КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/4188/2019
Справа № 754/7185/16-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 квітня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Богдан І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва в складі судді Грегуля О.В., ухвалене в м. Київ 26 грудня 2018 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -

в с т а н о в и в :

В грудні 2018 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулася до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на те, що 07 листопада 2016 року Деснянський районний суд м. Києва ухвалив рішення по справі № 754/7185/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованості за кредитним договором від 01 квітня 2013 року.

06 лютого 2018 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 103, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором від 01 квітня 2013 року.

Просив замінити стягувача ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчому листі № 754/7185/16-ц.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26 грудня 2018 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження в справі № 754/7185/16-ц за позовом ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів та замість стягувача ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» вказано стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

ОСОБА_1, не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених в ухвалі, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 26 грудня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилалася на те, що суд розглянув справу, не повідомивши її належним чином про дату, час і місце засідання суду, що є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Вказувала, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що розмір заборгованості, вказаної в додатку № 1, не відповідає розміру заборгованості, зазначеної в рішенні Деснянського районного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року у справі № 754/7185/16-ц, зокрема розмір заборгованості в додатку № 1 втричі більший, ніж розмір, встановлений вказаним рішенням суду.

Доказів на підтвердження повідомлення відповідача про відступлення права вимоги та заміну сторони у зобов'язанні всупереч п. 3.4 договору в матеріалах справи також не міститься.

Крім того, згідно п. 2.2 наданого заявником договору, новий кредитор (заявник) в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком (позивачем) в повному обсязі коштів, відповідно до п. 4.1 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами. Натомість в матеріалах справи відсутні будь-які докази сплати грошових коштів банку за відступлення новому кредитору права вимоги до відповідача.

21 лютого 2019 року заявником ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» засобами поштового зв'язку подано відзив на апеляційну скаргу, який надійшов до суду 28 лютого 2019 року, згідно якого заявник не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає їх надуманими, такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, скаржник невірно трактує та застосовує норми чинного законодавства України, а ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, для заміни сторони виконавчого провадження необхідно довести наявність існуючого зобов'язання.

Вимоги до доказів визначені у ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України, відповідно до яких, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Разом із тим, заявник не надав суду першої інстанції рішення судів про наявність заборгованості ОСОБА_1, оскільки долучені до заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» копії рішень судів першої та апеляційної інстанції не містять в літерних та цифрових позначеннях «ОСОБА_1» ідентифікуючих ознак саме ОСОБА_1

Судом першої інстанції наявність даних рішень відносно ОСОБА_1 не перевірено, підстав виникнення зобов'язальних правовідносин не встановлено та оцінки їм не надано.

Із наданих заявником судових рішень вбачається, що із відповідача на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» стягнуто заборгованість по кредиту в розмірі 68309,61 грн., а за договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 06 лютого 2018 року № 103 було відступлено право вимоги до ОСОБА_1 в розмірі 193185,65 грн., однак дані обставини також залишені поза увагою суду першої інстанції.

Також судом не досліджено, чи відкривалося виконавче провадження за даним рішенням, та чи не виконане воно боржником повністю або частково.

Суд першої інстанції також залишив поза увагою відсутність доказів сплати грошових коштів банку за відступлення новому кредитору права вимоги до відповідача. Такі докази заявником були надані лише до відзиву на апеляційну скаргу (а. с. 52).

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Відповідно до ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов'язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання. Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Виходячи зі змісту заяви ПАТ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», ОСОБА_1 є відповідачем у справі за позовом ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» про стягнення грошових коштів, в якій заявник просить замінити сторону виконавчого провадження, а отже є учасником справи.

Разом із тим, в матеріалах відсутні докази повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи шляхом вручення судових повісток або шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Виходячи із вищевикладеного, ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 26 грудня 2018 року не може вважатись законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню.

Оцінюючи підставність вимог ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, апеляційний суд враховує наступне.

На підтвердження своїх вимог ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» надало договір № 103 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, укладений 06 лютого 2018 року ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», згідно п. 2.1 якого за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов'язки боржників або які зобов'язані виконати обов'язки боржників, за кредитними договорами з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором (а. с. 2).

Згідно додатку до договору відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 103 від 06 лютого 2018 року, права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № IKСASHSG.116759.001 від 01 квітня 2013 року в розмірі 193185,65 грн. також були предметом даного договору та відступлені новому кредитору ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (а. с. 3).

Також заявником надано роздруковане із Єдиного державного реєстру судових рішень рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року у справі № 754/7185/16-ц, яким задоволено позов ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17 січня 2017 року, яким рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року у справі № 754/7185/16-ц залишено без змін.

Враховуючи, що надані ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» копії судових рішень не містять відомостей, що дають можливість ідентифікувати фізичну особу, оскільки особові дані замінені літерними та цифровими позначеннями, із даних доказів не можна дійти беззаперечного висновку, що дані рішення ухвалені саме за позовом до ОСОБА_1, і що вони набрали законної сили.

Без дослідження матеріалів справи апеляційний суд позбавлений можливості з'ясувати ці обставини і встановити, чи набрало рішення за позовом ОСОБА_1 законної сили, а якщо набрало, то саме в такому вигляді.

З веб-порталу судової влади України вбачається, що справа № 754/7185/16-ц за позовом ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення коштів на даний час знаходиться в провадженні суду касаційної інстанції, що не заперечувалось під час розгляду апеляційної скарги представником скаржника.

З огляду на наведені вище помилки, допущені судом щодо неповного з'ясування обставин справи та застосування норм процесуального права, а також відсутність у апеляційного суду процесуальної можливості з'ясувати дійсні обставини справи, що не були досліджені судом, внаслідок чого неможливо прийняти законну й обґрунтовану нову постанову, справу необхідно направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена в результаті неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, із порушенням норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування судового рішення, та які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 26 грудня 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 04 квітня 2019 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.