Ухвала

Іменем України

01 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 569/9880/17

провадження № 61-18804ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на постанову Рівненського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Ін-Тайм» про стягнення заробітної плати, індексації за час затримки виплати заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду

з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Ін-Тайм»

(далі - ТОВ «Ін-Тайм»), в якому, з уточненням позовних вимог, просив стягнути з ТОВ «Ін-Тайм» заробітну плату із січня 2017 року

по червень 2017 року в сумі 29 857, 42 грн, індексацію за час затримки виплати заробітної плати за період із 01 січня 2017 року по 13 червня

2017 року в розмірі 335, 79 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи із 13 червня 2017 року по день винесення судового рішення.

В обґрунтування свого позову зазначив, що з 31 серпня 2016 року

по 13 червня 2017 року працював в ТОВ «Ін-Тайм» на посаді начальника Рівненського складу із встановленою заробітною платою у розмірі

8 тис. грн. Всупереч вимогам діючого законодавства при його звільненні відповідачем не виплачена в повному обсязі заробітна плата, відпускні та лікарняні.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30 травня

2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Ін-Тайм» на користь ОСОБА_1 заробітну плату

за період з січня 2017 року по червень 2017 року в сумі 29 857, 42 грн, індексацію за час затримки виплати заробітної плати за період з 01 січня 2017 року по 13 червня 2017 року в розмірі 335, 79 грн, середній заробіток

за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13 червня 2017 року по 29 травня 2019 року в розмірі 201 027, 40 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Ін-Тайм» задоволено.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 травня

2019 року скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Ін-Тайм» про стягнення заробітної плати, індексації за час затримки виплати заробітної плати

та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовлено у зв`язку із необґрунтованістю заявлених вимог. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

До Верховного Суду надійшли касаційні скарги ОСОБА_1

та його представника ОСОБА_2 , в яких заявники просять скасувати постанову Рівненського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року

та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим,

що суд апеляційної інстанції вийшов за межі своїх повноважень, позбавив заявника права на отримання належних виплат. Висновки суду апеляційної інстанції про відсутність доказів на підтвердження розміру посадового окладу заявник вважає необґрунтованими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Статтею 116 Кодексу законів про працю України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум

у строки, зазначені у статті 116 цього кодексу, при відсутності спору

про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У відповідності до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести

ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог

або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач не надав належних доказів на підтвердження посадового окладу у розмірі 8 тис. грн, а також розміру заявленої до стягнення суми заробітної плати, яка розрахована

ним самостійно за відсутності відповідних документів. Виходячи

з встановленого розміру заробітної плати та з урахуванням того,

що ОСОБА_1 при звільненні були нараховані відповідні суми,

які виплачені йому у два етапи, наявність заборгованості по заробітній платі судом апеляційної інстанції не встановлена.

Встановивши, що позивачем не надано доказів на підтвердження своїх позовних вимог, за відсутності в судових рішеннях, ухвалених у справах № 569/11227/17 та № 569/15837/17 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Ін-Тайм», встановлених обставин про розмір заявленого позивачем посадового окладу у 8 тис. грн, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що посадовий оклад позивача складав 3 450 грн, і виходячи із вказаної суми посадового окладу, позивачу при звільненні були виплачені належні кошти, у тому числі й кошти

за перебування на лікарняному, які надійшли з Фонду соціального страхування України після його звільнення з роботи.

Доводи касаційних скарг, які значною мірою зводяться до переоцінки доказів, що згідно статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами компетенції суду касаційної інстанції, не дають підстав для висновку

про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного впровадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити

у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на постанову Рівненського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_1

до товариства з обмеженою відповідальністю «Ін-Тайм» про стягнення заробітної плати, індексації за час затримки виплати заробітної плати

та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович