н/п 2-з/490/130/2019 Справа № 490/9408/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
____________________________________________________________________________
01 листопада 2019 року Центральний районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О.А., яка діє від імені суду (ч. 1 ст. 34 ЦПК України), розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Марянчук Наталі Володимирівни комунального підприємства «Енерго», акціонерного товариства «Укрсоцбанк» щодо оскарження перереєстрації права власності,-
31.10.2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даною заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, в якій просить суд заборонити вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження квартири АДРЕСА_1 та заборонити вчиняти будь-які дії у відношенні вказаної квартири , а саме: входження в спірну квартиру представника АТ «Укрсоцбанк» та третіх осіб, вселення представників АТ «УкрСоцбанк» та третіх осіб, реєстрація представників АТ «Укурсоцбанк» та третіх осіб в спірній квартирі як постійних та тимчасових мешканців. В обґрунтування вимог посилається на те, що 17.04.2019 р. відповідачем було проведено перереєстрацію права власності на вищевказану квартиру на нового власника - АТ «Укрсоцбанк» на підставі повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язання. Підставою зміни власника квартири був укладений договір іпотеки №4432, посвідчений приватним нотаріусом ММНО Нікітіним Р.В. 02.08.2007 р. між позивачем та АТ «Укрсоцбанк». АТ «Укрсоцбанк» з 17.04.2019 р. привласник вказану квартиру та безпідставно нею володіє та має можливість на власний розсуд розпоряджатися квартирую, ігноруючи права власника квартири.
Зазначає осіб, які можуть отримати статус учасників процесу- державний реєстратор Марянчук Наталі Володимирівни комунального підприємства «Енерго» та АТ «Украсоцбанк» ( статус відповідача).
Як передбачено ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).
Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Як розяснено у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.
Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.
При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.
У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Позивач, звертаючись з позовом до відповідачів, надав суду лише Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власносності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 21.10.2019 р., де вказано що ОСОБА_2 належить спірна квартира на підставі іпотечного договору №4432 від 02.08.2007 р. приватного нотаріуса ММНО Нікітіна Р.В., а обтяжувачем є АТ «УкрСоцбанк» та копію договору купівлі-продажу вказаної квартири,натомість право власності за АТ "Укроцбанк" зареєтровано ще 17 квітня 2019 року.
За такого, оскільки заявником не надано суду доказів вчинення АТ «Уксоцбанк» будь-який дій щодо вселення, виселення до спірної квартири будь-яких осіб з 17.04.2019 р. та доказів на підтвердження того, що відповідачем вживаються заходи, спрямовані на відчуження нерухомого майна, то суд приходить до висновку, що заявником не обгрунтована необхідніть вжиття заходів забезпеня позову до подання позову до суду.
Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Марянчук Наталі Володимирівни комунального підприємства «Енерго», акціонерного товариства «Укрсоцбанк» щодо оскарження перереєстрації права власності - відмовити.
Копію ухвали направити заявнику.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів.

СУДДЯ ГУДЕНКО О.А.