Провадження №2-о/155/26/19
Справа №155/136/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Адамчук Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Ревуцької М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа Смолявська сільська рада Горохівського району Волинської області,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся в суд з заявою, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_2, який помер 17 листопада 2013 року є його рідним батьком.

Свою заяву мотивує тим, що 17 листопада 2013 року помер його батько ОСОБА_2. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке заявник має намір успадкувати. Останній є спадкоємцем майна померлого батька за заповітом, однак в нього відсутні документи, які б підтверджували родинні відносини з покійним батьком, оскільки в свідоцтві про його народження батько зазначений як «Коринецький Михайло Автономович», а в свідоцтві про смерть він значиться як «Корінецький Михайло Автономович». Зазначена розбіжність є перешкодою в подальшому оформленні спадщини. З огляду на це, просить встановити вищевказаний факт.

Заявник, ОСОБА_1, в судове засідання не зявився, однак в поданій до суду письмовій заяві вимоги підтримав повністю, просив задовольнити заяву, а справу слухати у його відсутність.

Представник заінтересованої особи, Смолявської сільської ради Горохівського району Волинської області, в судове засідання не зявилася, однак в письмовій заяві до суду просила розгляд справи проводити у її відсутність, щодо задоволення заяви не заперечувала.

Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Згідно з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Паспортом громадянина України серії АС №288096, виданого 25 червня 1997 року Горохівським РВ УМВС України у Волинській області та свідоцтвом про народження стверджується, що заявник народився 03 вересня 1964 року. Його батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Свідоцтвом про народження батька заявника стверджується, що він народився 18 лютого 1937 року і значиться як ОСОБА_5.

Однак, свідоцтвом про смерть стверджується, що батько заявника помер 17 листопада 2013 року і значиться як «Корінецький Михайло Автономович».

Довідкою Смолявської сільської ради Горохівського району Волинської області №85 від 04 лютого 2019 року стверджується, що заповіт ОСОБА_2 посвідчувався в сільській раді 25 жовтня 2013 року по реєстру №48, даний заповіт не змінювався і не скасовувався. Єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 є його син ОСОБА_1, який прийняв спадщину шляхом спільного проживання.

Враховуючи вищевикладене, те, що представлені заявником докази на підтвердження факту родинних відносин в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, спір щодо спадкового майна відсутній, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 є підставною та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.12, 81, 265, 268, 315-319 ЦПК України, п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд,

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_2, який помер 17 листопада 2013 року є рідним батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п.1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий /підпис/

Згідно з оригіналом:

Голова Горохівського районного суду ОСОБА_6