ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року м. Херсон

справа № 655/723/18

провадження № 22-ц/819/1475/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого ( судді-доповідача)Чорної Т.Г.,
суддів:Пузанової Л.В.,
Склярської І.В.
секретарГеленко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 нарішення Горностаївського районного суду Херсонської областіу складі судді Посунько Г.А. від 16 липня 2019 року у цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" про визнання кредитного договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі- ПАТ «ПУМБ») пред`явив позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до Пропозиції укласти договори (оферта) № GP-4520039 від 18 травня 2013 року (далі - кредитний договір) ПАТ "Банк Ренесанс Капітал" (правонаступником якого є ПАТ "ПУМБ") надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 49999,66 грн., зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 13 % річних, зі строком користування 48 місяців - по 18 травня 2017 року.

ОСОБА_1 не виконав свої договірні зобов`язання, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за кредитним договором: кредит - в сумі 42516,84 грн., проценти за користування кредитом - в сумі 9832,39 грн., комісія за обслуговування кредиту - в сумі 40237,93 грн., всього - 92587,16 грн.,

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 92587,16 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн.

03 жовтня 2018 року ОСОБА_1 пред`явив зустрічний позов до ПАТ "ПУМБ" про визнання кредитного договору № GP-4520039 від 18 травня 2013 року недійсним, зазначаючи про те, що під час укладення кредитного договору та протягом виконання сторонами зобов`язань були порушені вимоги Закону України "Про захист прав споживачів", а саме: 1) позичальнику не було надано тексту кредитного договору, а лише надано Пропозиції укласти договори та Графік платежів; 2) текст Пропозиції укласти договори та текст Графіку платежів надруковані надто дрібним шрифтом, внаслідок чого він не зміг ретельно ознайомитись з ними; 3) при видачі кредиту з нього стягнуто страховий платіж в сумі 6293,66 грн., хоча договору страхування він не укладав, платіжних документів про сплату страхового платежу йому не надано. Отже, банк видав йому кредит в сумі меншій, ніж передбачено умовами кредитного договору; 4) банк нараховує та стягує щомісячну комісію за обслуговування кредитом в розмірі 2,1 % від загальної суми кредиту, що становить 1049,99 грн. Проте, положеннями ч.4 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів" заборонено встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісію, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону; 5) банк займається нечесною підприємницькою діяльністю, оскільки з квітня місяця 2014 року по грудень місяць 2017 року на нього здійснювався психологічний тиск шляхом дзвінків на мобільний телефон та листування з вимогами погашення кредитної заборгованості. На підставі викладеного позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 просить суд визнати недійсним кредитний договір № GP-4520039 від 18 травня 2013 року, укладений між ним та ПАТ "Банк Ренесанс Капітал".

Ухвалою суду від 08 листопада 2018 року зустрічний позов об`єднано з первісним позовом.

Рішенням Горностаївського районного суду Херсонської області від 16 липня 2019 року первісний позов Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" заборгованість за кредитним договором № GP-4520039 від 18 травня 2013 року: кредит - в сумі 42516,84 грн., проценти за користування кредитом - в сумі 9832,39 грн., всього - 52349,23 грн та 996,24 грн судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № GP-4520039 від 18 травня 2013 року - комісії за обслуговування кредиту в сумі 40237,93 грн., а також витрат по сплаті судового збору в сумі 765,76 грн. - відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" про визнання кредитного договору недійсним відмовлено повністю.

В апеляційний скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду в частині стягнення з нього заборгованості за кредитним договором № GP-4520039 від 18 травня 2013 року: кредит - в сумі 42516,84 грн., проценти за користування кредитом - в сумі 9832,39 грн., всього - 52349,23 грн скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення, а також стягнути з Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на користь ОСОБА_1 2643 грн судового збору.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що 07 травня 2019 року у судовому засіданні Горностаївського районного суду Херсонської області він заперечив щодо стягнення заборгованості у повному обсязі і заявив усне клопотання про застосування позовної давності щодо стягнення платежів, стосовно яких сплив трирічний строк позовної давності. Проте суд першої інстанції належної оцінки його заяві не надав і ухвалив рішення про стягнення заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом у повному обсязі, включаючи платежі, стосовно яких сплив трирічний термін позовної давності.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в частині стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості, в іншій частині судове рішення не оскаржене.

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що відповідно до Пропозиції укласти договори (оферта) № GP-4520039 від 18 травня 2013 року ПАТ "Банк Ренесанс Капітал" (правонаступником якого є ПАТ "ПУМБ") надав відповідачеві за первісним позовом ОСОБА_1 кредит в розмірі 49999,66 грн., зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 13 % річних, зі строком користування 48 місяців - по 18 травня 2017 року.

Укладення кредитного договору між сторонами здійснено за принципом укладення договору приєднання, що передбачено ч.1 ст.634 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Кредитний договір, укладений між ПАТ "Банк Ренесанс Капітал" (ПАТ "ПУМБ") та ОСОБА_1 , складається із: 1) Пропозиції укласти договори (оферти) № GP-4520039 від 18 травня 2013 року, 2) Загальних умов Договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків, 3) Правил добровільного страхування життя страховика.

Позичальник ОСОБА_1 своїм підписом на пропозиції укласти договори (оферти) підтвердив, що дана пропозиція являє собою його оферту банку про укладення між ним та страховиком договору страхування, а також між ним та банком - договору про надання споживчого кредиту. Крім того, позичальник ОСОБА_1 засвідчив, що він був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування, після прийняття банком цієї пропозиції вона є невід`ємною частиною умов, положення яких разом складають повний текст кредитного договору, які викладені в повній та зрозумілій для нього формі.

З виписок по особовим рахункам ОСОБА_1 (л/с 7-16) вбачається, що останній 18 травня 2013 року отримав кредит в сумі 49999,66 грн., користувався ним та добровільно сплачував заборгованість за кредитним договором.

Таким чином кредитний договір між сторонами був укладений належним чином.

З розрахунку заборгованості (л/с 5) вбачається, що позичальник ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання перед кредитодавцем ПАТ "ПУМБ" за кредитним договором, внаслідок чого в нього виникла заборгованість станом на 30.07.2018 року: кредит - в сумі 42516,84 грн., проценти за користування кредитом - в сумі 9832,39 грн., комісія за обслуговування кредитом - 40 237,93 грн.

Суд відмовив у стягненні комісії і рішення в цій частині не оскаржується.

Відповідач за первісним позовом частково визнає нараховану позивачем заборгованість за кредитним договором, зазначаючи про те, що суд не дав належної оцінки його усній заяві про застосування позовної давності, зробленої ним в судовому засіданні 07.05.2019 року і ухвалив рішення про стягнення заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом у повному обсязі, включаючи платежі, стосовно яких сплив трирічний термін позовної давності.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

За правилами, передбаченими ст. ст.509, 525, 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1(«Позика. Кредит. Банківський вклад), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Враховуючи, що згідно зі ст. 526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, та зважаючи на те, що позичальник зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого допустив заборгованість, колегія суддів вважає, що банк відповідно до ст. 1050,1054 ЦК України правомірно вимагає від позичальника повернення заборгованості по кредиту, а тому с3уд правильно задовольнив вимоги щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту та процентам за користування кредитом.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з розміром стягнутої кредитної заборгованості.

Під час розгляду справи, відповідач в судовому засіданні від 07.05.2019 року заявив клопотання про застосування позовної давності.

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Відповідно до умов кредитного договору сторони встановили строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору так і кінцевий строк повернення кредиту.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки ( ст. 257 ЦК України).

За загальними правилами згідно ч. 1 ст. 261 України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, зазначеними нормами закону початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами, які свідчать про порушення прав особи.

У зв`язку з цим початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусово - судовому порядку.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, є підставою для відмови у позові ( ч.4 ст. 267 ЦК України).

Отже, початок перебігу строку позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Отже, якщо за умовами договору погашення кредиту повинне здійснюватися позичальником частинами кожного місяця, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобов`язання.

Банк звернувся до суду з позовом в 14 вересня 2018 року, а тому термін позовної давності по несплаченим періодичним платежам до цього періоду часу банк пропустив.

Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що на підставі заяви про застосування позовної давності (за умови, що зміст спірних правовідносин не передбачає збільшення тривалості позовної давності порівняно із загальним строком) кредитна заборгованість з тілом кредиту та процентами підлягає стягненню за останні календарні три роки перед зверненням кредитора до суду.

При цьому право вимагати повернення щомісячних прострочених платежів у кредитора виникає за обставин, якщо ним дотримано строк давності за вимогами про повернення кредиту в цілому.

Враховуючи, що у межах строку кредитування відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами кожного місяця і з наданого банком розрахунку вбачається, що станом на 19.08.2015 року заборгованість позичальника по тілу кредиту та по процентам була відсутня, та зважаючи на заявлене позичальником клопотання про застосування позовної давності, колегія суддів вважає, що стягненню підлягає заборгованість по тілу кредиту та по процентам за користування кредитором в межах строку позовної давності за період з 19.09.2015 року по 19.05.2017 року (строк виконання зобов`язання) в розмірі 28 195,12 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту - 25078,31 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 3 116,81 грн.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом зменшення розміру стягнутої з позичальника кредитної заборгованості з 52 349,23 грн. до 28 195,12 грн.

Також з врахуванням положень статті 141 ЦПК України підлягає зміні розмір стягнутого судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ціна первісного позову - 92587,16 грн., сума сплаченого судового збору - 1762 грн., сума задоволених позовних вимог - 28 195,12 грн.) з 966, 24 грн. до 528,60 грн..

Керуючись ст. 367, 376, 382 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Горностаївського районного суду Херсонської області від 16 липня 2019 року в оскарженій частині змінити, зменшити розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" кредитної заборгованості з 52 349,23 грн до 28 195,12 грн, розмір судового збору з 966,24 грн до 528,60 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Г.Чорна

Судді: Л.В.Пузанова

І.В.Склярська

Повний текст постанови складено 06 листопада 2019 року

Суддя Т.Г. Чорна