Провадження № 2-н/331/162/2019
Справа № 331/1516/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2019 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Скользнєва Н.Г., перевіривши відповідність заяви ОСОБА_1 (адреса: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. № 110 «б»АДРЕСА_1) про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 (адреса: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. № 110 «б»АДРЕСА_1) аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вимогам ЦПК України,

В С Т А Н О В И В:

05 квітня 2019 року в провадження Жовтневого районного суду м. Запоріжжя на розгляд надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частин заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 167 ЦПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Судом встановлено, що з 16 серпня 2003 року по 30 квітня 2013 року ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, який розірвано на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 квітня 2013 року, ухваленого по справі № 331/2925/13-ц (провадження № 2/331/961/13).

Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

Боржник матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки у добровільному порядку не надає, у звязку з чим ОСОБА_1 бажає отримувати аліменти за судовим рішенням.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як визначено ст.. 181 СК України та Пленумом ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»при відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 5 ст. 183 СК України той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Заявником предявлена вимога, яка не відповідає положенням п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, а саме щодо стягнення аліментів у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК цього Кодексу.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 (адреса: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. № 110 «б»АДРЕСА_1) у видачі судового наказу про стягнення ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частин заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Розяснити заявникові, що у відповідності до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Повний текст ухвали складено 08 квітня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

08.04.2019