах не визнав цей доказ як належний і допустимий для задоволення вимоги про визначення порядку користування спірною земельною ділянкою.

За правовстановлюючими документами на житловий будинок та господарські споруди право власності у позивача і відповідачів виникло в період дії Земельного кодексу України, 2001р. із змінами та доповненнями.

Оскільки позивач вперше набула право власності на житловий будинок і господарських будівель і споруд у червні 2006 року, то статті 106,107 ЗК України, в редакції на час виникнення права у позивача, передбачали, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.

Як визначено у ст. 120,125,126 цього Кодексу при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Оскільки відповідачі набули право власності у березні 2017 року, для них право на земельну ділянку набувається за приписами ч.1 ст. 120 ЗК, яка передбачала, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

За змістом ст. 125,126 цього Кодексу право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За змістом частини 2 ст. 377 ЦК України розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти, крім багатоквартирних будинків та об'єктів державної власності, що підлягають приватизації.

Отже, для визначення порядку користування земельною ділянкою на час звернення до суду законодавець визнав, що розмір та кадастровий номер земельної є істотними умовами договору її користування, але зараз існують розбіжності у площі земельної ділянки, який вказано у документах про виділення спірної земельної ділянки в 1953 році з існуючим розміром на даний час і підстави збільшення її площі не доведені належними та допустимими доказами, тому суд першої інстанції правомірно відмовив у вирішенні питання встановлення порядку користування тільки на підставі висновку експерта, зробленого на підставі технічного паспорту на садибний житловий будинок, який не є правовстановлюючим документом, що доводить право на землю.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з'ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

При виготовлені місцевим судом повного тексту рішення допущена помилка у даті ухвалення рішення, замість 18 01.19, вказано 17.01.19, оскільки з протоколу судового засідання та проголошеної вступної і резолютивної частин рішення вбачається, що рішення було постановлено судом першої інстанції 18.01.2019 року, яка підлягає виправленню в порядку ст. 269 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 квітня 2019 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко