Ухвала

03 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 335/5731/16-ц

провадження № 61-28562св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: СтупакО. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Запорізької області від 07 червня 2017 року у складі колегії суддів: Трофимової Д. А., Крилової О. В., Воробйової І. А.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішень судів

У травні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 30 січня 2014 року між сторонами у справі укладений кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 13 700,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач підтвердив свою згоду, що підписана ним заява разом із умовами надання кредиту, Пам'яткою клієнта, Умовами та правила надання банківських послуг, тарифів складає підписаний між сторонами договір, про що свідчить підпис відповідач у заяві.

Відповідач у порушення взятих на себе договірних зобов'язань не виконав умови кредитного договору, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед банком у сумі 37 479,29 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом у сумі 13 940,00 грн, заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом - 19 978,37 грн, заборгованості зі сплати пені та комісії за користування кредитом - 1 300,00 грн, штрафу - 500,00 грн (фіксована частина) та 1 760,92 грн (процентна складова).

Враховуючи наведене позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму боргу.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2017 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 30 січня 2014 року в розмірі 13 940,00 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано пам'ятку клієнта та тарифи, які є складовими частинами укладеного між сторонами договору, що позбавило суд можливості з'ясувати розмір відсотків, комісії, неустойки, тощо, які не визначені іншими документами, що складають у своїй сукупності укладений договір та були надані суду. При цьому, відповідач не підтвердив, що договір між ним та банком укладався саме на умовах, визначених у доданих до позовної заяви Умовах та правилах надання банківських послуг, а позивачем, у свою чергу, підтвердження того, що на час укладення договору між сторонами Умови та правила діяли саме у такій редакції, не надано, як не надано і доказів на підтвердження того, що відповідач при укладенні договору ознайомився саме з цими Умовами та Правилами. Суд вважав, що за умови ненадання позивачем усіх документів, які виключно у своїй сукупності складають договір про надання банківських послуг, укладений із ОСОБА_4, а також сумнівності розрахунку заборгованості, законних підстав для задоволення заявлених вимог немає, тож позов підлягає задоволенню лише в тій частині, в якій його визнав відповідач.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 07 червня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 35 218,37 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд виходив із того, що розрахунок заборгованості за кредитом, зі сплати процентів за користування кредитом, за пенею та комісією, що наданий позивачем, обґрунтований наявними у справі доказами, оформлений належним чином відповідно до законодавства, здійснений згідно з умовами кредитного договору в межах заявлених позовних вимог, банком врахований період порушення відповідачем умов договору, а тому висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, за пенею та комісією не відповідають обставинам справи.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги та позиції інших учасників

У червні 2017 року ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Запорізької області від 07 червня 2017 року, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі заявник вказує на те, що в суді він не погоджувався із заявленим позовом у частині розміру кредитної заборгованості, оскільки відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості процентна ставка в період із січня по серпень 2014 року становила 27,6 %, з вересня 2014 року по березень 2015 року включно 32,4 %, а з березня 2015 року 42 %, тобто відповідач незаконно без згоди на це відповідача змінював розмір відсоткової ставки. Крім того, посилаючись на зазначені в позові вимоги позивач не надав пам'ятку клієнта та тарифи, які є складовими частинами укладеного між ним та банком договору, не надано доказів, що на момент укладення між сторонами договору діяли саме пред'явлені в суді Умови та правила надання банківських послуг, а також, що він був ознайомлений саме з цією редакцією Умов та правил.

У листопаді 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в яких просило касаційну скаргу відхилити, рішення апеляційного суду залишити без змін, посилаючись на те, що позивач довів факт укладення між сторонами кредитного договору, користування відповідачем банківськими послугами та невиконання відповідачем договірних зобов'язань, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано справу та надано строк для подачі заперечень на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набра чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 03 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначену цивільну справу передано Верховному Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до частини п'ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

С.О. Погрібний

Г.І. Усик