ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2019 року про передачу справи на розгляд іншого суду

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.05.2019 року справу передано за підсудністю на розгляд до Селидівського міського суду Донецької області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування вказаної ухвали та передачу справи за підсудністю на розгляд Голосіївського районного суду м. Києва.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач просить ухвалу залишити без змін, а скаргу відповідача без задоволення.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Передаючи справу на розгляд до Селидівського міського суду Донецької області, суд першої інстанції виходив з того, що справа не підсудна даному суду.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з пунктом першим частини 1 статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Звертаючись до суду першої інстанції позивач скористався правом вибору підсудності за правилами ч.15 ст. 28 ЦПК України, відповідно до якої позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, предявляються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача, та звернувся із зазначеним позовом до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, оскільки місце реєстрації одного з відповідачів - ОСОБА_3 - АДРЕСА_1 , а у відповідності до Розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року №2710/38-14 Про визначення територіальної підсудності справ, визначено територіальну підсудність справ, підсудних Куйбишевському районному суду міста Донецька - Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Місцевий суд, встановивши, що остання відома адреса місця реєстрації відповідача ОСОБА_3 належить до території Ворошилівського району м. Донецька, підсудна Ворошилівському районному суду міста Донецька, передав справу на розгляд до Селидівського міського суду Донецької області, з підстав, що справа не підсудна Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Як убачається з матеріалів справи, предметом спору є визнання недійсності договору позики укладеного саме між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відповідно до якого позивач ОСОБА_2 взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти. Тобто, ОСОБА_3 не є стороною цих правовідносин, жодних позовних вимог до ОСОБА_3 позивачем не заявлено.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. АДРЕСА_3 ).

Згідно відомостей з управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Донецькій області від 05.02.2019 року, станом на час вирішення судом питання щодо відкриття провадження у справі, відомості щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_3 - відсутні (а.с.34,35). Остання відома адреса його реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с.60). Місце проживання ОСОБА_3 : АДРЕСА_4 , про що також зазначає саме позивач у позовній заяві та не заперечував апелянт.

Місцевий суд на зазначене не звернув уваги та не врахував, що найбільш ефективним та доступним для розгляду справи, враховуючи предмет позову та данні щодо реєстрації місця проживання відповідачів, є місто Київ.

Колегія суддів приходить до висновку, що оскільки предметом спору є оскарження правочину, відповідач ОСОБА_1 є стороною основного зобовязання, зареєстрована та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 , місце проживання, перебування відповідача ОСОБА_1 належить до територіальної юрисдикції Голосіївського районного суду м. Києва (03127, м. Київ, вул АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 ), ОСОБА_3 не є стороною спірних правовідносин, жодних позовних вимог до ОСОБА_3 позивачем не заявлено, для ефективного розгляду зазначеної справи, цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики підлягає передачі на розгляд за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва.

Відповідно до частини 2 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової про передачу справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,376,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2019 року про передачу справи на розгляд іншого суду скасувати та постановити нову.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики передати на розгляд за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко