Справа № 222/209/19
Провадження № 2/222/173/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
01 квітня 2019 року смт. Нікольське
Володарський районний суд Донецької області в складі:
судді Доценко С.І.,
секретаря Болбат Н.І.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням за наступними підставами:
ОСОБА_1 є власником будинку № 32 по вул. Парковій в смт. Нікольське Нікольського району Донецької області, який дістався їй у спадок. Оригінали правовстановлюючих документів були передані нотаріусу ОСОБА_4 до нотаріального архіву, так як на даний час оформлений договір купівлі-продажу будинку № 32 по вул. Парковій в смт. Нікольське, за умовами якого покупець набуде право власності на житловий будинок після повного розрахунку зі сторони покупця. Відповідачі по справі є сином та племінником відповідача, вони зареєстровані в будинку, але фактично з 2014 року в ньому не проживають, у добровільному порядку не виписуються, що й спонукало позивача звернутись до суду з зазначеною позовною заявою, а тому просить суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування будинком № 32 по вул. Парковій в смт. Нікольське Нікольського району Донецької області.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що їй у спадок після смерті матері дістався будинок № 32 по вул. Парковій в смт. Нікольське Нікольського району Донецької області. Мати за життя прописала у своєму будинку своїх онуків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 На даний час вона оформила договір купівлі-продажу будинку, за умовами якого покупець набуває право власності на будинок лише після повного розрахунку з продавцем, а покупець не передає решту коштів, тому що в будинку прописані сторонні особи.. З 2014 року відповідачі в будинку не проживають, речей, що їм належать в будинку не має, звязок з ними втрачений. Правовстановлюючі документи на будинок на даний час, на підставі договору купівлі-продажу будинку, знаходяться у нотаріуса. Просить суд задовольнити позовні вимоги, так як реєстрація відповідачів в будинку ускладнює остаточне виконання умов договору купівлі-продажу будинку. Також зазначила, що не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявились без повідомлення причин неявки, хоча про час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, відзив на позовну заяву не скористалися. Клопотань про відкладення слухання справи від них не надходило.
Враховуючи, що відповідачі, які належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, не зявились в судове засідання без повідомлення причин, не подали відзив на позовну заяву, при тому, що згідно письмової заяви позивач не заперечувала проти заочного вирішення справи, суд розглянув справу в заочному порядку.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що згідно копії договору купівлі-продажу нерухомого майна ОСОБА_1, якій на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1389 належить будинок № 32 по вул. Парковій в смт. Нікольське Нікольського району Донецької області зобовязується передати у власність ОСОБА_5 житловий будинок № 32 по вул. Парковій в смт. Нікольське Нікольського району Донецької області. Право власності на будинок буде зареєстроване тільки після повного розрахунку зі сторони покупця. (а.с.9-10)
Відповідно до копії домової книги ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с. 11)
Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, про що говориться у ст. 321 ЦК України.
Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які визначають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в розумінні ст.ст. 64 ч.2, 156 ч.4 ЖК України є членами сім'ї позивача, як власника будинку, в якому відповідачі зареєстровані. Згідно ст. 9 ЖК України, ніхто не може буди обмежений у праві користування жилою площею інакше як з підстав і в порядку передбаченим законом.
Згідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
На підставі досліджених доказів судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають в будинку позивача більше року і суду не представлено ніяких доказів про існування домовленостей між сторонами щодо користування будинком, витрат на утримання будинку вони не несуть, їх реєстрація в будинку позивача перешкоджає праву ОСОБА_1, як власнику, розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд.
Таким чином, реєстрація місця проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не тягне за собою виникнення у них прав на житло, в якому вони зареєстровані, а лише посвідчують факт проживання особи в певному місці і то за умови згоди власника цього житла, а тому відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування будинком № 32 по вул. Парковій в смт. Нікольське Нікольського району Донецької області.
Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Враховуючи викладене судовий збір слід розподілити між відповідача в рівних частках.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 76-80, 141, 264, 265, 354 ЦПК України, ст. ст.317, 319, 405 ЦК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування будинком № 32 по вул. Парковій в смт. Нікольське Нікольського району Донецької області.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь криво лап ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 (ІПН НОМЕР_1) сплачений нею судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь криво лап ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 (ІПН НОМЕР_1) сплачений нею судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.
Повний текст рішення виготовлений 08.04.2019 року.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи, яка починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб - порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду.
Позивач, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя С.І. Доценко