Справа № 466/5078/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2019 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді Свірідової В.В.

за участю секретаря Шаповалової Ю.О.

з участю представника позивача адвоката Богдан З.С.

представника відповідача Балюєва С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Мисник Орести Олегівни про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

встановив:

21.06.2019 позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Львівської міської ради, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Мисник Орести Олегівни про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 2 (два) місяці з дня набрання законної сили рішенням суду.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_3 , після смерті якого залишилося спадкове майно - частка у квартирі АДРЕСА_1 . Вказана квартира на праві спільної сумісної власності належить позивачу, його батькові - ОСОБА_3 , матері - ОСОБА_4 та рідній сестрі - ОСОБА_5 . Позивач вказує, що після розірвання шлюбу між його батьками, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. батько знявся із реєстрації з їх спільної квартири, виїхав з квартири та лише в останні роки перед своєю смертю, хворіючи на серцеві хвороби, повернувся до спільної квартири, де й проживав до моменту смерті, оскільки повідомив, що його брат виписав та вигнав його з свого будинку в с. Лисиничі Пустомитівського району Львівської області і йому немає, де жити.

Відтак, після смерті батька ОСОБА_2 , вважаючи себе таким, що прийняв спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, враховуючи, що рідна сестра - ОСОБА_5 у зв`язку із постійним проживанням з своєю сім`єю за кордоном не планувала вступати у спадщину, ІНФОРМАЦІЯ_4 у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, в т.ч через витрати, які він поніс на лікування хворого батька, поїхав працювати до Республіки Польща, не оформивши за собою права власності на відповідну частку квартири.

Як вбачається з позовної заяви, 06.02.2019 р. ОСОБА_2 , оформив у нотаріуса заяву про прийняття спадщини за законом та надав свої матері - ОСОБА_4 відповідну довіреність на представництво його інтересів щодо оформлення спадкових прав після смерті його батька, оскільки, повертався на роботу за кордон. На підставі вказаної довіреності мати позивача звернулася до Третьої львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, відтак, 19.02.2019 р. зареєстровано спадкову справу №88/2019 (номер у спадковому реєстрі 63787632). У березні 2019 р. нотаріусом повідомлено матері позивача, як його представнику, що до неї надійшла відповідь на запит, з якої вбачається, що батько позивача був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , відтак, спадкову справу передано за належністю за згодою довірителя позивача до приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Мисник Орести Олегівни.

29.05.2019 р. приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу Мисник Ореста Олегівна видала довірителю позивача лист № 92/01-16, у якому вказано, що оскільки позивач проживав із спадкодавцем за різними адресами та не подав своєчасно до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, він вважається таким, що пропустив строк для прийняття спадщини з посиланням на ст. 1272 ЦК України, а тому, йому рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, позивач вимушений звернутись з позовом до суду про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 27.06.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового розгляду (а.с.46).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 30.09.2019 підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду (а.с.63).

В судовому засіданні представник позивача адвокат Богдан Зоряна Сергіївна позовні вимоги підтримала повністю, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Львівської міської ради - Балюєв С.В. в судовому засіданні зазначив, що покладається при вирішенні позовних вимог на розсуд суду та просить прийняти законне та обґрунтоване рішення у даній справі.

Третя особа - Приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу Мисник Ореста Олегівна в судове засідання не з`явилася, однак, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 23.12.2015 р. (а.с.12), актовий запис № 50. Згідно довідки про причину смерті № 994/2015 від 22.12.2015 р. ОСОБА_3 помер від тромбозу та обструкції штучного аортального клапана (а.с.17).

Факт батьківства підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 16.03.1984 р. (а.с.9).

Після смерті батька позивача залишилося спадкове майно - частка у квартирі АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 02.04.1997 р., виданого квартирно-експлуатаційною частиною району згідно з розпорядженням № 5289 від 17.03.1997 р., та довідки ОКП «БТІ та ЕО» № 2/2113 від 05.03.2019 р. вказана квартира на праві спільної сумісної власності належить позивачу ОСОБА_2 ., його матері - ОСОБА_4 , а також рідній сестрі - ОСОБА_5 (а.с.13).

Згідно довідки ЛКП «Варшавське-407» № 835 від 14.02.2019 р., на момент видачі такої довідки у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано місце проживання матері позивача - ОСОБА_4 . При цьому, 01.09.1997 р. знято з реєстрації батька позивача, 12.06.2015 р. - сестру позивача - ОСОБА_5 , а 15.06.2018 р . - самого позивача (а.с.15).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_3 від 15.01.1997 р. шлюб між батьками позивача - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 15.01.1997 р . зроблено запис № 6 (а.с.16).

Як було встановлено в процесі розгляду справи судом, після розірвання шлюбу між матір`ю та батьком позивача, останній після зняття із реєстрації з квартири АДРЕСА_1 був зареєстрований у будинку свого брата в с. Лисиничі Пустомитівського району Львівської області, однак, в останні роки перед своєю смертю батько позивача хворів та повернувся проживати до своєї квартири, оскільки повідомив позивачу, що брат його виписав із свого будинку і йому немає, де проживати.

Після смерті батька позивач, вважаючи себе таким, що прийняв спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, ІНФОРМАЦІЯ_4 у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, в т.ч через витрати, які поніс на лікування хворого батька, поїхав працювати до Республіки Польща, що підтверджується відмітками у закордонному паспорті ОСОБА_2 , договорами щодо офіційного працевлаштування позивача в Республіці Польща та інформацією органів податкової служби Республіки Польща щодо сплати позивачем податків (а.с.18-40).

При огляді судом копії спадкової справи №88/2019 (номер у спадковому реєстрі 63787632), що надана на вимогу суду приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Мисник Орестою Олегівною, встановлена наявність у такій заяви від 30.04.2019 р. ОСОБА_5 , що являється рідною сестрою позивача, згідно якої остання повідомляє, що на оформлення своїх спадкових прав не претендує.

Судом також встановлено, що оскільки позивачу було відомо від батька, що його було виписано братом із будинку в с. Лисиничі Пустомитівського району Львівської області і він в подальшому не був ніде зареєстрований, однак, останній час перед своєю смертю він проживав з позивачем в їх спільній квартирі АДРЕСА_1 , від імені позивача на підставі довіреності його мати - ОСОБА_4 звернулася до Третьої львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Згідно витягу № 55193291 від 19.02.2019 р. про реєстрацію в Спадковому реєстрі 19.02.2019 р. Третьою львівською державною нотаріальною конторою зареєстровано спадкову справу №88/2019 (номер у спадковому реєстрі 63787632) (а.с.43, 44).

Відповідно до матеріалів спадкової справи №88/2019 (номер у спадковому реєстрі 63787632), на запит Третьої львівської державної нотаріальної контори Головним управлінням Державної міграційної служби України у Львівській області листом № 334/02-14 від 04.03.2019 р. повідомлено, що ОСОБА_3 був зареєстрований а адресою: АДРЕСА_2 та знятий з реєстрації 12.01.2016 р. як померлий.

Судом встановлено, що за заявою представника позивача - ОСОБА_4 від 15.05.2019 р. спадкову справу передано за належністю до приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Мисник Орести Олегівни та здійснено реєстрацію зміни місця зберігання вищевказаної спадкової справи, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 56178713 від 16.05.2019 р.

Згідно листа приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Мисник Орести Олегівни № 92/01-16 від 29.05.2019 р. нотаріусом повідомлено позивача, що оскільки він проживав із спадкодавцем за різними адресами та не подав своєчасно до нотаріальної контри заяви про прийняття спадщини, він вважається таким, що пропустив строк для прийняття спадщини з посиланням на ст. 1272 ЦК України, а тому, йому рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.45).

Як передбачено ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заяву про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

У встановлений вищевказаною статтею строк позивач не звернуся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що після смерті батька - ОСОБА_3 , позивач вважав, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із батьком на час відкриття спадщини, здійснив його поховання, користувався та продовжує користуватися спадковим майном.

Після поховання спадкодавця - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, ОСОБА_2 поїхав працювати до Республіки Польща, не оформивши за собою права власності на відповідну частку квартири. Підтвердженням цьому є низка документів: відмітки у закордонному паспорті позивача, договори щодо офіційного працевлаштування позивача в Республіці Польща та інформація органів податкової служби Республіки Польща щодо сплати позивачем податків (а.с.18-40).

Відтак, оскільки позивачу було відомо від батька, що його було виписано братом із будинку в с. Лисиничі Пустомитівського району Львівської області і він в подальшому не був ніде зареєстрований, однак, останній час перед своєю смертю він проживав з позивачем в їх спільній квартирі АДРЕСА_1 , позивач вважав, що себе таким, що прийняв спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, а тому, ІНФОРМАЦІЯ_4 у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, в т.ч через витрати, які ніс до цього на лікування хворого батька, поїхав працювати до Республіки Польща, де офіційно працює та проживає на даний час, позивач в силу об`єктивних, непереборних, істотних труднощів був позбавлений можливості вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а.с.41).

Згідно з положеннями п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач ОСОБА_2 пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 з поважної причини.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а тому приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Задовольняючи позов, суд визначає позивачу додатковий двохмісячний строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст.13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Львівської міської ради, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Мисник Орести Олегівни про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном у 2 (два) місяці, який рахувати з часу набрання законної сили рішенням суду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги.

Суддя В. В. Свірідова