Справа № 598/1570/18
провадження № 2/598/116/2019
РІШЕННЯ

іменем України

"01" листопада 2019 р. Збаразький районний суд Тернопільської області у складі: головуючої судді Щербатої Г.Р.

секретаря Сливки М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Збаражі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

встановив :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу по договору позики від 02.01.2017 року та оформленої розписки. Свої вимоги мотивує тим, що 02 січня 2017 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики та оформлена розписка, відповідно до умов якого, він позичив відповідачу грошові кошти в сумі 50000 грн., з кінцевим терміном повернення 02.07.2017 року та на підтвердження укладеного договору позики та отримання грошових коштів, відповідач надала розписку в присутності двох свідків. Оскільки відповідач позику не повертає у строк визначений у договорі позики та розписці, тому він вимушений звернутися до суду із зазначеним позовом та просить стягнути з відповідача борг в сумі 50000 грн. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати на оплату судового збору в сумі 704 грн. 80 коп.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 07.12.2018 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі.

Від позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, не повідомила суд про причини неявки, не направила суду заяву про розгляд справи за її відсутності та не подала відзив на позов.

Оскільки, особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає можливим проведення розгляду справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд вважає за необхідне проводити заочний розгляд даної справи.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підставні і підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що відповідно до умов договору позики від 02.01.2017 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , позикодавець надав відповідачу ОСОБА_2 безвідсоткову позику в сумі 50000 грн., які позичальник зобов`язувалася повернути позикодавцеві до 02.07.2017 року.

Позичкове зобов`язання також було оформлено розпискою, написаною Позичальником відповідачем, із змісту якої вбачається, що ОСОБА_2 , позичила у Позичкодавця - ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 50000 гривень, з кінцевим терміном повернення до 02 липня 2017 року.

Як передбачено ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.2 ст.264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник, як передбачено статтею 1049 ЦК України, зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, згідно зі статтями 1046, 1047 ЦК України розписка є підтвердженням укладення договору позики, який вважається укладеним з моменту передачі грошей.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Проаналізувавши докази по справі, суд приходить до висновку, що не виконання відповідачем умов договору позики від 02 січня 2017 року порушило право позивача на повернення позичених коштів, яке підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів по договору позики в сумі 50000 грн. Крім того, боргова розписка від 02 січня 2017 року виявляє справжню правову природу укладеного між сторонами договору позики грошових коштів, наявність між сторонами позикових відносин, оригіналом розписки від 02 січня 2017 року, підтверджується, як факт отримання боржником ОСОБА_2 коштів за договором позики, так і зобов`язання повернути ці кошти Позикодавцю - ОСОБА_1 до 02 липня 2017 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові випрати понесені ним на оплату судового збору в сумі 704 грн. 80 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 81, 141, 263, 265, 268, 280, 352 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 50000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені на оплату судового збору в сумі 704 грн. 80 копійок.

Вказане заочне рішення суду може бути переглянуте Збаразьким районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, яку слід подати до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 04 листопада 2019 року.

Суддя Збаразького

районного суду Щербата Г.Р.