Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/3490/17
Провадження № 2/209/312/19
РІШЕННЯ

іменем України

"22" березня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Лобарчук О.О.

за участю секретаря Золотих Л.М.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 209/3490(номер провадження 2/209/312/19) за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Представник АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ "Приватбанк" суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 16.07.2008 року в розмірі 30336,12 гривень та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 гривень.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 16.07.2008 року ОСОБА_3 отримала у ПАТ КБ ПриватБанк кредит на суму 2800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк», 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за Договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого ліміту. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 8.6 «Умов та правил надання банківських послуг» при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку судовий штраф в розмірі 250 грн. (в еквіваленті 250 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5% від суми позову. Відповідно до п.п. 5.7 «Умовам та правил надання банківських послуг», Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. В порушення умов кредитного договору та законодавства України, відповідач свої зобов'язання не виконала, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань, відповідач станом на 31.10.2017 року, має заборгованість 30336,12 грн., яка складається з наступного: 2779,32 грн. заборгованість за кредитом; 22874,13 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3000,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи, відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1432,67 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов'язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів ПАТ КБ «ПриватБанк»..

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23.02.2018 року позовні вимоги задоволено.

29.08.2018 року представник відповідача ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про скасування заочного рішення та призначення його до розгляду за правилами загального позовного провадження, а також заявою про поновлення пропущеного строку для подання заяви про скасування заочного рішення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.09.2018 року строк для подання заяви про скасування заочного рішення поновлено, заочне рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23.02.2018 року скасовано, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

05.10.2018 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву. На обґрунтування відзиву зазначено, що правовідносини між сторонами з приводу кредитування регулюються тільки Заявою позичальника, оскільки Умови надання банківських послуг підписані головою правління банку, але не мають підпису позичальника, його реквізитів, відсутня і дата їх складання або підпису сторонами, а також жодної ідентифікуючої ознаки на предмет їх невідємності від Заяви позичальника. У Заяві не зазначено, що не врегульовані у ній питання регулюються відповідно до Умов та правил надання банківських послуг. Також зазначає, що кредитна картка була оформлена відповідачем 16 липня 2008р., та згідно позовній, кінцевий термін повернення кредиту відповідає строку дії кредитної картки, яка у свою чергу відсутня у відповідача, оскільки була оформлена більше 10 років тому, до того ж копія заяви позичальника, яку позивач надав у якості доказу, не відповідає принципу достовірності та належності, оскільки вона є не читаємою. Крім того, строк дії кредитного ліміту, згідно з договором, становить 1 рік. Оформлення пролонгованого кредиту здійснюється шляхом підписання додаткової угоди до діючої кредитної угоди або оформляється новою кредитною угодою, при цьому між сторонами Додаткова угода або нова угода підписана не була. Отже в даному випадку строк дії кредитного договору закінчився 16 липня 2009 р., а строк позовної давності для позивача, в даному випадку, сплинув 17 липня 2012 року, бо пункт 1.1.7.11 «У мов та правил надання банківських послуг» про автоматичну пролонгацію є нікчемним. Відповідно до ч.2 ст. 258 ЦК України просить суд застосувати до позовної заяви ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості, спеціальний строк позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог. Щодо стягнення пені та штрафу також посилається на положення ч. 3 ст. 549 ЦК України, ст. 61 Конституції України, та зазначає, що одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором не допускається. У звязку з викладеним просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

19.10.2018 року на електронну адресу суду та 31.10.2018 року поштою через канцелярію суду представником позивача подано відповідь на відзив. На обґрунтування відповіді на відзив зазначено, що при оформленні кредиту заява на отримання кредиту, була підписана повнолітньою, дієздатною особою, таким чином підтверджується, що Позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами, Позичальник підтвердив свою згоду на те, що Заява, Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифи складають між ним і Банком Договір про надання банківських послуг. Укладання Договору здійснюється за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання (ст. 634 Цивільного кодексу). Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умовами та Тарифами. Відповідно до ч. 1 ст. 634, ч. 2. ст. 639, ст. 207 ЦК України зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, який задля придбання, припинення або зміна цивільних прав та обов'язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 ЦК України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заяви, Умови, Правила та ОСОБА_1, з якими Позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в Заяві. ОСОБА_1 - розмір винагороди за послуги Банку; є невід'ємною частиною Договору. Перелік може змінюватися і доповнюватися, про що Власник картки повідомляється відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. Зазначив, що виконання Позичальником умов кредитного договору засвідчує її волю до настання відповідних правових наслідків передбачених кредитним договором. З моменту оформлення кредитного договору пройшло 10 років, Позичальник в Банк не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок і повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював. Як доказ підтвердження факту виконання умов кредитного договору та здійснення погашення заборгованості може служити розрахунок заборгованості, виписка по рахунку.

Щодо ознайомлення Відповідача з Умовами кредитування, зазначає, що позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 16.07.2008 року, у якій відповідач висловила згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки Універсальна та особистим підписом засвідчила, що ця заява, разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. До того ж, з моменту підписання фізичною особою заяви, між Банком та клієнтом був укладений договір в порядку ч.1 ст.634 ЦК шляхом приєднання клієнта до запропонованого Банком договору (умов кредитування). Із виписки з карткового рахунку, наданої позивачем, чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, а отже й отримав кредитну картку Універсальна, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що Відповідач частково сплачував заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку Відповідача баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались.

Зазначає, що позивач надав докази, що Відповідача було ознайомлено саме із зазначеними Умовами та Правилами надання банківських послуг та наказ Банку (додається), яким були затвердженні зазначені Умови та Правила надання банківських послуг. Так, згідно п. 5.3 кредитного договору встановлено, що Банк має право проводити зміни Тарифів, а також інших умов обслуговування карткового рахунку, про що інформує клієнта шляхом надання виписки по картковому рахунку. Відповідно до п. 6.3. Договору до обов'язків клієнта входить отримувати виписки про стан картрахунку і проведені операції по картрахунку. Отже Відповідач мав можливість самостійно знайомитися з балансом свого карткового рахунку шляхом отримання інформації через Інтернет. Згідно п. 6.3 Правил надання банківських послуг, отримання виписок карткового рахунку є обов'язком Клієнта. Не отримання виписки або несвоєчасне отримання не звільняє Держателя від виконання своїх зобов'язань за договором (п. 8.1. Правил).

Щодо посилання Відповідача на отримання неякісних копій документів нічим не обґрунтовані, оскільки останній мав право ознайомитись із матеріалами справи в суді. Стосовно строку дії договору та кредитної картки.

Додатково зазначає, що необхідно розрізняти поняття даних кредитно-правових відносин, які поєднанні в одне ціле Кредитний договір. Дія договору пролонгується кожні 12 місяців. Картковий рахунок діє до повного виконання, а строк дії картки зазначено на самій картці.

Щодо строків позовної давності зазначив, що даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів. Безпосередньо в загально прийнятих договорах істотні умови мають чіткий строк виконання та точний щомісячний платіж визначений чітко в грошових одиницях ануїтет, тощо. Відповідно по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов'язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк випущеної картки до останнього дня 06.2016 року (довідка про видачу кредитних карт додається). Позивач же звернувся до суду з позовом до Відповідача 13.12.2017 року (підтвердження відправлення позовної заяви до суду додається) до спливу строку позовної давності. У зв'язку з цим, обставини, на які Відповідач посилається, не відповідають дійсності, а строк позовної давності Позивачем дотримано при зверненні до суду.

Щодо строків позовної давності по пені, посилаючись на ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530, ст. 629,1054 ЦК України вважає, що підстав для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені немає, оскільки порушення зобов'язання триває, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Щодо одночасного застосування штрафу та пені, посилаючись на принцип свободи договору, закріплений у пункті 3 статті 3 ЦК України, а також ч. 1 ст. 626, ст. 627 ЦК України зазначає, що позичальник є вільним у заключенні даного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, підписуючи кредитний договір він погоджується з усіма умовами, передбаченими кредитним договором. Таким чином, заперечення відповідача, про незаконність нарахування одночасно пені та штрафу, яке ґрунтується на ст.61 Конституції України, є помилковим. Заборона на застосування пені та штрафу прямо не випливає із закону або із суті відносин сторін, дозволяє здійснити відповідне врегулювання в договорі. Враховуючи викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23.10.2018 року закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 в судове засідання зявилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі просила цивільний позов задовольнити. Зазначила, що Верховний суд України неодноразово висловлювався відносно строку виконання зобов'язань по кредитам, що надаються у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитні картки, а саме 19.03.2014 року справа № 6-14цс14 та 18.06.2014 року справа №6- 61 цс 14, так, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Кредитна картка за згодою відповідача перевипускалася чотири рази. Строк дії останньої картки по до останнього дня червня 2016 року.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 в судове засідання зявився, проти позову заперечував, просив застосувати до даних правовідносин позовну давність, а також при винесенні рішення врахувати правову позицією Верховного Суду України, висловленою у справі N 6-16цс15, відповідно до якої Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо вони не містять підпису позичальника; не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника, у звязку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 16.07.2008 року ОСОБА_3 отримала у ЗАТ КБ ПриватБанк кредит на суму 2800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується копією заяви, копією довідки про умови кредитування, копією Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 11, 12-17).

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк», 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (а.с.22, 23).

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини щодо належного виконання умов укладеного кредитного договору.

У спорі, пов'язаному із стягненням заборгованості за кредитним договором підлягають встановленню обставини, як наявності між сторонами договірних правовідносин, так і невиконання позичальником взятих на себе зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов'язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ст. 625 ЦК України).

Як передбачено ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Свої зобов'язання за кредитним договором б/н від 16.07.2008 року позивач - АК КБ "Приватбанк" виконав належним чином, надавши відповідачу ОСОБА_3 грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковому рахунку в розмірі 2800 грн., однак взяті на себе зобов'язання за кредитним договором відповідач ОСОБА_3 належним чином не виконувала, вчасно не вносила щомісячні платежі за користування кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Як видно з розрахунку заборгованості та не заперечується відповідачем, останній платіж за кредитним договором проведений боржником 09 квітня 2015 року у розмірі 20 грн ( а.с.10).

Оскільки відповідач ОСОБА_3 не належним чином виконувала свої зобов'язання за кредитним договором, утворилася заборгованість, яку позивач просить суд стягнути.

Спір між сторонами виник з приводу наявності підстав для застосування до вимог позивача наслідків пропуску строку позовної давності, про застосування яких заявлено відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Суд вважає, що вимоги позивача про застосування до вимог позивача наслідків пропуску строку позовної давності є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню по наступним підставам.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно із чч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

При цьому, початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Оскільки, умовами укладеного кредитного договору передбачено обов'язок ОСОБА_3 щомісячно здійснювати платіж по кредиту до «25» числа кожного місяця, що слідує за звітним ( а.с.11-17).

Посилання представника відповідача на закінчення строку дії картки , виданої згідно договору б/ від 16.07.2008 року , є необґрунтованими, оскільки згідно наданої позивачем довідки від 18.10.2018 року № 30.1.0.0/2-20171213/1194 ОСОБА_3 згідно кредитного договору б/н від 16.07.2008 року отримала картки № 197240, № 580398, № 115920, № 462644, остання з яких має термін дії до останнього дня червня місяця 2016 року. (а.с.135)

З огляду на розрахунок заборгованості, наведений позивачем, станом на 30 червня 2016 року, тобто по закінченню строку дії картки заборгованість за укладеним договором за відсотками становила 5309,92 грн.( а.с.10).

Суд не погоджується із подальшим нарахуванням відсотків у розмірі передбаченому умовами договору, через закінчення його дії.

Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно умов укладеного кредитного договору, сторони домовились, що договір є строковим, та відповідає строку дії картки (останньої) до 06/2016 року, тобто до липня 2016 року.

Умовами укладеного договору не передбачено розмір відсотків за користування кредитними коштами після закінчення дії договору, тому слід дійти висновку про визначення розміру процентів на рівні облікової ставки Національного банку України.

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року № 6-1412цс16.

Тому заборгованість за відсотками буде складати 5309,92 грн.

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Укладеним між сторонами договору передбачений обов'язок позичальника при порушенні зобов'язань із погашення кредиту, сплатити Банку пеню, розмір якої зазначений в Умовах та правилах за кожний день прострочки).

Згідно умовам укладеного договору у випадку несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором, нараховується пеня, яка обраховується, як пеня 1+пеня 2, з якої пеня 1 базова відсоткова ставка по договору /2,5%- за кожний день прострочки та пеня 2- 1% від заборгованості ( один раз у місяць). ( а.с.9)

Суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача ОСОБА_3 пені за порушення виконання грошового зобов'язання в межах річного строку, який обчислюється тривалістю 365 календарних днів, виходячи із розміру простроченої заборгованості 2779,32 грн., пеня 1 становитиме 845,37 грн., згідно розрахунку ( 2779,32 грн. х2,5%/30х365); пеня 2 - за ставкою 1 % у місяць буде становити 333,51 грн., виходячи з розрахунку (2779,32 грн./100х12). Разом пеня у межах річного строку складає 1178,88 грн.

З огляду на те, що із позовом до суду АТ КБ «ПриватБанк» звернувся 15 грудня 2017 року, то строк позовної давності до вимог про стягнення заборгованості за кредитом та відсотками не пропущений, з огляду на строк дії картки до липня 2016 року. З урахуванням річного строку позовної давності про стягнення пені, перевіривши правильність даних позивачем розрахунку заборгованості й враховуючи відсутність доказів з боку відповідача на його спростування, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість станом на 31 жовтня 2017 року в загальному розмірі 10950,12 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 2779,32 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 5309,92 грн . заборгованості за пенею та комісією за рік - 1178,88 грн. , штраф ( фіксована частина) 250 грн., 1432 грн. штраф ( процентна складова).

У звязку із тим, що позивач при зверненні до суду із позовом та апеляційною скаргою сплачував судовий збір у загальному розмірі 1600 грн. , тому згідно положення ст.141 ЦПК України, він підлягає стягненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 577,53 грн., виходячи з розрахунку (10950,12 х1600/30336,12).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.509, 525, 526, 527, 530, ч.1 ст.598, 599, 610, ч.2 ст. 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 12, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, мешкає за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Харківська, 67-64 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , рах. № 3111, МФО 305299) в рахунок відшкодування заборгованості за кредитом- 2779 (дві тисячі сімсот сімдесят дев'ять) грн. 32 коп., в рахунок відшкодування заборгованості по процентам за користування кредитом- 5309 (п'ять тисяч триста дев'ять) грн. 92 коп., в рахунок відшкодування пені - 1215 (одну тисячу двісті п'ятнадцять) грн. 45 коп., в рахунок відшкодування штрафу (фіксована частина) - 250 (двісті п'ятдесят) грн., в рахунок відшкодування штрафу (процентна складова) - 1432 (одну тисячу чотириста тридцять дві) грн. 67 коп..

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, мешкає за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Харківська, 67-64 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського,1Д, , рах. № 3111, МФО 305299) судовий збір в сумі 550,43 грн.

В іншій частині позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"-відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду до або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 01 квітня 2019 року.

Суддя О.О. Лобарчук