Справа № 565/1961/18
Провадження № 2/565/144/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2019 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Алексейчик А.О.,

- позивача - ОСОБА_1 ,

- законного представника позивача - ОСОБА_2 ,

- представника законного представника позивача - адвоката Полюхович О.І.,

- представника органу опіки та піклування - Шпак В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Вараш Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 з вимогами позбавити відповідача батьківських прав стосовно неповнолітнього сина - ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Тбілісі в Грузії. Вказані позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Тбілісі, що підтверджується свідоцтвом про народження та в книзі реєстрації актів про народження зроблено відповідний актовий запис №034501 від 26 лютого 2003 року. На момент народження його мати - ОСОБА_2 у шлюбі не перебувала. Відповідач ОСОБА_3 визнав своє батьківство, у зв`язку з чим у свідоцтві про народження прізвище дитини значиться ОСОБА_1 , батьком записано ОСОБА_3 , а матір`ю - ОСОБА_2 . Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження, яке перекладене з грузинської мови на українську. Позивач є громадянином України і на даний час фактично проживає зі своєю матір`ю, а також з бабою по маминій лінії в квартирі АДРЕСА_1 , де свого часу вони проживали з його батьком - ОСОБА_5 . Відповідач є батьком позивача, проте тривалий час не цікавиться його життям. Згідно з доводами ОСОБА_1 він народився в м.Тбілісі у Грузії. Коли йому виповнилось чотири місяці його батьки разом з ним приїхали в м.Кузнецовськ (нині - м.Вараш) Рівненської області, де стали проживати в квартирі батьків його матері - ОСОБА_2 . У подальшому, коли він почав відвідувати дошкільний навчальний заклад, відповідач покинув його з матір`ю. У період перебування позивача в дошкільному навчальному закладі, його інколи відвідував його батько. У 2009 році ОСОБА_1 вступив до школи і з того часу ОСОБА_6 припинив будь-яку участь у його вихованні, спілкуванні з ним і матеріальному забезпеченні та жодного разу не приїздив до нього. Згідно з доводами позивача на даний час відповідач не підтримує з ним відносини, не спілкується, не надає жодної матеріальної допомоги, не цікавиться його життям і здоров`ям, не переймається його навчанням в школі, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, що вказує на ухилення батька від виконання своїх батьківських обов`язків. Усі обов`язки щодо навчання, виховання та утримання дитини виконує його мати самостійно, зокрема, піклується по нього вдома, в школі, забезпечує всі умови для його гармонійного здорового розвитку та навчання. В цьому їй також допомагає її мати - ОСОБА_7 . Сам позивач зростає в хорошій доброзичливій атмосфері. ОСОБА_1 зазначив, що на даний час ОСОБА_6 має значну заборгованість зі сплати аліментів на його утримання, розмір якої складає 14000 (чотирнадцять тисяч) грн., що підтверджується відповідною довідкою відділу ДВС №9612/15.3/34-18 від 03 вересня 2018 року. Окрім цього, відповідач через злісне ухилення від сплати аліментів перебуває у розшуку. На переконання позивача, ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення судом його батьківських прав. Посилаючись на Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року ОСОБА_1 вказав, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. На думку позивача, оскільки відповідач не виконує своїх обов`язків по вихованню свого сина вже досить тривалий період, а з його боку і з боку матері не чинилися жодні перешкоди щодо такого виконання, то є всі підстави вважати нехтування батьком своїми обов`язками свідомим та умисним.

Вказана справа перебувала в провадженні судді Кузнецовського міського суду Рівненської області Ковтуновича М.І. Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 16 жовтня 2018 року задоволено самовідвід головуючого судді Кузнецовського міського суду Рівненської області Ковтуновича М.І. в даній цивільній справі.

Шляхом повторного автоматизованого розподілу 17 жовтня 2018 року вказана позовна заява ОСОБА_1 передана для розгляду судді Кузнецовського міського суду Рівненської області Горегляд О.І.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повністю підтримав свої позовні вимоги з підстав та мотивів, викладених у позовній заяві, та просив суд позбавити відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно нього - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач пояснив, що він не пам`ятає свого батька взагалі. Він з ним не спілкується ще з малолітнього віку ні безпосередньо, ні по телефону, ні з допомогою інтернет мережі. ОСОБА_1 зазначив, що він із власної волі та ініціативи бажає позбавити батьківських прав відповідача. При цьому позивач вказав, що у зв`язку з тим, що відповідач є його батьком, проте жодних стосунків з ним не підтримує, він не може реалізувати свої права, в тому числі виїхати за кордон, де планує продовжити навчання.

Законний представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача та просила суд позбавити відповідача ОСОБА_3 батьківських прав стосовно неповнолітнього сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 зазначила, що вона є матір`ю ОСОБА_1 і даний позов ним поданий з власної ініціативи та волі. Пояснила, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Грузії у м.Тбілісі. Його батьком є відповідач ОСОБА_5 . Він визнав батьківство і надав синові своє прізвище. Коли синові було 4 (чотири) місяці вона разом із ним і відповідачем проживали однією сім`єю в м.Кузнецовськ (нині - м.Вараш) Рівненської області декілька місяців. Вона не перебувала у шлюбі із ОСОБА_5 . Згодом спільне життя у них не склалося. Відповідач проживав за рахунок її коштів, малолітнього сина не забезпечував. ОСОБА_6 їх залишив і поїхав за межі України. У подальшому відповідач декілька разів приїжджав та відвідував сина за місцем його проживання. Востаннє це було в березні 2009 року. ОСОБА_2 пояснила, що вона відмовила ОСОБА_6 на його пропозицію переїхати на постійне проживання в Російську Федерацію, на що останній сказав, що оскільки він не буде з нею спільно проживати, то й дитина йому непотрібна. Після цього будь-який зв`язок із відповідачем припинився. Відтоді упродовж 10 (десяти років) він не з`являється за відомим йому місцем проживання неповнолітнього сина - ОСОБА_1 , його життям і здоров`ям не цікавиться, з ним не зустрічається і не спілкується. При цьому ОСОБА_2 вказала, що місце свого проживання у м.Вараш Рівненської області вона із неповнолітнім сином - ОСОБА_1 не змінювала відтоді як приїхала в м.Вараш Рівненської області і воно є відомим для відповідача. Згідно з доводами законного представника позивача усі обов`язки щодо утримання, навчання, виховання та розвитку неповнолітньої дитини - ОСОБА_1 виконує лише вона та її мати - ОСОБА_7 (баба позивача). ОСОБА_2 просила суд позбавити батьківських прав відповідача відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з ухиленням відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини та її утриманню. Окрім цих обставин, законний представник позивача також зазначила, що ОСОБА_1 має намір продовжити навчання за кордоном, у 2018 році він отримав запрошення на навчання у ліцеї в Республіці Польща, однак не може виїхати за межі України в зв`язку з тим, що не може отримати на це згоду свого батька - відповідача.

Представник законного представника позивача ОСОБА_2 - адвокат Полюхович О.І. в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги ОСОБА_1 та просила суд позбавити відповідача ОСОБА_6 батьківських прав стосовно неповнолітнього сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування такої позиції зазначила, що відповідач є біологічним батьком позивача, проте тривалий час не цікавиться життям свого сина. Він покинув свою на той час малолітню дитину із матір`ю і поїхав у Грузію. ОСОБА_6 приїжджав до свого сина дуже рідко, а коли ОСОБА_1 пішов до школи відповідач взагалі припинив будь-яку участь у його вихованні та утриманні. Орган опіки та піклування в зв`язку з тим, що відповідач не бере участі у вихованні, розвитку, матеріальному забезпечені свого неповнолітнього сина та не цікавиться його життям надав висновок про можливість позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав. Окрім цього, представник законного представника позивача зауважила, що відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_1 , розмір якої складає 14000 (чотирнадцять тисяч) грн.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився повторно. ОСОБА_6 не надав суду будь-яких заяв, клопотань та відзиву на позовну заяву.

Враховуючи наведене, а також відсутність заперечень зі сторони позивача, законного представника позивача та представника законного представника позивача, відповідно до ч.4 ст.223 і ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, в результаті чого постановити заочне рішення.

Представник органу опіки та піклування (виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області) - ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення відповідача ОСОБА_6 батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини та вважає їх обґрунтованими. Надаючи пояснення суду, ОСОБА_8 пояснила, що представники органу опіки та піклування неодноразово відвідували позивача та його матір за місцем їх проживання та проводили з ними відповідні бесіди. Зокрема, зі слів неповнолітньої дитини - ОСОБА_1 було встановлено, що позивач проживає із матір`ю - ОСОБА_2 і бабою - ОСОБА_7 , які займаються його вихованням та утриманням. Свого батька ОСОБА_1 не знає і не пам`ятає, оскільки він жодним чином не приймав та не приймає участі у його житті, не виховує і не утримує. На переконання представника органу опіки та піклування, ОСОБА_1 має бажання позбавити ОСОБА_6 батьківських прав і наполягає на цьому, щоб не було перешкод для реалізації його прав, в тому числі безперешкодного виїзду за кордон. Представник органу опіки та піклування також вказала, що відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання свого неповнолітнього сина - ОСОБА_1 у розмірі 14000 (чотирнадцять тисяч) грн., що підтверджує невиконання ним батьківського обов`язку щодо матеріального забезпечення неповнолітньої дитини. На теперішній час ОСОБА_1 навчається в 10 класі, однак відповідач не проявляє жодного інтересу до свого неповнолітнього сина, не цікавиться його життям, здоров`ям та навчанням, не турбується про нього, не створює умов для його проживання і розвитку.

Із показань свідка ОСОБА_9 , наданих у судовому засіданні, встановлено, що він знає сім`ю ОСОБА_1 та не є його родичем. Особисто із батьком позивача свідок ОСОБА_9 незнайомий. Разом з цим зі слів ОСОБА_1 відомо, що останній має бажання позбавити відповідача батьківських прав. Згідно з показаннями свідка ОСОБА_9 понад 10 років він знає ОСОБА_2 , у період часу з 2014 року до 2016 року він перебував із нею у шлюбі та спільно проживав з ОСОБА_2 і її неповнолітнім сином - ОСОБА_1 . Протягом вказаного періоду часу, починаючи з лютого 2008 року, як вказав свідок ОСОБА_9 , він не бачив батька ОСОБА_1 - ОСОБА_5 . Останній своїх обов`язків по вихованню і утриманню неповнолітньої дитини не виконує.

У наданих суду показаннях, свідок ОСОБА_7 зазначила про такі обставини. Позивач ОСОБА_1 є її внуком, із тримісячного віку він приїхав із матір`ю та батьком у м.Кузнецовськ (нині - м.Вараш) Рівненської області із Тбілісі та відтоді проживає разом з нею. Відповідач ніде не працював, свою сім`ю матеріально не забезпечував і через 40 днів після приїзду залишив вказане місце проживання та виїхав з України. ОСОБА_6 приїжджав до свого сина - ОСОБА_1 лише 3 рази, востаннє був на хрестинах ОСОБА_1 02 серпня 2005 року і перебував з ним приблизно 1 місяць. З моменту, коли ОСОБА_1 пішов до школи і до теперішнього часу відповідач не цікавиться життям свого неповнолітнього сина - ОСОБА_1 , не бере участі у його вихованні, матеріально його не забезпечує, до нього не приїжджає, з ним не зустрічається і жодним чином з ним не спілкується. Згідно з показаннями свідка ОСОБА_7 перешкод у спілкуванні з ОСОБА_1 для ОСОБА_6 ніхто не чинить. ОСОБА_10 не хоче мати такого батька, який ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, тому позивач особисто добровільно прийняв вольове рішення звернутися з вказаним позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 .

Заслухавши доводи позивача, законного представника позивача, представника законного представника позивача, суду дослідив показання свідків та письмові докази, надав їм правову оцінку щодо належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності та прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню.

Такий висновок суду ґрунтується на наступних підставах.

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , видане відділом районного бюро ЗАГС 26 лютого 2003 року встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у Грузії в м.Тбілісі, його батьками є ОСОБА_3 і ОСОБА_12 , що зареєстровано №3 управлінням ЗАГС м.Тбілісі та в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис №034501 від 26 лютого 2003 року.

Позивач ОСОБА_1 має по батькові ОСОБА_1 , що підтверджується його паспортом громадянина України № НОМЕР_2 , виданим 17 листопада 2017 року.

Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою відділом реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області 23 жовтня 2017 року, місце проживання позивача ОСОБА_1 зареєстровано у квартирі АДРЕСА_1 .

Довідка №113 від 13 вересня 2018 року свідчить, що ОСОБА_1 дійсно навчається у Вараській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №2 в 10-А класі (наказ по школі №126 від 31 серпня 2017 року).

Характеристика ОСОБА_1 з місця його навчання - Вараської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 свідчить, що мати позивача - ОСОБА_2 постійно цікавиться навчанням дитини, відвідує батьківські збори, а батько позивача - ОСОБА_6 навчанням сина не цікавиться, не бере участі у його вихованні, батьківські збори не відвідує.

Із довідки Вараського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області №9612/15.3/34-18 від 03 вересня 2018 року слідує, що згідно з матеріалами виконавчого провадження №53383350, відкритого 13 лютого 2017 року вих. №543, про виконання виконавчого листа №565/667-16-ц від 28 вересня 2016 року, виданого Кузнецовським міським судом Рівненської області щодо стягнення аліментів із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини: сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п`ятсот) грн. щомісячно, починаючи з 11 травня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, який пред`явлено до примусового виконання 09 лютого 2017 року вх. №408 станом на 03 вересня 2018 року наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання та становить 14000 (чотирнадцять тисяч) грн.

У висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , затвердженому рішенням виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області №245 від 27 грудня 2018 року, зазначено, що відповідач ОСОБА_6 не цікавиться життям і здоров`ям свого сина - ОСОБА_1 , не приймає участі у його навчанні, вихованні, розвитку та утриманні, не сплачує аліменти, не піклується про нього, не створює належні умови для проживання, не телефонує та не спілкується з ним, не відвідує за місцем проживання та навчання, матеріально нічим не допомагає, не турбується про майбутнє дитини та з 2009 року не підтримує жодного зв`язку. Усі обов`язки щодо утримання, навчання, виховання та розвитку дитини виконують мати - ОСОБА_2 та бабуся - ОСОБА_7 . Під час візиту в сім`ю фахівцями із соціальної роботи Вараського міського центру соціальних служб для сімей, дітей та молоді з`ясовано, що навчально-виховним процесом неповнолітнього ОСОБА_1 займається лише його мати, яка створює належні умови для гармонійного здорового розвитку ОСОБА_1 . Вона у шлюбі з батьком дитини не перебувала. Про місце перебування біологічного батька ОСОБА_6 нічого невідомо, він контакт зі своїм сином не підтримує, не приїздить до нього, не телефонує, його життям не цікавиться, матеріально не допомагає. Органом опіки та піклування встановлено, що ОСОБА_6 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_1 . З врахуванням вищевикладеного, захищаючи інтереси неповнолітньої дитини, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме місце проживання якого значиться за адресою: АДРЕСА_2 , стосовно свого сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за вищевказаною адресою.

Із показань свідка ОСОБА_9 , безпосередньо наданих суду, слідує, що ОСОБА_6 упродовж 10 років з лютого 2008 року із своїм сином - ОСОБА_1 не проживає, його вихованням і утриманням не займається.

Показаннями свідка ОСОБА_7 , безпосередньо наданими суду, підтверджується, що з моменту, коли ОСОБА_1 пішов до школи, і до теперішнього часу відповідач ОСОБА_6 не цікавиться життям свого неповнолітнього сина - ОСОБА_1 , не бере участі у його вихованні, матеріально його не забезпечує, до нього не приїжджає, з ним не зустрічається і жодним чином з ним не спілкується.

Частинами 1-5 ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Ст.155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Отже, з наведених підстав з огляду на встановлені фактичні обставини про ухилення відповідачем від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню неповнолітньої дитини позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав стосовно неповнолітнього сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , необхідно задоволити. Обґрунтованість вказаних позовних вимог ОСОБА_1 цілком доведено сукупністю наданих суду доказів.

Враховуючи наведені обставини, на підставі на підставі ст.155, 164-166 СК України, керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 191, 259, 263-265, 280-282, 288, 289, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) до ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання якого - невідоме, реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий) про позбавлення батьківських прав - задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 стосовно неповнолітньої дитини - сина: ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Тбілісі Грузія.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

На заочне рішення суду відповідачем може бути подано заяву про його перегляд у Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем, його законним представником і представником законного представника, а повторне заочне рішення - позивачем, його законним представником, представником законного представника, відповідачем в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про його перегляд або апеляційної скарги, якщо вони не були подані, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Складення повного рішення суду відкладено на 07 лютого 2019 року.

Головуючий суддя О.І.Горегляд