ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.

суддів - Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2017 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання правочину удаваним, заміну сторони у договорі купівлі-продажу, усунення перешкод у користуванні квартирою,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2017 року позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання правочину удаваним, заміну сторони у договорі купівлі-продажу, усунення перешкод у користуванні квартирою.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що на початку 2002 року у нього виник намір придбати житло з метою, подальшої здачі придбаного житла в оренду третім особам.

У зв'язку з цим, ОСОБА_2, перебуваючи в добрих стосунках з ОСОБА_1, запропонував ОСОБА_1 у середині лютого 2002 року відшукати квартиру, яка матиме попит, як житло для зняття в оренду третіми особами, а коли вона підшукає таку квартиру, то він її придбає за власні кошти, а ОСОБА_1, після того, як ОСОБА_2 придбає таку квартиру, буде займатися питанням здачі квартири в оренду.

Отримавши від ОСОБА_1 згоду про допомогу, ОСОБА_2, домовився з останньою про те, що у разі відшукання ОСОБА_1 відповідної квартири, ОСОБА_2 за власні кошти придбає таку квартиру, а після придбання підшуканої ОСОБА_1 квартири, вона буде вирішувати усі питання пов'язані зі сдачею придбаної ОСОБА_2, квартири в найм.

Після досягнення згоди, ОСОБА_1, виконуючи свою частину домовленості надала ОСОБА_2, адресу квартири та контактний номер телефону особи, яка продавала квартиру АДРЕСА_1.

На початку березня 2002 року, ОСОБА_2, зателефонувавши за наданим ОСОБА_1 телефоном домовився з ОСОБА_3 про показ квартири АДРЕСА_1.

Вказана квартира № 12(дванадцять) знаходиться у житловому будинку А-5 складається з : 1,6- коридорів, 2,3,4-житлових кімнат,5-ванної, 7-туалету, 8- кухні,9,10 -вбудованих шаф,11-балкону, житловою площею 45,7 кв.м, загальною площею 73,4 кв.м.

Квартира № 12(дванадцять) належала продавцям ОСОБА_4, та ОСОБА_5, на підставі свідоцтва про право власності на житло, посвідченого 09.10.1995 році Дніпропетровським Комбайновим заводом, та зареєстрованого у Дніпропетровському міському інвентар бюро в реєстровій книзі № 170-п за реєстровим № 44.

ОСОБА_3, діяла від імені ОСОБА_5, на підставі довіреності, реєстровий № 1152, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Кухтіною В.В. 01 березня 2002 року, та від імені ОСОБА_7, на підставі довіреності, реєстровий № 3д-390 посвідченої нотаріусом міста Москва, ОСОБА_8 09 липня 2001 року.

03 квітня 2002 року, ОСОБА_2.узгодивши з ОСОБА_3, ціну квартири АДРЕСА_1 та дату придбання, в присутності ОСОБА_9 та ОСОБА_10 передав ОСОБА_3 в якості завдатку грошові кошти в розмірі дванадцять тисяч доларів США, що станом на 03 квітня 2002 року згідно курсу НБУ становило 63 840 (шістдесят три тисячі вісімсот сорок )грн. 00 коп..

На підтвердження факту передачі грошових коштів в якості завдатку, ОСОБА_3 надала ОСОБА_2 розписку, оригінал якої оглянуто в суді апеляційної інстанції.

Також, при передачі ОСОБА_2 ОСОБА_3, грошових коштів в якості завдатку за придбання квартири АДРЕСА_1, та в присутності ОСОБА_3 знову обговоривши з ОСОБА_1, раніше досягнуті між ними домовленості, додатково дійшли згоди стосовно того, що 05 квітня 2002 року буде тимчасово укладено договір купівлі-продажу квартири за яку ОСОБА_2 передав власні грошові кошти, саме між ОСОБА_1 як покупцем та ОСОБА_3 як продавцем.

Також, ОСОБА_2, 03 квітня 2002 року, в присутності ОСОБА_3, домовився з ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_1 до травня 2005 року, розірве договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 з ОСОБА_3, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 05 квітня 2002 року, а ОСОБА_3, одразу після розірвання з ОСОБА_1, договору купівлі-продажу кварти укладе новий договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 між нею - ОСОБА_3, та ОСОБА_2 .

05 квітня 2002 року ОСОБА_3 уклала з ОСОБА_1 договір купівлі-продажу за № 1921 за яким ОСОБА_3, діючи від імені ОСОБА_5, на підставі довіреності, реєстровий № 1152, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Кухтіною В.В. 01 березня 2002 року, та ОСОБА_7, на підставі довіреності, реєстровий № 3д-390 посвідченої нотаріусом міста Москва, ОСОБА_8 09 липня 2001 р. згідно з яким, ОСОБА_4, ОСОБА_5 продали, а ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_1.

Станом на кінець листопада 2017 року, ОСОБА_1. не виконала умови домовленостей досягнутих 03 квітня 2002 року, між нею та ОСОБА_2, стосовно розірвання договору купівлі-продажу від 05 квітня 2002 року, укладеного між ОСОБА_3, та ОСОБА_1, чим позбавила ОСОБА_2 можливості укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 з ОСОБА_3 .

Факт невиконання ОСОБА_1, умов домовленостей досягнутих з ОСОБА_2 03 квітня 2002 року, стосовно розірвання до кінця травня 2005 року договору купівлі-продажу квартири від 05 квітня 2002 року, підтверджується тим, що ОСОБА_1, 28липня 2005 року, зареєструвалась в квартирі АДРЕСА_1.

На не виконання ОСОБА_1 умов домовленостей досягнутих 03 квітня 2002 року, також вказує і той факт, що на початку 2006 року, ОСОБА_2, стало відомо , що ОСОБА_1, намагається отримати в КП «ДМБТІ» довідку-характеристику на квартиру АДРЕСА_1 для укладання договору купівлі -продажу.

У зв'язку з такими діями ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернувся з заявою до АНД РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області з заявою під № 1199 від 10.03.2006 р., що підтверджується листом з АНД РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області на ім'я начальника КП «ДМБТІ» м. Дніпропетровська, на підставі якого КП «ДМБТІ» відповідно до листа за № 2379 від 16.03.2006 р., відмовило ОСОБА_1 у видачі довідки -характеристики на квартиру АДРЕСА_1 для укладання договору купівлі - продажу.

Крім того, ОСОБА_1, не виконуючи умови домовленостей досягнутих між нею, та ОСОБА_2, в частині розірвання договору купівлі-продажу АДРЕСА_1 укладеного 05 квітня 2002 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, та позбавляючи ОСОБА_2 можливості укласти договір купівлі-продажу квартири з ОСОБА_3, позбавила дійсного покупця квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 можливості користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Наявність домовленості між ОСОБА_2, та ОСОБА_1 стосовно розірвання до кінця травня 2005 року договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 укладеного 05 квітня 2005 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з метою подальшого укладання договору купівлі-продажу цієї квартири між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, та з урахуванням того, що квартира була придбана за власні кошти ОСОБА_2, договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 укладений 05 квітня 2002 року за реєстровим № 1921 укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_1, є удаваним в частині покупця за цим договором, та укладеним з метою приховання іншого правочину, договору купівлі-продажу квартири між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені.

Визнано Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 реєстровий № 1921 укладений 05 квітня 2002 року між ОСОБА_3, що діяла від імені ОСОБА_4, ОСОБА_5, та ОСОБА_1 удаваним в частині покупця.

Змінено у договорі купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 за реєстровим 1921 від 05 квітня 2002 року сторону договору, а саме покупця квартири в цьому договорі з ОСОБА_1 (іпн: НОМЕР_1) на ОСОБА_2 (іпн: НОМЕР_2);

Усунуто ОСОБА_2 (іпн:НОМЕР_2) перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1, шляхом виселення ОСОБА_1 (іпн : НОМЕР_1)з квартири АДРЕСА_1, та зняти ОСОБА_1 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір по 960 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК судове рішення повинне ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з того, що договір купівлі-продажу укладений 05 квітня 2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено з метою приховання іншого правочину, договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Проте, колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Згідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до пунктів 1 та 3 ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим статтею 203 цього Кодексу.

Як встановлено ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона ( продавець ) передає або зобов'язується передати майно ( товар ) у власність другій стороні ( покупцеві ), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно ( товар ) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Крім того, відповідно до вимог ст. 235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Тобто, відповідно до вимог чинного законодавства встановлено порядок визнання правочину удаваним лише вцілому і лише вразі вчинення такого правочину для приховання іншого, а визнання удаваним правочину лише в частині сторони такого правочину, законодавством не передбачено.

Крім того, як убачається з матеріалів справи, судом першої інстанції не було встановлено повний суб"єктний склад спору, не встановлено належних відповідачів у справі. Так, відповідачем зазначено фактично особу, яка є представником колишніх власників спірного майна та виконувала лише представницькі функції на підставі нотаріально посвідчених довіреностей, якими визначено конкретний обсяг повноважень. Тобто, належними відповідачами у справі мали бути безпосередньо ОСОБА_4 та ОСОБА_5, як власники майна, яке на підставі правочину було відчужено, тобто безпосередні учасники правочину, а не ОСОБА_3, яка діяла від їх імені.

Суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості вирішити зазначене питання на даній стадії процесу.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд зазначеного в повній мірі не врахував.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, колегія дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування рішення ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На підставі статті 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2880 грн. за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,376,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2017 року - скасувати і ухвалити нове.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання правочину удаваним, заміну сторони у договорі купівлі-продажу, усунення перешкод у користуванні квартирою - відмовити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2880 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П.Красвітна

І.А. Єлізаренко