Провадження № 2/344/2076/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді: Домбровської Г.В.

при секретарі c/з: Стефанець Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком, -

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємствоІвано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» (надалі - також «КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», «Позивач») звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 (надалі - також «Відповідач 1»), ОСОБА_3 (надалі - також «Відповідач 2») про стягнення в солідарному порядку з відповідачів на користь Позивача заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком в сумі 4 244,78 грн.

Представником Позивача подано заяву про розгляд справи без його участі, в якій він просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Позовні вимоги мотивовано тим, що у зв'язку з невиконанням зобов'язань за договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, у відповідачів перед КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», як виконавцем цих послуг, утворилася заборгованість за надані послуги в сумі 4 244,78 грн.

Як зазначено в позовні заяві, відповідно до норм чинного законодавства України та рішень органів місцевого самоврядування КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» є виконавцем послуг з управління багатоквартирним будинком, зобов'язане їхнадавати, а споживачі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в свою чергу, зобов'язані їх оплатити у разі, якщо вони фактично користуються ними.

Відповідач ОСОБА_2 до суду Відзив на позов, в якомупроти прозову в частині стягнення суми заборгованості з нього заперечив, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність, та просив відмовити в його задоволенні в цій частині з підстав, викладених в письмових запереченнях на позов.

Зокрема, Відповідач 1 зазначив про те, що ним у встановленому чинним законодавством порядку здійснюється оплата послуг з управління багатоквартирним будинком згідно його частки в квартирі, а, відтак, вказана заборгованість в сумі 4 244,78 грн. є заборгованістю ОСОБА_3, яка взагалі не оплачує вказані послуги.

Відповідач 2 - ОСОБА_3, - в судове засідання повторно не з'явилася, явку уповноваженого представника до суду не забезпечила, про причини неявки суду не сповістила, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином. Про що свідчать поштові конверти, в яких направлялися повістки на адресу реєстрації місця проживання Відповідача 2, та які повернулися на адресу суду з відміткою поштового органу «за закінченням терміну зберігання».

Письмового відношення Відповідача 2 до заявлених позовних вимог до суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши викладені в письмових заявахпояснення представника Позивача та Відповідача 1, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу (стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Як підтверджується матеріалами справи, відповідачіОСОБА_2 та ОСОБА_3зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 та користуються послугами з управління багатоквартирним будинком.

Отже, відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідачі є споживачами послуг, оскільки їх отримують.

Згідно Рішення Івано-Франківської міської ради «Про організацію та забезпечення роботи комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр» від 02 червня 2011 року № 212-Х КП «ЄРЦ» з 01 листопада 2011 року для житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Івано-Франківська визначено виконавцем послуг: з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; з управління будинком, спорудою або групою будинків; з ремонту приміщень, будинків, споруд. (том 1 а.с.5).

Будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в якому проживаютьвідповідачі, які є власниками квартири №30,віднесено до переліку будинків, щодо яких Позивач надає послугиз управління багатоквартирним будинком, що підтверджується актом прийняття-передачі об'єкта з управління в управління (на баланс) 01 листопада 2011 року,що підтверджуєтьсяАктом приймання-передачі, довідками КП «ЄРЦ».

На підставі Рішення Івано-Франківської міської ради від 02 червня 2011 року № 212-Х КП «Єдиний розрахунковий центр» після прийняття будинку АДРЕСА_1баланс 01 листопада 2011року почав виконувати послуги відповідно до структури періодичності та строків їх надання, затверджених Рішенням Івано-Франківської міської ради №383-14 від 15 вересня 2011року (зі змінами та доповненнями).

Перед початком надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій Позивачем здійснено публікацію суті житлово-комунальної реформи та Договору «Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» в офіційному виданні «Західний кур'єр» від 29 вересня 2011 року та на сайті www.domivka.if.ua.

Відтак, на підставі вищевикладеного, КП «ЄРЦ» (КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія») надає послуги з управління багатоквартирним будинком щодо будинку АДРЕСА_1 проживають (є співвласниками та зареєстровані) ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Факт надання послуг з управління багатоквартирним будинком, в якому проживаютьвідповідачі, підтверджується наданими представником Позивача договорами та угодами з підрядними організаціями щодо надання окремих видів послуг, актами приймання-передачі послуг, актами перевірки надання послуг (а.с. 36-46).

Доказів, які б спростовували факт надання Позивачем послуг стосовно будинку АДРЕСА_1, відповідачами Суду не надано.

В той же час, як встановлено Судом, отримуючи від КП «МІУК» послуги з управління багатоквартирним будинком, Відповідач 1 оплачував вартість даних послуг згідно своєї частки у квартирі № 6 за вказаною адресою (визначеної відповідно до рішенняАпеляційного суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2012 року у справі № 0907/2-176/2011 та рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 червня 2014 року у справі № 344/9149/13-ц), що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями (а.с. 69-78) на загальну суму 2 205,80 грн.

В той же час, отримуючи від КП «МІУК» послуги з управління багатоквартирним будинком, Відповідач 2, ОСОБА_3, як споживач послуг для квартири АДРЕСА_1, не здійснює оплату вартості вказаних послуг.

У зв'язку з цим, як вбачається з довідки про розрахунок за надані послуги в квартиру Відповідача 2 за період з листопад 2011 р. по жовтень 2018 р. (а.с.30), заборгованість ОСОБА_3становить 4244,78 грн.

Доказів, які б спростовували проведений Позивачем розрахунок заборгованості Відповідача 2 за надані послуги, Відповідачем 2 Суду не надано, а Судом таких доказів не встановлено.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначає Закон України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до вказаного закону, термін «житлово-комунальні послуги» визначається як результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування у жилих та нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговуваннявнутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

При цьому, відповідно до пунктів 1, 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відтак, системний аналізположеньЗакону України «Про житлово-комунальні послуги» свідчить про те, що споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг з конкретним споживачем сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13, яка прийнята за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом частини 1 статті 901, частини 1 статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

За вимогою частини 3 статті 815 ЦК України наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору приєднання про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, є зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 ЦК України) - вимагати сплату коштів за надані послуги.

На підтвердження факту надання Позивачем послуг будинку, в якому проживає Відповідач 2, представником Позивача надано докази укладення відповідних договорівз обслуговуючими організаціями, докази складання актів перевірки належності послуг, актів приймання-передачі послуг,а також докази нарахування таких послуг, копії яких містяться в матеріалах справи.

За таких обставин, враховуючи те, що Відповідачем 1 ОСОБА_2 надано суду квитанції, зі змісту яких вбачається, що вказаний споживач вчасно та належним чином оплачував отримані послуги з управління багатоквартирним будинком в частині, яка припадає на нього (в судовому порядку встановлено порядок користування квартирою), Суд дійшов висновку про те, що у спірних правовідносинах заборгованість перед Позивачем за надані послуги з управління багатоквартирним будинком обліковується за Відповідачем 2Шуляк (Кулєбою) ОСОБА_7.

Частинами 1-4 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною 5 вказаної статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Проаналізувавши доводи сторін, вимоги чинного законодавства України, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, Суд дійшов висновку про те, позовні вимоги є частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, а стягненню з Відповідача 2 ОСОБА_3 на користь Позивача підлягає сума заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком в розмірі 4 244,78 грн.

Що стосується позову в частині стягнення заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком з Відповідача ОСОБА_2 Суд дійшов висновку, що в цій частині позову слід відмовити, оскільки вказаний споживач здійснює оплату послуг, які надаються Позивачем, належним чином.

Судові витрати слід розподілити за правилами ст.141 ЦПК України.

Відтак, стягненню з ОСОБА_3 підлягає сплачена КП «МІУК» сума судового збору в розмірі 243,60 грн.

На підставі ст.ст. 509, 526, 815, 901, 903 ЦК України, ст.ст. 1, 21, 22, 23, 24, 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», керуючись ст.ст.88, 213-216 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» заборгованість за надані послуги з управління багатоквартирним будинком в сумі 4 244,78 грн.

3. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 25.03.2019 року.

Суддя Домбровська Г.В.