УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року місто Чернігів

Справа №751/1191/19

Провадження№4-с/751/11/19

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н.В.

секретаря судового засідання Дасюк Н.В.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1

головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2,

заінтересовані особи - Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області

представник заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо відкриття виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 виклад позиції заявника

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною скаргою про скасування постанови головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_5 від 14.07.2016 року про відкриття виконавчого провадження №51625483 та поновлення строку на подання скарги.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавче провадження №51625483 з примусового виконання виконавчого листа №6-2214/10 про стягнення з неї на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа- Банк» заборгованості за кредитним договором №700007164 у сумі - 211 123,10 грн. Зазначила, що під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження дізналася, що 14.07.2016 року відкрито виконавче провадження, а 26.12.2018 року винесено постанову про арешт коштів боржника. Вказані постанови вважає незаконними та такими, що підлягають скасуванню, так як винесені з пропуском встановленого строку. Виконавчий лист №6-2214/10 предявлений до виконання з порушенням встановленого строку. Крім того, в порушення ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження" оскаржувана постанова їй не направлялась. Про її існування вона дізналась після ознайомлення представником з матеріалами виконавчого провадження 04.02.2019 року, а тому пропустила строк звернення до суду, який просить визнати поважним і поновити.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 березня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду. Також залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи - Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

У встановлений судом строк від головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 надійшов відзив (а.с.54-58, 98-102), у якому він просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні скарги в повному обсязі. Посилається на те, що виконавчий документ №6-2214/10 було предявлено стягувачем ПАТ «Альфа-Банк» 02.07.2016 року повторно. На виконавчому листі наявна відмітка державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу 11.05.2016 року на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на дату прийняття рішення). Тому посилання скаржника щодо закінчення строку для предявлення виконавчого документа є безпідставні, оскільки виконавчий лист по справі №6-2214/10 від 12.11.2010 року було предявлено повторно з перериванням строку давності предявлення виконавчого документа до виконання. На виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження», сторонам виконавчого провадження було надіслано копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.07.2016 року разом із супровідним листом від 14.07.2016 року. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. У звязку з чим, 22.08.2016 року головним державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, керуючись статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження», що діяв на той час, було винесено постанову про арешт майна боржника. Отже, правові підстави для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №51625481 - відсутні.

Представником заявника надано письмові пояснення (а.с.70-80), в яких він зазначає, що 10.03.2011 року ОСОБА_1 було погашено суму заборгованості за кредитним договором на суму 132 000 грн. Однак, дана інформація не була відображена в заяві про відкриття виконавчого провадження, а тому ОСОБА_1 зверталась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до Публічного акціонерного товариства «Альфа- Банк» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, про визначення остаточної суми боргу, про розірвання кредитного договору. Також зазначає, що здійснена на виконавчому листі державним виконавцем Зубко К.В. відмітка про причину повернення виконавчого листа стягувачу 11.05.2016 року на підставі п.2 ст 47 Закону України «Про виконавче провадження» не підтверджена жодними документами виконавчого провадження. Отже, відсутність матеріалів виконавчого провадження №33210381, які могли би свідчити про проведення всіх виконавчих дій за виконавчим листом №6-2214/10, свідчать про чисельні порушення Закону України «Про виконавче провадження» та про безпідставне відкриття виконавчого провадження №51625483 державним виконавцем Щегульною Г.О. Також, перед відкриттям виконавчого провадження державний виконавець повинен впевнитись в тому, що особа, яка подає виконавчий документ, має на це відповідні повноваження. При прийнятті виконавчого документу до виконання державним виконавцем порушено норми ст.ст. 9, 26 Закону України «Про виконавче провадження». Державний виконавець мав відмовити у відкритті виконавчого провадження, оскільки до заяви про відкриття виконавчого провадження не додано оригінал довіреності, а додана лише копія довіреності, яка не завірена у встановленому законом порядку. Копія довіреності можливо і завірена ОСОБА_6, проте відсутні будь-які відомості, що останнього наділено повноваженнями завіряти документи довірителя на відповідність їх оригіналам, розписуватись на документах від імені довірителя. Оскільки додана до заяви про відкриття виконавчого провадження копія довіреності на представництво інтересів стягувача ПАТ «Альфа-Банк» не є документом, що посвідчує повноваження представника, державний виконавець мав відмовити у відкритті виконавчого провадження.

Представник заявника в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити, з підстав, зазначених у скарзі та письмових поясненнях.

Головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 та представник вищевказаної державної виконавчої служби в судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надійшла заява про проведення судового засідання без його участі (а.с.144).

Представник заінтересованої особи Публічного акціонерного товариства «Альфа- Банк» в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників справи, які не прибули, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

12.11.2010 року Новозаводським районним судом м.Чернігова видано виконавчий лист №6-2214/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа- Банк» заборгованість за кредитним договором №700007164 у сумі - 211 023,13 грн, судові виграти по сплаті третейського збору в сумі - 99,97 грн, а всього 211 123,10 грн (а.с.104).

Зазначений виконавчий документ перебував на примусовому виконанні у державній виконавчій службі в період з 01.06.2012 року по 11.05.2016 року, був повернутий стягувачу згідно п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», строк повторного предявлення 12.05.2017 року, що підтверджується відміткою на виконавчому документі та інформацією по виконавчому провадженню № 33210381 з єдиного реєстру виконавчих проваджень (а.с.67-69).

В подальшому, представник ПАТ «Альфа-Банк» ОСОБА_6, який діяв згідно довіреності № 001787/15 від 11.08.2015 року (а.с.105), звернувся до Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного управління юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі вищевказаного виконавчого документа (а.с.103-104).

14.07.2016 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного управління юстиції ОСОБА_5 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51625483 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа- Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 211 123,10 грн (а.с.8, 106 зв).

14.07.2016 року вказану постанову направлено стягувачу та боржнику, що підтверджується супровідним листом від 14.07.2016 року (а.с.106).

У подальшому, 22.08.2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.107зв).

У зв'язку з чим, 25.08.2016 року державним реєстратором винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №31091296 (а.с.108). Даний факт також підтверджено інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та витягом про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с.109-111,112-113,114-115).

Як вбачається із відповіді ДФС України ОСОБА_1 має відкритий рахунок в ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.116зв).

26.12.2018 року державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с.119), про що повідомлено сторони виконавчого провадження №51625483 (а.с.117-118).

Однак, згідно листа АТ КБ «Приватбанк» від 08.01.2019 року на рахунках ОСОБА_1 недостатньо коштів на виконання постанови про погашення 232 386,41 грн (а.с.123).

26 грудня 2018 року головний державний виконавець Величко Анатолій Олександрович викликав ОСОБА_1 на 15.01.2019 року щодо боргу за вищевказаним виконавчим листом (а.с.120).

Як вбачається із матеріалів справи представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 04.02.2019 року ознайомився з матеріалами виконавчого провадження (а.с.124).

Також 04.02.2019 року представником заявника долучено до матеріалів виконавчого провадження довідку АТ «Альфа- банк» №08863 від 22.01.2019 року про сплату боргу (а.с.130).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст.447 ЦПК України).

У відповідності з ч.2 статті 451 ЦПК України - у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (№606-XIV від 21.04.1999 року) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З 05.10.2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, згідно Прикінцевих та перехідних положень якого виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Заявником оскаржуються рішення та дії державного виконавця по відкриттю провадження станом 14.07.2016 року, тобто до набрання чинності вище вказаного закону, тому до даних правовідносин застосовується Закон України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 (далі Закон №606-XIV).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону № 606-XIV, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Як встановлено ч. 1 ст. 25 Закону №606-XIV, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 4 листопада 2010 року № 2677-VI «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень та інших органів (посадових осіб)» встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Статтею 21 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції від 03.08.2010 року встановлено строки пред'явлення виконавчих документів до виконання. Зокрема, пунктом 1 частини 1 передбачено, що виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом трьох років.

Оскільки виконавчий лист №6-2214/10 виданий 12.11.2010 року Новозаводським районним судом м.Чернігова, тобто до 9 березня 2011 року, то він підлягає пред'явленню до виконання впродовж трьох років, починаючи з наступного дня після їх видачі.

Відповідно до ст.23 Закону №606-XIV строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: а) пред'явленням виконавчого документа до виконання; б) частковим виконанням рішення боржником; в) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або рострочки виконання рішення. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Згідно ст. 47 Закону №606-XIV виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відповідно до ст. 26 Закону №606-XIV державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: 1) пропуску встановленого строку проявлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у ст. 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) предявлення виконавчого документа до органу ДВС не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим ст.. 18 цього Закону; 7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; 8) наявності інших, передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Отже, у відкритті виконавчого провадження може бути відмовлено виключно з підстав, встановлених Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи, що виконавчий лист №6-2214/10 було пред'явлено стягувачем повторно, так як 11.05.2016 року повертався стягувачу на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.104 зв), строк переривався предявленням до виконання, тому строк не є пропущеним.

Суд вважає, що державний виконавець Щегульна Г.О., отримавши виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1, з врахуванням положень ст.ст.17, 18, 19, 20, 25 Закону №606-XIV, при вирішенні питання про відкриття провадження дійшла вірного висновку про те, що строк предявлення виконавчого документа до виконання не закінчився та правомірно відкрила виконавче провадження.

Згідно з п. 2.11 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Інструкція), повноваження представників сторін, які беруть участь у виконавчому провадженні, мають бути посвідчені такими документами: а) довіреністю фізичної особи; б) довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують право представництва юридичної особи (документом про призначення керівником юридичної особи тощо); в) рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи управителем спадкового майна.

Документи, що посвідчують повноваження представників, повинні бути оформлені відповідно до вимог чинного законодавства. Оригінали документів, зазначених у пункті 2.11 цього розділу, або належним чином засвідчені їх копії приєднуються до матеріалів виконавчого провадження.

Згідно п.п. 2.11.3. Інструкції після пересвідчення наявності у представника належним чином оформленої довіреності оригінал такої довіреності у разі потреби повертається представникові сторони виконавчого провадження.

Із довіреності представника, поданої у державну виконавчу службу разом із заявою про відкриття виконавчого провадження вбачається, що ПАТ «Альфа-Банк» уповноважило ОСОБА_6 представляти інтереси банку, зокрема в органах Державної виконавчої служби, із всіма правами, передбаченими в тому числі підписувати та подавати від імені банку заяву на примусове виконання рішення суду. Довіреність видана 11.08.2015 року та дійсна до 10.08.2016 року.

Отже, суд вважає необґрунтованими доводи представника заявника про те, що додана до заяви про відкриття виконавчого провадження копія довіреності на представництво інтересів стягувача ПАТ «Альфа-Банк» не є документом, що посвідчує повноваження представника.

Також слід зазначити, що порушення державним виконавцем вимог Інструкції з примусового виконання рішень не входить до визначних законом переліку підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження.

За вищезазначених обставин, суд дійшов висновку, що державним виконавцем у відповідності з вимогами ст.25 Закону №606-XIV обґрунтовано відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим документом, а тому скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Враховуючи те, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості про отримання заявником оскаржуваної постанови, представник заявника ознайомився з матеріалами виконавчого провадження 04.02.2019 року, що підтверджується відміткою на заяві від 31.01.2019 року, а із скаргою заявник звернулася 14.02.2019 року (згідно поштового штампу), а тому строк звернення до суду вважається не пропущеним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 258-260, 448-450 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та рішення головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо відкриття виконавчого провадження відмовити повністю.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 06.04.2019 року.

Суддя Н. В. Маслюк