ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року

м. Харків

Справа № 711/1900/18

Провадження № 22-ц/818/868/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів - Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах»,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова, ухвалене 19 жовтня 2018 року о 12 годині 49 хвилин у складі судді Губської Я.В.,

УСТАНОВИВ :

14.03.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» (надалі ПрАТ СК «Інгострах») страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн., 3% річних у розмірі 916 грн., інфляційного збільшення у сумі 3 439 грн. 51 коп.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 травня 2018 року дійсну цивільну справу було передано за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова (а.с. 106-107).

Позов обґрунтовано тим, що 28.07.2015 між ОСОБА_2 (батько позивача) та ПрАТ СК «Інгосстрах» було укладено договір добровільного страхування (надалі Договір). За умовами Договору відповідач зобов'язався у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику або вигодонабувачеві. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, причиною смерті визначено використання тупого предмета з метою вбивства. Позивач є спадкоємицею померлого і зверталася до відповідача з метою отримання страхової виплати. Проте їй було відмовлено тому, що нею не надано документів, що підтверджують факт настання страхового випадку. Відмову страхової компанії ОСОБА_1 вважає безпідставною, тому змушена була звернутися до суду.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позов пред'явлено передчасно, без подання відповідних доказів та з порушенням процедури їх подання. У справі відсутні докази, що підтверджують статус ОСОБА_1 як спадкоємця страхувальника. Позивач не виконала умови Договору в частині надання документів, необхідних для виплати страхового відшкодування. Неможливо встановити, чи є дана подія страховим випадком та підставою для виплати страхового відшкодування в розумінні умов Договору.

В поданій 29 листопада 2018 року апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права. Суд неповно з'ясував обставини, що мають істотне значення по справі. Висновки, викладені в рішенні суду, не відповідають дійсним обставинам справи.

Апелянт посилається на те, що суд не врахував, що закон і умови Договору встановлюють обов'язок страховика здійснити відшкодування у разі настання страховим випадку, а не в залежності від надання чи ненадання певних доказів страхувальником. Позивач надала страховику копію свідоцтва про смерть та копію довідки про причину смерті застрахованої особи, що є належними і достатніми доказами настання страхового випадку у розумінні п.п. 6.1.1., 6.2. Договору. ОСОБА_1 є спадкоємицею ОСОБА_2 першої черги як його дочка і тому має право отримати страхове відшкодування за Договором. Висновок суду про ненадання позивачкою доказів про укладення Договору суперечить іншим висновкам суду про ненадання позивачем доказів настання страхового випадку відповідно до умов Договору.

У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ «СК «Інгосстрах» просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відзив мотивовано тим, що саме невиконання позивачем обов'язку по наданню доказів не дозволяє встановити чи є подія, яка сталася з застрахованою особою, страховим випадком. Суд зробив правильний висновок про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1, оскільки з матеріалів справи вбачається, що на момент смерті застрахована особа вживала спиртні напої. Відповідно до п.4.2. ( пп.5) умов страхування, що є змістом Договору, не визнається страховим випадком смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, зокрема внаслідок травм, отриманих застрахованою особою, що знаходилася в стані сп'яніння. Якщо за результатами розслідування кримінальної справи буде встановлено, що покійний перебував у стані алкогольного сп'яніння, у виплаті страхового відшкодування його правонаступникам буде відмовлено. В супереч вимог п.4.1.4. Умов страхування страхувальник несвоєчасно повідомив компанію про настання страхового випадку без поважних на це причин.

Згідно ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 28.07.2015 між ОСОБА_2, який є батьком ОСОБА_1, та ПАТ СК «Інгострах» було укладено Договір № CSHSNS-156S1CJ, за умовами якого відповідач зобов'язувався у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику або вигодонабувачеві (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, причиною смерті визначено використання тупого предмета з метою вбивства, що підтверджується копією довідки про причину смерті від 02 квітня 2016 року (а.с. 7-8).

ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1, виданим 19 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції (а.с. 9).

Згідно наданої суду копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, 27.06.2017 року приватним нотаріусом Ткаченко І.П. було зареєстровано спадкову справу, де вказано дані про спадкодавця як ОСОБА_2, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 16).

За фактом смерті ОСОБА_2 порушено кримінальне провадження за ст. 115 ч.1 КК України з фабулою, що 25.03.2016 року ОСОБА_2 пішов з дому та не повернувся, що підтверджується даними витягу з кримінального провадження №0002861 (а.с. 15).

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В матеріалах справи міститься копія договору добровільного страхування від нещасних випадків № CSHSNS-158S1CJ від 28.07.2015 року, де вказані дані про страховика: ПрАТ СК «Інгострах», страхувальника та застрахованої особи: ОСОБА_2 (а.с. 6).

Ст. 629 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 4.2 Договору страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику або вигодонабувачеві, а страхувальник зобов'язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови Договору і Правил страхування.

За п.п. 6.1., 6.2. Договору страховими випадками згідно цього договору і Правил страхування є наступні події, які сталися внаслідок нещасного випадку, що мав місце під час дії договору страхування, та підтверджені документами, виданими компетентними органами у встановленому законодавством порядку (медичними закладами, судом тощо): смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку - 100%. Нещасним випадком за цим договором слід вважати раптову, випадкову, короткочасну, незалежно від волі застрахованої особи подію, що фактично відбулася і внаслідок якої настав розлад здоров'я застрахованої особи або її смерть. Нещасними випадками також є наступні події, що призвели до розладу здоров'я або смерті застрахованої особи: утоплення, поразка блискавкою або електричним струмом, укус тварин або отруйних комах, змій, проникнення стороннього тіла, протиправні дії третіх осіб.

Відповідно до частини другої ст. 8 Закону України № 85/96-ВР від 07.03.1996 «Про страхування» (надалі Закон України «Про страхування») страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно частини другої та шістнадцятої ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч. 2 ст. 991 ЦК України договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

З аналізу змісту ст. 979 ЦК України та ст. 16 Закону України «Про страхування» вбачається, що у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному окремому випадку.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до частини першої ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно даних позовної заяви та відзиву на неї, вперше ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ СК «Інгосстрах» із заявою про виплату страхового відшкодування на підставі Договору 13.06.2017, зателефонувавши на гарячу лінію (а.с. 1-5, 29-34). Повторно позивач звернулася до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування на підставі Договору 11.08.2017 року, надавши підтверджуючі документи для отримання страхового відшкодування (а.с. 10,11).

Згідно відповіді від 20.10.2017 за вих. № 20-10/02-03 ПрАТ СК «Інгосстрах» ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті страхового відшкодування з посиланням на те, що не надано документів згідно п.3.3. Договору у термін, передбачений договором, що підтверджують факт та обставини настання страхового випадку, у зв'язку з чим немає підстав для кваліфікації цієї події як страхової (а.с. 13-14).

Також згідно наданого ПрАТ СК «Інгосстрах» страхового акту № Z1781PB7000097 було зупинено розгляд питання про виплату страхового відшкодування на підставі п. 1.3.8. Договору (а.с. 41 - 42).

Згідно підпункту 4.1.5 пункту 4.1 Умов страхування до Договору підставою для відмови страховика у здійсненні страхової виплати є, зокрема, ненадання страхувальником (застрахованою особою) документів згідно п. 3.3 Умов страхування або надання документів (медичних довідок), що не відповідають вимогам п.п. 3.3.1, 3.3.2 Умов страхування.

Відповідно до п. 3.3 Умов страхування до Договору до заяви про страхову виплату повинні додаватися такі документи, залежно від страхового випадку: цей Договір; документи, що підтверджують факт настання страхового випадку (медична картка, виписка з історії хвороби, листок непрацездатності, довідка медичного закладу, рентгензнімки; копія свідоцтва про смерть, копія лікарського свідоцтва про смерть, посмертний епікриз у випадку смерті застрахованої особи; довідку з ДАІ, якщо страховий випадок відбувся внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; судове рішення або вирок суду; документи органів Державної служби України з надзвичайних ситуацій правоохоронних та інших компетентних органів); копії ІПН та документа, що посвідчує особу, одержувача страхової виплати; копія свідоцтва про право на спадщину (для спадкоємця застрахованої особи).

За змістом п.п. 3.1., 3.2. Умов страхування до Договору у разі настання події, яка підпадає під ознаки страхового випадку, страхувальник або застрахована особа повинні у строк 30 днів, а у випадку смерті застрахованої особи - спадкоємець (-ці) у строк не пізніше шести місяців з дня настання події, повідомити Страховика про її настання. У випадку смерті застрахованої особи спадкоємець повинен звернутися заявою до Страховика про страхову виплату не пізніше 1 року та надати документи, які підтверджують факт настання страхового випадку.

Згідно п.п. 6 п. 4.2 Умов страхування до Договору не визнаються страховими випадками, зокрема, смерть застрахованої особи, яка відбулася у зв'язку з вживанням застрахованою особою алкоголю, наркотичних, токсичних, психотропних речовин, ліків без призначення лікаря, самолікування або лікування особою, яка не має медичної освіти.

Згідно даних копії ухвали від 21 лютого 2018 року у кримінальній справі № 712/1769/18 з Єдиного державного реєстру судових рішень досудовим розслідуванням кримінального провадженням № 0002861 встановлено, що 25.03.2016 близько 19:00 години ОСОБА_5, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1, після спільного розпивання спиртних напоїв, під час конфлікту, на ґрунті особистих неприязних відносин за раптово виниклим умислом на умисне, протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою заподіяння смерті останньому, наніс удари кулаками та мотузкою в життєво важливі органи ОСОБА_6, а саме: в область голови та тулубу. Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу під оболонки головного мозку, закритої внутрішньочерепної травми, в результаті чого сталася смерть потерпілого (а.с. 43 - 44).

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з наданих позивачем доказів (довідка про причини смерті, свідоцтво про смерть, витяг з ЄРДР) неможливо встановити обставини подій, внаслідок яких сталася смерть застрахованої особи. Тому відповідачем правильно відкладено здійснення страхової виплати відповідно до вимог п. 1.3.8 Договору для з'ясування причини смерті, що можуть бути підставою для виплати страхового відшкодування, враховуючі обставини, викладені в ухвалі суду від 21 лютого 2018 року про затримання особи (розпивання застрахованою особою спиртних напоїв безпосередньо перед смертю).

З огляду на викладене, доводи апелянта щодо незаконності висновку суду про відмову у задоволенні позову з підстав не доведення настання страхового випадку є необґрунтованими.

Разом з тим, судова колегія погоджується з апеляційною скаргою в частині безпідставного посилання суду на відсутність доказів укладення між ОСОБА_2 та ПрАТ СК «Інгосстрах» договору страхування. Такий висновок суду суперечить встановленим у справі обставинам та попереднім висновкам суду про недотримання спадкоємцем застрахованої особи умов Договору. Сторони у справі факту укладення Договору не заперечували, сам факт відсутності в наданій суду копії договору підпису застрахованої особи не свідчить про його не укладення.

Відповідно до п.3 ч.1, ч. 4 ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 належить задовольнити частково, а рішення суду - змінити, виключивши з мотивувальної частини рішення посилання на те, що до суду не надано належних та допустимих доказів щодо укладення договору від 28.07.2015 року відповідно до вимог чинного законодавства та доказів щодо виконання його вимог сторонами (підписання договору, виплати страхових внесків).

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2018 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини рішення суду посилання на те, що до суду не надано належних та допустимих доказів щодо укладення договору від 28.07.2015 року відповідно до вимог чинного законодавства та доказів щодо виконання його вимог сторонами ( підписання договору, виплати страхових внесків).

В іншій частині Київського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 березня 2019 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний