Справа № 510/33/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

09.10.19 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судові засідання, які призначалися на 28.08.2019р., 24.09.2019р., 09.10.2019р., будучи належним чином сповіщені, не явилися, про причину неявки суд не сповістили, відзиву на позов не надали, були попереджені, що на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки, справа буде розглянута у їхню відсутність на підставі даних, що є в матеріалах справи.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , діючий від імені та в інтересах позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі.

Згідно із ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_6 - померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія сертифікату серії НОМЕР_1 від 10.02.2000р. на право на земельну частку (пай) розміром 3,48 в умовних кадастрових гектарах у ВАТ «Насінницький радгосп 1 Травня» с.Лиманське Ренійського району Одеської області, оформленого на ім`я ОСОБА_6 ; копія свідоцтва про народження позивача; копія довідки Лиманської сільської ради Ренійського району від 25.10.2018р. про склад сім`ї ОСОБА_6 ; копія довідки Відділу у Ренійському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 19.11.2018р. про нормативну грошову оцінку земельної ділянки; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.05.2016р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що сторони у справі являються синами нині померлих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . За життя матері позивача - ОСОБА_6 на підставі сертифікату серії НОМЕР_1 від 10.02.2000р. на право на земельну частку (пай) належала земельна частка (пай) розміром 3,48 в умовних кадастрових гектарах у ВАТ «Насінницький радгосп 1 Травня» с.Лиманське Ренійського району Одеської області.

За життя ОСОБА_6 не розпорядилася належним їй майном, заповіту не залишила, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно.

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_6 були сторони у справі (сини) та чоловік - ОСОБА_7 . На час смерті спадкодавця всі вони мешкали разом із нею, однак після смерті матері та дружини спадщину прийняв тільки позивач (передати у спадок позивачу земельну частку (пай) було волею ОСОБА_6 та інші сини (відповідачі) щодо цього не заперечували), і оскільки на час смерті матері позивач був неповнолітній, від його імені та в його інтересах вчиняв дій, що свідчили про фактичне прийняття спадщини, - батько позивача (вступив в управління та володіння спадковим майном, поніс витрати на поховання, виконав поминальні обряди).

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивач (його батько, як законний представник) із заявою до нотаріальної контори не звернулися, таким чином позивач прийняв спадщину на земельну частку (пай) в порядку ст. 549 ЦК УРСР 1963р. (який діяв на той час).

ІНФОРМАЦІЯ_2 . батько позивача помер.

У нинішній час, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому в цьому було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючого документу на вищевказану земельну частку (пай), про що 26.05.2016р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Необхідні нотаріусу документи позивач надати не може у зв`язку із тим, що на час смерті його матері діяло інше законодавство, за життя матір позивача за отриманням державного акту про право власності на землю не зверталася, а в даний час отримати дублікат правовстановлюючого документа неможливо також, оскільки немає технічної можливості його виготовити (відсутні спеціальні бланки).

З вищенаведеного виходить, що після смерті матері позивача вирішити питання про отримання необхідного правовстановлюючого документу у позасудовому порядку неможливо, за визнанням права власності на земельну частку (пай), як на об`єкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець в судовому порядку.

Таким чином, позивач після смерті своєї матері прийняв спадщину за законом в порядку ст. 549 ЦК України 1963р. і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідачі її не прийняли та на неї не претендують.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ч. 1 п.4 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України 2003р. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Оскільки спадкодавець помер у 2003р., спадкові відносини виникли у той час, то підлягають застосуванню положення ЦК УРСР 1963р.

Згідно із вимогами ст. 548 ЦК УРСР 1963р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Ст. 549 ЦК УРСР передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Після смерті ОСОБА_6 за прийняттям спадщини в установлений законом строк ніхто не звертався, однак, позивач, як спадкоємець першої черги за законом, прийняв її фактично, в порядку ст. 549 ЦК УРСР 1963р.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом . Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Як передбачено ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту

відкриття спадщини.

За ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном ; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивач не звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою для прийняття спадщини.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину фактично, оскільки його воля, як спадкоємця першої черги за законом, була виражена у його діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (збирання документів, що стосуються спадкової земельної частки (паю), розпорядження щодо її цільового використання). На час неповноліття позивача від його імені та в його інтересах діяв батько - ОСОБА_7 , який у 2011р. помер.

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на земельну частку (пай) з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 1 ст.549 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 258, 259, 264 - 265, 268, 280-289, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР 1963р., ст. ст. 15, 328 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 01.06.2010 року Ренійським РВ ГУМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) в порядку спадкування за законом право власності на:

- земельну частку (пай) розміром 3,48 в умовних кадастрових гектарах у ВАТ «Насінницький радгосп 1 Травня» с.Лиманське Ренійського району Одеської області, згідно сертифікату серії НОМЕР_1 на право на земельну частку (пай) від 10.02.2000 року,

що належав ОСОБА_6 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду в загальному порядку.

Суддя В.І. Дудник