ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

29 жовтня 2019 року

м. Харків

Справа № 638/3547/15

Провадження № 22-ц/818/4034/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Хорошевського О.М.

суддів Кіся П.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Брулевича В.В.

Учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк»

відповідач - ОСОБА_1 ,

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Антекс»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 30 листопада 2019 року, ухвалене суддею Семіряд І.В за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Антекс» про стягнення заборгованості за договором поруки,-

у с т а н о в и в :

У березні 2015 року ПАТ «ПУМБ» звернулося до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за договором поруки в загальному розмірі 910668,51 ЄВРО, та 925607,74 грн. з яких: 870762,02 Євро заборгованість за основною сумою кредиту станом на 19.01.2015; 39906,49 Євро заборгованість за непогашеними процентами за користування кредитом за період 11.09.2014 по 19.01.2015; 925607,74 грн. заборгованість за сумою пені за порушення боргових зобов`язань за період 12.09.2014 по 19.01.2015.

В обгрунтування позову зазначено, що 28.07.2008 року між Закритим акціонерним товариством Перший український міжнародний банк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Перший український міжнародний банк, та Товариством з обмеженою відповідальністю Антекс (позичальник) укладено кредитний договір №04-472 на умовах повернення, строковості, оплатності, до якого вносилися зміни і доповнення, що підтверджується наявними в матеріалах справи додатковими угодами від 16.11.2007 № 1, від 03.07.2008 № 2, від 25.11.2009 № 3, від 27.05.2009 № 4, від 25.09.2009 № 5, від 07.12.2009 № 6, від 25.3.2010 № 7, від 15.12.2010 № 8, від 27.05.2011 № 9, від 27.07.2011 № 10, від 29.11.2011 № 11, від 16.05.2012 № 12, від 30.05.2012 № 13, від 05.11.2012 № 14, від 06.11.2012 № 15, від 17.12.2012 № 16, від 15.01.2013 № 17, від 15.02.2013 № 18, від 11.12.2013 № 19, від 19.12.2013 № 20, від 18.02.2014 № 21, від 30.05.2014 № 22 та відповідно до умов якого позикодавець зобовязався надати позичальнику кредит в розмірі 871 931,31 євро, а позичальник зобовязався прийняти кредитні кошти, використати їх за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит частинами, в розмірах, у порядку та в строки, визначені договором, але не пізніше 29.09.2016.

З метою забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Антекс» за Кредитним договором між Позивачем та громадянином ОСОБА_1 був укладений Договір поруки № 10-303 від 30.05.2014 року, згідно якого Відповідач поручився перед Банком за виконання ТОВ «Антекс» зобов`язань, передбачених Кредитним договором.

Банком свої зобов`язання виконані у повному обсязі.

Внаслідок неналежного виконання ТОВ «Антекс» взятих на себе зобов`язань заборгованість за кредитним договором становила 910668.51 Євро та 925607,02 грн. з яких: заборгованість за сумою кредиту склала 870762,02 Євро, заборгованість за непогашеними процентами за користування кредитом за період 11.09.2014 по 19.01.2015 склала 39906,49 євро, заборгованість за сумою пені за порушення боргових зобов`язань за період 12.09.2014 по 19.01.2015 склала 925607,74 грн.

Під час розгляду справи позивачем змінено розмір позовних вимог у зв`язку з відступленням частини вимог ТОВ «БОРИСФЕН ПРОПЕРТІ».

Остаточні вимоги складають 899247,60 Євро та 925607,74 грн., з яких: заборгованість за основною сумою кредиту станом на 05.01.2016 року (включно) становить 748308,81 ЄВРО: заборгованість за непогашеними процентами за користування кредитом за період 11.09.2014 по 05.01.2016 року (включно) в розмірі 150938,79ЄВРО; заборгованість за сумою пені за порушення боргових зобов`язань за період з 12.09.2014 по 19.01.2015 року (включно) в розмірі 925607,74 грн.(а.с.235 зворот т.с.1)

Заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 30 листопада 2019 року позов Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за договором поруки № 10-303 від 30.05.2014 року в загальному розмірі 899 247,60 Євро та 925 607,74 гривень, з яких: заборгованість за основною сумою кредиту станом на 05.01.2016 (включно) в розмірі 748 308,81 Євро (сімсот сорок вісім тисяч триста вісім Євро 81 євроцент); заборгованість за непогашеними процентами за користуванням кредитом за період з 11.09.2014 по 05.01.2016 р. (включно) в розмірі 150 938,79 Євро (сто п`ятдесят тисяч дев`ятсот тридцять вісім Євро 79 євроцентів); заборгованість за сумою пені за порушення боргових зобов`язань, нарахованою за період з 12.09.2014 р. по 19.01.2015 р. (включно), в розмірі 925 607,74 гривень (дев`ятсот двадцять п`ять тисяч шістсот сім гривень 74 коп.).

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 , звернувсь з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідач та третя особа не були належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в зв`язку з чим були позбавлені можливості надати докази.

Зазначає, що позивачем невірно зроблений розрахунок заборгованості за кредитним договором, оскільки у розрахунку суми позову в тому числі відсутні суми, що надходили з поточних рахунків третьої особи в установі банка позивача за період з 15-24 вересня 2015 року, і які були списані позивачем у погашення кредитної заборгованості.

Суд не вирішив питання витребування у позивача меморальних ордерів за 15-24 вересня 2015 року, банківських виписок та врахування сум у цей період.

У розрахунку заборгованості відсутня сума 55,97 грн., що проведена ПАТ «ПУМБ» 19.09.2014 року.

Також, не враховано, що ТОВ «Борісфен Проперті» було продано офісні приміщення за ціною 233100 доларів США, хоча сума відступлення вимоги була 122453,21 євро.

У відзиві ПАТ «ПУМБ» на апеляційну скаргу заперечує проти апеляційної скарги. Зазначає, що судом не було допущено порушень норм процесуального права щодо повідомлення учасників справи, оскільки відповідачі не повідомляли про зміну місця проживання то судом у відповідності до вимог закону направлялося повідомлення за останнім відомим місцем реєстрації.

Що стосується суми 55,97 грн. списаної в погашення заборгованості за кредитним договором то зазначена сума врахована в розрахунку банка вона є складовою до суми 583,00Євро.

У відповідь на відзив ТОВ «Антекс» зазначило, що рішення суду є незаконним необґрунтованим та ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права. Судом не було належним чином повідомлено відповідача та третю особу про розгляд справи що є підставою для скасування рішення суду. Позивач не вірно здійснено розрахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Розглядом справи встановлено, що 28.08.2007 між Закритим акціонерним товариством Перший український міжнародний банк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Перший український міжнародний банк, та Товариством з обмеженою відповідальністю Антекс (позичальник) укладено кредитний договір №04-472 на умовах повернення, строковості, оплатності, до якого вносилися зміни і доповнення, що підтверджується наявними в матеріалах справи додатковими угодами від 16.11.2007 № 1, від 03.07.2008 № 2, від 25.11.2009 № 3, від 27.05.2009 № 4, від 25.09.2009 № 5, від 07.12.2009 № 6, від 25.3.2010 № 7, від 15.12.2010 № 8, від 27.05.2011 № 9, від 27.07.2011 № 10, від 29.11.2011 № 11, від 16.05.2012 № 12, від 30.05.2012 № 13, від 05.11.2012 № 14, від 06.11.2012 № 15, від 17.12.2012 № 16, від 15.01.2013 № 17, від 15.02.2013 № 18, від 11.12.2013 № 19, від 19.12.2013 № 20, від 18.02.2014 № 21, від 30.05.2014 № 22 та відповідно до умов якого позикодавець зобов`язався надати позичальнику кредит в розмірі 871 931,31 євро, а позичальник зобов`язався прийняти кредитні кошти, використати їх за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит частинами, в розмірах, у порядку та в строки, визначені договором, але не пізніше 29.09.2016.

На позикодавця, згідно з п.1.1 договору, покладено обов`язок надати позичальнику обумовлену кредитним договором суму кредиту.

Так, у п. 7.2 договору сторонами було погоджено порядок і особливості нарахування процентів, а саме:

-п.п 7.2.1 передбачає, що проценти за користування кредитом нараховуються банком за ставкою у розмірі 10,5 % річних;

-п.п. 7.2.1.1 передбачає, що у випадку невиконання чи неналежного виконання/ненастання/недотримання з будь-яких підстав (в т.ч. форс-мажорного характеру) одного із зобовязань/умов, встановлених п.п. 10.3.7.2, п.п. 10.3.7.7, п.п. 10.3.7.8, п.п. 10.3.7.9, п.п. 10.3.7.10, п.п. 10.3.7.11, п.п. 10.3.7.12, п.п. 10.3.7.13, п.п. 10.3.7.14 договору, незважаючи на положення п. 7.2.1 договору, процентна ставка за користування кредитом становить 11,5 % річних;

-п.п. 7.2.1.2 передбачає, що у випадку невиконання чи неналежного виконання/ненастання/недотримання з будь-яких підстав (в т.ч. форс-мажорного характеру) двох із зобовязань/умов, встановлених у п.п. 10.3.7.2, п.п. 10.3.7.7, п.п. 10.3.7.8, п.п. 10.3.7.9, п.п. 10.3.7.10, п.п. 10.3.7.11, п.п. 10.3.7.12, п.п. 10.3.7.13, п.п. 10.3.7.14 у сукупності (разом одночасно), незважаючи на положення п.п. 7.2.1 та п.п. 7.2.1.1 кредитного договору, процентна ставка за користування кредитом становить 12,5 % річних;

-п.п. 7.2.1.3 передбачає, що у випадку невиконання чи неналежного виконання/ненастання/недотримання з будь-яких підстав (в т.ч. форс-мажорного характеру) трьох і більше зобовязань/умов, встановлених у п.п. 10.3.7.2, п.п. 10.3.7.7, п.п. 10.3.7.8, п.п. 10.3.7.9, п.п. 10.3.7.10, п.п. 10.3.7.11, п.п. 10.3.7.12, п.п. 10.3.7.13, п.п. 10.3.7.14 кредитного договору, у сукупності (разом одночасно) незважаючи на положення п.п. 7.2.1, п.п. 7.2.1.1, п.п. 7.2.1.2 кредитного договору, процентна ставка за користування кредитом становить 13,5 % річних.

З 01.10.2014 розмір процентної ставки за договором відповідачем було збільшено до 11,5% річних з посиланням на п.п. 7.2.1.1, 7.2.1.2 кредитного договору у звязку з невиконанням позивачем умов щодо забезпечення надходження грошових коштів на поточні рахунки позичальника, відкриті у Публічному акціонерному товаристві Перший український міжнародний банк (п.п. 10.3.7.7 договору).

З 04.10.2014 розмір процентної ставки за договором відповідачем було збільшено до 12,5 % у звязку з невиконанням позивачем зобовязань по страхуванню заставного майна (п.п. 10.3.7.2).

Позивач належним чином виконав свої обов`язки за rредитним договором, відкривши ТОВ «Антекс» позичковий рахунок та надавши йому обумовлені Кредитним договором грошові кошти у повному обсязі, що підтверджується меморіальними ордерами № 549 від 08.02.2013 р., № 552 від 11.02.2013 р., № 555 від 13.02.2013 р., № TR.4598365.836.6497 від 18.02.2013 р., № TR.4598365.1245.6497 від 20.02.2013 р., № TR.4598365.1600.6497 від 26.02.2013 р., № TR.4598365.1244.6497 від 27.02.2013 р., № TR.4598365.17953.6497 від 28.02.2013 р., № TR.4598365.1009.6497 від 01.03.2013 р., № TR.4598365.313.6497 від 05.03.2013 р., № TR.4598365.680.6497 від 26.03.2013 р., № TR.4598365.1146.6497 від 28.03.2013 р., № TR.4598365.940.6497 від 13.06.2013 р., № TR.4598365.18594.6497 від 17.06.2013 р., № TR.4598365.466.6497 від 18.06.2013 р., № TR.4598365.306.6497 від 19.06.2013 р., № TR.4598365.129443.6497 від 05.07.2013 р., № TR.4598365.10346.8089 від 08.07.2013 р., № TR.4598365.287.8089 від 09.07.2013 р., № TR.4598365.205.6497 від 11.07.2013 р. та виписками за позичковим рахунком Позичальника.

28 серпня 2007 року між ПАТ «ПУМБ» та «ТОВ Антекс» було укладеного іпотечний договір №10-473, предметом якого були офісні приміщення які знаходяться на цокольному поверху NoNo 011,014,015А.ю 016,021-:-025,029-:-033,033а,061,062;1-го поверху, NoNo 17-:-20,22-:-28,28а,29,29а,30-:-35,34а,37 загальною площею 632,8 кв.м. в літ. А-10 за адресою м. Харків Полтавський шлях, 123.

30.05.2014 року з метою забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Антекс» за Кредитним договором між позивачем та ОСОБА_1 був укладений Договір поруки № 10-303, згідно якого Відповідач поручився перед Банком за виконання ТОВ «Антекс» зобов`язань, передбачених Кредитним договором.

24 жовтня 2014 року ПАТ «ПУМБ» на адресу ТОВ «Антекс» було направлено повідомлення про дострокове повернення кредиту протягом трьох банківських днів з моменту отримання повідомлення. Як вбачається зі змісту вимоги в наслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань станом на 22.10.2014 року (включно) Товариство має заборгованість за основною сумою кредиту в розмірі 870762 ЄВРО 02 євроцентів, заборгованість за процентами, нарахованими за користування кредитом у розмірі 11162 ЄВРО 51 євроцент. (а.с.48).

Як вбачається із зворотнього повідомлення про вручення ТОВ «АНТЕКС» отримало повідомлення про дострокове повернення кредиту 30 жовтня 2014 року за адресою м. Харків, вул. Полтавський шлях, 123. Таким чином, останнім днем виконання вимоги банку про дострокове повернення кредиту необхідно вважати 4 листопада 2014 року.

20 листопада 2014 року ПАТ «ПУМБ» на адресу поручителя ОСОБА_1 було направлено вимогу про погашення заборгованості ТОВ «Антекс» перед Банком у сумі яка станом на 17.11.2014 року (включно) складає 890096, ЄВРО 17 євроцентів, з яких: заборгованість за основною сумою кредиту складає 870762, 02 ЄВРО; заборгованість по відсоткам 19334,74 ЄВРО; заборгованість за сумою пені за порушення боргових зобов`язань 7276,20 ЄВРО (а.с.71 зворот).

Відповідно до ч. 1 ст.553 ЦК України, обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Стаття 554 Цивільного кодексу України встановлює, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Таким чином обсяг відповідальності поручителя обмежується обсягом відповідальності боржника за основним зоболв`язанням за виключенням випадків коли договором поруки передбачена додаткова (субсидіарна) відповідальність .

Договір поруки укладений з ОСОБА_1 додаткової відповідальності поручителя не передбачає.

Визначаючи розмір основного зобов`язання, яке виникло у ТОВ «Антекс» на підставі Кредитного договору, укладеного з позивачем судова колегія виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) зробила висновок, що право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Оскільки строк виконання основного зобов`язання ПАТ «ПУМБ» було змінено, у позивача не було підстав для нарахування відсотків за користування кредитними коштами та пені після 04 листопада 2014 року.

Розрахунку заборгованості за відсотками, які помісячно нараховувались у 2014 році банком не надано.

За таких обставин судова колегія виходить з розміру заборгованості, нарахованої банком станом на 22 жовтня 2014 року яка складає: 870762 Євро 02 євроцента за основною сумою кредиту та 11162 Євро, 51 евроцент за процентами, нарахованими за користування кредитом.

Також, судова колегія звертає увагу на те, що 20 жовтня 2015 року між ПАТ «ПУМБ» та ТОВ «БОРИСФЕН ПРОПЕРТІ» було укладено договір про відступлення частини права вимоги за кредитним договором № 04-472 від 28.08.2007 року, в розмірі 122 453,21 Євро, що становить частину заборгованості з повернення основної суми кредиту.

У зв`язку з цим заборгованість за Кредитним договором полягає зменшенню на цю суму.

Отже 870762,02 + 11162,51 - 122453,21 = 759471,32 Євро.

Враховуючи, що повідомлення надіслане 24 жовтня 2014 року на адресу ТОВ «Антекс» не містило вимоги про сплату пені, а розрахунку, який би доводив наявність нарахованої пені станом на 22 жовтня 2014 року не надано, судова колегія не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.

Щодо доводів апеляційної скарги, що у розрахунку заборгованості відсутня сума 55,97 грн., що проведена ПАТ «ПУМБ» 19.09.2014 року то вони спростовуються матеріалами справи, оскільки вказана сума є складовою до місячної суми погашення за відсотками у розмірі 583,00 Євро.

Доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ «Борісфен Проперті» було продано офісні приміщення за ціною 233100 доларів США, хоча сума відступлення вимоги була 122453,21 ЄВРО не можуть бути взяті до уваги, оскільки йдеться про відносини, що виникли між ТОВ «Антекс» як іпотекодержателем та ТОВ «Борісфен Проперті» як новим кредитором у зобов`язанні. Суду не надано доказів про розрахунки між цими юридичними особами та суми отримані після реалізації іпотечного майна, а тому висновки щодо цих обставин зробити не можливо.

Суду не надано будь-яких доказів підтвердження доводів апеляційної скарги про те, що з рахунків ТОВ «Антекс» проводились списання банком на погашення кредитної заборгованості.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» підлягає стягненню судові витрати за подання позовної заяви у сумі ( 465,51 грн.) , стягнути з ПАТ «ПУМБ» на користь ОСОБА_1 судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 698,27 грн.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 30 листопада 2019 року скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Антекс» про стягнення заборгованості за договором поруки задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса реєстрації АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (юридична адреса: м. Київ, вул. Андріївська, 4 ідентифікаційний код 14282829) 748308 ЄВРО 81 євроцент заборгованість за основною сумою кредиту та заборгованість за процентами, нарахованими за користування кредитом у розмірі 11162 ЄВРО 51 євроцент, а всього 759471,32 ЄВРО.

Позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_1 пені залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» судові витрати за подання позовної заяви у сумі 465,51 (чотириста шістдесят п`ять гривень 51 копійка).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 698,27 (шістсот дев`яносто вісім гривень 27 копійок).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді: П.В. Кісь

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 01 листопада 2019 року.