РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2019 року

м. Рівне

Справа № 562/2411/16-ц

Провадження № 22-ц/4815/1173/19

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: Шуляк А.С.

Рішення ухвалене в м. Здолбунів Рівненської області

Дата ухвалення повного тексту рішення не зазначена

Рівненський апеляційний суд:

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Бондаренко Н.В., Гордійчук С.О.

секретар судового засідання:Тхоревський С.О.,

за участю: Кузін Є.В. , ОСОБА_2 , Чайковський О.В. ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 січня 2017 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2016 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивований тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 22 листопада 2006 року ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 21 600 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_4 померла і спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину після її смерті, є відповідач ОСОБА_2 .

Посилаючись на те, що 01 лютого 2016 року банком була направлена претензія кредитора до Здолбунівської нотаріальної контори, на підставі якої була заведена спадкова справа, а 12 липня 2016 року відповідачу, як спадкоємцю позичальника, була направлена претензія щодо сплати ним боргу за кредитним договором, яка залишилася ним без задоволення, банк просив позов задовольнити та стягнути з останнього 17875 грн 59 коп.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 січня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що позивачу стало відомо про смерть спадкодавця не пізніше 23 січня 2016 року, проте з цим позовом до спадкоємця він звернувся лише 03 жовтня 2016 року, тобто зі спливом шестимісячного строку, передбаченого частиною другою статті 1281 ЦК України, що позбавляє його права вимоги до спадкоємця.

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 30 травня 2017 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 січня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 17 875 грн 59 коп. заборгованості за кредитним договором, з яких 13 589 грн 96 коп. - заборгованість за кредитом та 4 285 грн 63 коп. - заборгованість за відсотками. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позов, апеляційний суд виходив з того, що позивачем не пропущено шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 1281 ЦК України, оскільки про смерть спадкодавця йому стало відомо 23 січня 2016 року, а з листом-претензією до відповідача він звернувся 02 липня 2016 року, у зв`язку із чим наявні підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь банку 17 875 грн 59 коп. заборгованості за кредитним договором, як із спадкоємця ОСОБА_4

Постановою Верховного Суду від 17 липня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Рівненської області від 30 травня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Передаючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, Верховний Суд вказав, що апеляційним судом не встановлювалась наявність інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 , наявність, об`єм та вартість спадкового майна після смерті позичальника ОСОБА_4 , строк дії картки у заяві-анкеті не встановлений та судом апеляційної інстанції також не перевірявся, як і не перевірявся факт пролонгації цієї картки. Судом апеляційної інстанції також не встановлено й настання строку вимоги за вказаним кредитним договором відповідно до вимог частини третьої статті 1281 ЦК України, оскільки якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, лише протягом одного року від настання строку вимоги.

Також, суд апеляційної інстанції не перевірив розмір заборгованості саме на час смерті боржника, тобто станом на 12 вересня 2014 року, враховуючи, що звертаючись із претензіями до нотаріальної контори та до відповідача у січні та липні 2016 року банк зазначав, що станом на дату смерті заборгованість позичальника складала 5611 грн 22 коп. При цьому з наданого банком до позовної заяви розрахунку заборгованості у розмірі 17 875 грн 59 коп. вбачається, що він здійснений станом на 01 вересня 2016 року.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі представник АТ КБ "ПриватБанк" не погоджується з ухваленим рішенням, вважає його незаконним, винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права, за недоведеністю обставин, що мають значення та невідповідності висновків суду обставинам справи.

На її обґрунтування зазначалося щодо помилковості висновку суду про пропуск позивачем 6-місячного строку при пред`явленні позову в листопаді 2016 року, оскільки вимога спадкоємцю була заявлена 12 липня 2016 року.

Судом не враховано, що всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України, відповідачем не надано доказів про те, що він заперечує проти розміру заборгованості чи відмовився від спадщини, не отримував вимогу кредитора та кредитор пропустив 6-місячний строк пред`явлення такої вимоги.

Посилався на невідповідність оскаржуваного рішення ст. 129 Конституції України, вимогам ст. 213 ЦПК України та роз`ясненням постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" щодо його законності та обґрунтованості.

З цих міркувань просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухваливши нове, яким задовольнити позовні вимоги.

У поданому на апеляційну скаргу запереченні, представник ОСОБА_2 - адвокат Чайковський О.В., вказує, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач не пред`явив вимогу до відповідача у строк, встановлений ч.2 ст. 1281 ЦК України.

Зазначає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту свого права, адже за законом він має право звернутися з позовом до суду про накладення стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі, а не про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивачем взагалі не зазначено про наявність будь-якого спадкового майна після смерті ОСОБА_4 .

Звертає увагу на те, що в доданих до позовної заяви копіях листів від 23.01.2016 та від 02.07.2016 зазначено заборгованість в розмірі 5611,22 грн. Однак жодних доказів навіть такої заборгованості позивачем не надано, тим більше з огляду на те, що в заяві від 22.11.2006 року зазначений кредитний ліміт в сумі 5000 грн.

З урахуванням наведеного просив, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» адвокат Кузін Є.В. в судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

ОСОБА_2 та його представник адвокат Чайковський О.В. просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу стало відомо про смерть спадкодавця не пізніше 23 січня 2016 року, проте з цим позовом до спадкоємця він звернувся лише 03 жовтня 2016 року, тобто зі спливом шестимісячного строку, передбаченого частиною другою статті 1281 ЦК України, що позбавляє його права вимоги до спадкоємця.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам закону.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судами установлено, що 22 листопада 2006 року між ОСОБА_4 та закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (після зміни найменування - АТ КБ «Приватбанк») укладено кредитний договір, що складається із заяви-анкети та Умов і правил надання банківських послуг, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 21 600 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 5000 грн на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно з умовами договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

23 січня 2016 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Здолбунівської районної державної нотаріальної контори із претензією кредитора, в якій, зокрема, просив повідомити спадкоємців померлої про наявність заборгованості перед банком у розмірі 5 611 грн 22 коп.

05 лютого 2016 року за претензією банку було заведено спадкову справу №32/2016. Роз`яснено банку, що в разі звернення спадкоємців померлої вказану претензію буде доведено до їх відома.

02 липня 2016 року банк надіслав на адресу відповідача ОСОБА_2 лист - претензію про сплату ним, як спадкоємцем за законом, заборгованості станом на дату смерті позичальника у розмірі 5611 грн 22 коп.

Посилаючись на те, що вказана заборгованість не була сплачена відповідачем, банк звернувся до суду з цим позовом та просив стягнути з останнього 17 875 грн 59 коп., з яких 13 589 грн 96 коп. - заборгованість за кредитом; 4285 грн 63 коп. - заборгованість за відсотками.

Відповідно до частини першої статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частою першою статті 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

За вимогами частин другої та третьої цієї статті, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою та третьою цієї статті, позбавляються права вимоги (частина четверта статті 1281 ЦК України).

Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Таким чином, при вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Відповідно до ст.417 ЦПК України, вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції є обов`язковими для суду першої і апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

На виконання вимог касаційної інстанції колегією апеляційної інстанції було витребувано від сторін відповідні та необхідні для правильного вирішення справи докази.

Зокрема, відповідачем було подано банківську картку спадкодавця, строк дії якої по листопад 2017 року включно.

Щодо кола спадкоємців, то крім заявленого в справі відповідача їх є ще двоє, а саме діти відповідача та спадкодавця - син ОСОБА_5 , 1984 р.н. та син ОСОБА_6 , 1980 р.н.

Із спадкового майна по смерті ОСОБА_4 залишилась її 1/3 частина в кв. АДРЕСА_1 , яку крім відповідача ОСОБА_2 прийняв і інший спадкоємець син ОСОБА_5 .

Також в спільній сумісній власності спадкодавця та відповідача в справі і їх синів знаходиться кв. АДРЕСА_2 , яку прийняв також і син ОСОБА_6 .

Щодо вартості спадкового майна, то представник банку не ініціював проведення експертизи, оскільки вважає вартість майна на яке може бути звернуто стягнення достатньою.

Стосовно вимоги банку в розмірі 5611 грн 22 коп. про погашення боргу, то представник банку, пояснив, що цей розмір напевно був взятий з бухгалтерської програми по кредитному рахунку ОСОБА_4 .

Щодо строку вимоги за кредитним договором, то ОСОБА_2 пояснив та раніше подав в дану справу банківський документ, з якого випливає, що він про смерть позичальника, тобто своєї покійної дружини ОСОБА_4 повідомив банк 18.09.2014 року (а.с.118), а також надав банку копію свідоцтва про смерть дружину та свого паспорта, які банк іншим шляхом не міг отримати апріорі.

Висновки місцевого суду в цій частині різняться з матеріалами справи та наявними доказами, а тому рішення суду першої інстанції підлягає до скасування.

Крім того, вимоги в даній справі заявлені лиш до одного спадкоємця, що суперечить вимогам ст.1282 ЦК України.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і ухвалити нове рішення.

За таких обставин, місцевий суд порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції до скасування з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог.

Згідно з ч.13 ст.141 ЦПК України - якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 січня 2017 року скасувати.

В позові Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_2 судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору в сумі 768 грн. за подання касаційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 04 листопада 2019 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: Н.В. Бондаренко

С.О. Гордійчук