Справа № 604/100/19
Провадження № 2/604/128/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Сташківа Н.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у підготовчому провадженні в залі суду в сел. Підволочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Скалатської міської обєднаної територіальної громади в особі Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Жовківська державна нотаріальна контора Головного управління юстиції у Львівській області, про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися в суд із позовною заявою до Скалатської міської обєднаної територіальної громади в особі Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської областіпро визнання за ними права власності на земельні ділянки: кадастровий номер :01:003:0543, місце розташування,- Тернопільська область, Підволочиський район, Скалатська міська рада, цільове призначення А.01.01, категорія землі, - землі сільськогосподарського призначення, вид використання, - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа 2,900 га, власність ОСОБА_3; кадастровий номер :01:003:0544, місце розташування,- Тернопільська область, Підволочиський район, Скалатська міська рада, цільове призначення А.01.01, категорія землі, - землі сільськогосподарського призначення, вид використання, - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа 0,0693 га, власність ОСОБА_3, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 08 грудня 2016 року. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги Позивачі покликаються на те, що 08 грудня 2016 року померла ОСОБА_3, після смерті якої залишилося спадкове майно, що складається із вказаних земельних ділянок. При зверненні позивачів до нотаріуса для оформлення спадкових прав, останні отримали відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку із встановленням того, що відбулося розпаювання паю на земельні ділянки в натурі. З огляду на вказане, у Позивачів виникла необхідність звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав.

В підготовче судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про дату і час розгляду справи, не зявилися.

Позивач 1 та 2 подали заяви, згідно з якими позов підтримали з мотивів висловлених у ньому, просять задовольнити, справу просить розглядати без її участі.

Представник відповідач подав заяву з проханням справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги визнали у повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору причин неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні, задовольнивши позов, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-СГ №452032, виданого 13 грудня 2016 року виконкомом Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області, 08 грудня 2016 року померла ОСОБА_3.

ОСОБА_3 залишила заповітне розпорядження стосовно належної їй на праві особистої власності земельної частки (пай), в кількості 3,01 умовних кадастрових гектарів, які перебувають у колективній власності колективного сільгосппідприємства «Золотий колос» м. Скалата Підволочиського району Тернопільської області згідно сертифікату на право на земельну частку ТР №0279379 в користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних долях (заповіт посвідчений секретарем виконкому Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області 26 січня 1999 року за реєстровим №9).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Таким чином, позивач 1 та 2 є спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 08 грудня 2016 року.

Судом встановлено, що Позивач 1 та 2 спадщину після смерті ОСОБА_3, яка померла 08 грудня 2016 року, прийняли. Однак, розясненням зав. Жовківською державною нотаріальною конторою Головного управління юстиції у Львівській області від 07 вересня 2018 року №2201-16 позивачам рекомендовано звернутися до суду, оскільки видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площами 2,90 га та 0,07 га, що розташовані на території Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області, що належали ОСОБА_3, яка померла 08 грудня 2016 року неможливо, так як згідно заповіту, посвідченого Скалатською міською радою 26 січня 1999 року за реєстровим №9 вказано заповітне розпорядження на право на земельну частку (пай), що розташована на території ради, а при вивченні документів встановлено що відбулося розпаювання вищевказаного паю на земельні ділянки в натурі.

Згідно ст.1-2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Так, спадкодавцем ОСОБА_3 було отримано сертифікат на право на земельну частку (пай).

Згідно п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

З довідки №890 від 10 серпня 2016 року, виданої Скалатською міською радою Підволочиського району Тернопільської області, вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області, згідно переліку осіб, які мали право на земельну часту (пай) після реорганізації сільськогосподарського товариства «Золотий колос», де інші прізвища «Даньків» відсутні та власника земельної ділянки площею 2,97 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Скалатської міської ради, про що вказано у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ТР №020846, виданому 02 грудня 1999 року за №16 ОСОБА_4 слід вважати однією і тією ж особою.

Так, судом встановлено, що спадкодавцем ОСОБА_3 виділено земельну часту (пай) у натурі (на місцевості) та 02 грудня 1999 року на підставі рішення У сесії ХХІІІ скликання Скалатської міської ради народних депутатів від 23 березня 1999 року №462 видано державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ТР №020846. Вказана земельна ділянка загальною площею 2,97 га, розташована на території Скалатської міської ради Підволочиського району та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, складається із двох частин: кадастрові номери :01:003:0543 та :01:003:0544 (витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №№ НВ-017, НВ-017 від 16 червня 2017 року).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання, а власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це майно оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 13, 141, 200, 247, 263-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 328, 346, 392, 1218, 1258, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2; ІПН НОМЕР_2; паспорт серія КА 257327), ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3; ІПН НОМЕР_3; паспорт серія МС 220803) до Скалатської міської обєднаної територіальної громади в особі Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області (юридична адреса: м. Скалат, вул. Грушевського, 2, Підволочиського району Тернопільської області, і.н. 04058445), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Жовківська державна нотаріальна контора Головного управління юстиції у Львівській області (юридична адреса: 80300, м. Жовква, вул. Воїнів УПА, 1; і.н. 02899469), про визнання права власності на спадкове майно, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (і.н. НОМЕР_2) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (і.н. НОМЕР_3), в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла 08 грудня 2016 року, право власності на земельні ділянки:

-земельну ділянку кадастровий номер :01:003:0543, місце розташування,- Тернопільська область, Підволочиський район, Скалатська міська рада, цільове призначення А.01.01, категорія землі, - землі сільськогосподарського призначення, вид використання, - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа 2,900 га, власність ОСОБА_3;

-земельну ділянку кадастровий номер :01:003:0544, місце розташування,- Тернопільська область, Підволочиський район, Скалатська міська рада, цільове призначення А.01.01, категорія землі, - землі сільськогосподарського призначення, вид використання, - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа 0,0693 га, власність ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сташків Н.Б.