ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 2-314/11 Головуючий в І інстанції: Клімченко М.І.
Номер провадження: 22-ц/819/673/19 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.

секретар Прушинська О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області від 06 лютого 2019 року, у складі судді Клімченка М.І., постановлену за наслідками розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрфінанс груп" (заінтересовані особи: Скадовський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль") про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчих документів у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

08 січня 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрфінанс груп" звернулося до суду із заявою, в якій просило:

--- замінити сторону у виконавчому провадженні - стягувача публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрфінанс груп" за виконавчими листами, виданими 17 липня 2012 року на підставі рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 27 липня 2011 по справі №2-314/11 щодо солідарного стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованості за кредитним договором №014/16/1594 від 03.10.2007 року в розмірі 33479,01 доларів США, що еквівалентно 266610,06грн, а також судових витрат судового збору в розмірі 1700,00грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00грн;

--- видати дублікати виконавчих листів відносно боржників ОСОБА_2, ОСОБА_3, виданих на виконання рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 27 липня 2011 року по справі №2-314/11 щодо солідарного стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованості за кредитним договором №014/16/1594 від 03.10.2007 року в розмірі 33479,01 доларів США, що еквівалентно 266610,06грн, а також судових витрат судового збору в розмірі 1700,00грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00грн.

Заява обґрунтована наступним.

В провадженні Скадовського районного суду Херсонської області перебувала цивільна справа №2-314/11 за позовом ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором №014/16/1594 від 03.10.2007 року, укладеним між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_2.

Заочним рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 27 липня 2011 року у вказаній справі позов був задоволений, з відповідачів на користь позивача було стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором №014/16/1594 від 03.10.2007 року в розмірі 33479,01 доларів США, що еквівалентно 266610,06грн, а також судові витрати в розмірі 1820,00грн. Вказане рішення набрало законної сили 13.06.2012 року.

12 грудня 2017 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" і публічним акціонерним товариством "Комерційний індустріальний банк" був укладений договір відступлення права вимоги №114/50 та 18 грудня 2017 року був укладений нотаріально посвідчений договір відступлення прав за договорами застави. За вказаними договорами первісний кредитор передав (відступив), а ПАТ "КІБ" прийняв усі права вимоги до боржників за кредитними договорами та договорами забезпечення (застави), у тому числі до ОСОБА_2, ОСОБА_3.

В подальшому, 12 грудня 2017 року між публічним акціонерним товариством "Комерційний індустріальний банк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрфінанс груп" був укладений договір відступлення права вимоги та 18 грудня 2017 року був укладений нотаріально посвідчений договір відступлення прав за договорами застави. За вказаними договорами ПАТ "КІБ" передав (відступив), а новий кредитор ТОВ "Фінансова компанія "Укрфінанс груп" прийняв усі права вимоги до боржників за кредитним портфелем та договорами забезпечення (застави), у тому до ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Станом на теперішній час заборгованість не погашена, тому у кредитора, як сторони виконавчого провадження, а саме стягувача, виникає необхідність звернутися до органів виконавчої служби щодо примусового виконання вказаного рішення суду.

Виконавчі листи №2-314/11, видані 17.07.2012 року щодо стягнення з боржників ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за рішенням суду, направлялись АТ "Райффайзен Банк Аваль" до органів виконавчої служби для примусового виконання, вони перебували на примусовому виконанні у Скадовському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, виконавчі провадження відповідно №38732710 та №48286321. Виконавчий лист відносно ОСОБА_3 був повернутий постановою від 24.01.2017 року, а відносно ОСОБА_2 був повернутий постановою від 29.03.2017 року.

Заявником ТОВ "Фінансова компанія "Укрфінанс груп" оригінали вказаних виконавчих листів не отримувались від ПАТ "КІБ", що підтверджується Актом приймання-передачі документації від 30.08.2017 року. Були передані лише їх копії. Це свідчить про їх втрату.

Відсутність оригіналів виконавчих листів унеможливлює виконання судового рішення.

Отже виникла необхідність замінити сторону виконавчого провадження та видачі дублікатів виконавчих листів, що може відбуватись не лише у відкритому виконавчому провадженні, оскільки підставою для заміни кредитора внаслідок правонаступництва, у тому числі й у відкритому виконавчому провадженні, є настанні певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов'язки, або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами. Тому, навіть якщо виконавче провадження відсутнє, заміна сторони виконавчого провадження можлива та необхідна, оскільки, не замінивши сторону, вона не зможе повторно звернутися до державної виконавчої служби, що передбачено законом.

Посилаючись, зокрема, на ст.442 ЦПК України та пп.17.4 п.17 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, заявник просив задовольнити заяву.

Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 06 лютого 2019 року заяву було задоволено.

На зазначену ухвалу ОСОБА_2 подана апеляційна скарга, в якій, пославшись на порушення норм процесуального права й неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу та відмовити в задоволенні заявлених вимог. Зокрема, скаржник вказав, що суд не звернув увагу на те, що передумовами заміни сторони виконавчого провадження є, серед іншого, наявність чинного (не завершеного, не закінченого) виконавчого провадження. Суд же, постановляючи оскаржувану ухвалу, не перевірив, чи існує виконавче провадження у вказаній цивільній справі. Натомість на його запит Скадовським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області надано відповідь про те, що станом на 19.02.2019 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-314/11 на примусовому виконанні не знаходиться. Аналогічна інформація міститься і в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень. Таким чином наразі відсутнє виконавче провадження з примусового виконання вказаного судового рішення, а тому заява задоволенню не підлягає.

У своєму відзиві Генеральний директор ТОВ "ФК "Укрфінанс груп" просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін.

Справа призначалась до апеляційного розгляду на 19.03.2019 року о 10-30 годині та повторно - на 02.04.2019 року о 15-30 годині. Проте учасники справи, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судові засідання не з'явились, про причини неявки суду не повідомили. У зв'язку з цим апеляційний суд вважає причину неявки в судове засідання вказаних осіб неповажною, вважає, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду справи, а тому ухвалив розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається таке.

В провадженні Скадовського районного суду Херсонської області перебувала цивільна справа №2-314/11 за позовом ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором.

Заочним рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 27 липня 2011 року у вказаній справі позов був задоволений, з відповідачів на користь позивача було стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором №014/16/1594 від 03.10.2007 року в розмірі 33479,01 доларів США, що еквівалентно 266610,06грн, а також також судові витрати в розмірі 1820,00грн. Вказане рішення набрало законної сили 13.06.2012 року (а.с.12).

На підставі вказаного рішення Скадовським районним судом Херсонської області було видано 17 липня 2012 року два виконавчі листи №2-314/11 (відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3) про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором в розмірі 33479,01 доларів США, що еквівалентно 266610,06грн, а також судових витрат в розмірі 1820,00грн (а.с.13, 14).

Зазначені виконавчі листи №2-314/11 щодо стягнення з боржників ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за рішенням суду направлялись АТ "Райффайзен Банк Аваль" до органу виконавчої служби для примусового виконання, вони перебували на примусовому виконанні у Скадовському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, виконавчі провадження відповідно №38732710 та №48286321.

Виконавчий лист відносно ОСОБА_3 був повернутий постановою від 24.01.2017 року (на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" - у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернення стягнення, і здійснені державним виконавцем заходи виявились безрезультатними), а виконавчий лист відносно ОСОБА_2 був повернутий постановою від 29.03.2017 року (на підставі п.4 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" - стягувач не здійснив авансування витрат на проведення виконавчих дій) (а.с.15, 16).

Відповідно до Договору відступлення права вимоги №114/50 від 12 грудня 2017 року (а.с.17-21), укладеного між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" ("Первісний кредитор") і публічним акціонерним товариством "Комерційний індустріальний банк" ("Новий кредитор"), Витягу з Додатку №6 до нього (а.с.23) та Витягу з реєстру боржників (Додаток №2) до нього (а.с.22), а також відповідно до нотаріально посвідченого договору відступлення прав за договорами застави від 18 грудня 2017 року (а.с.25-26), укладеного між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" ("Первісний заставодержатель") і публічним акціонерним товариством "Комерційний індустріальний банк" ("Новий заставодержатель"), Витягу з Додатку №1 до нього (а.с.27) - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" передав (відступив), а ПАТ "КІБ" прийняв усі права вимоги до боржників за кредитними договорами та договорами забезпечення (застави), у тому числі до боржника та заставодавця ОСОБА_2. Предметом застави є автомобіль Chevrolet/Captiva/НОМЕР_1/НОМЕР_2//2007р, позичальник - ОСОБА_2, кредитний договір №014/16/1594 від 04.10.2007, зареєстрована вартість - 161231,00грн.

Відповідно до Договору відступлення права вимоги від 12 грудня 2017 року (а.с.28-31), укладеного між публічним акціонерним товариством "Комерційний індустріальний банк" ("Первісний кредитор") і товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрфінанс груп" ("Новий кредитор"), Витягу з Додатку №6 до нього (а.с.33) та Витягу з реєстру боржників №1 до нього (а.с.32), а також відповідно до нотаріально посвідченого договору відступлення прав за договорами застави від 18 грудня 2017 року (а.с.36-37), укладеного між публічним акціонерним товариством "Комерційний індустріальний банк" ("Первісний Заставодержатель") і товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрфінанс груп" ("Новий заставодержатель"), Витягу з Додатку №1 до нього (а.с.38) - ПАТ "Комерційний індустріальний банк" передав (відступив), а ТОВ "Фінансова компанія "Укрфінанс груп" прийняв усі права вимоги до боржників за кредитними договорами та договорами забезпечення (застави), у тому числі до боржника та заставодавця ОСОБА_2. Предметом застави є автомобіль Chevrolet/Captiva/НОМЕР_1/НОМЕР_2//2007р, позичальник - ОСОБА_2, кредитний договір №014/16/1594 від 04.10.2007, зареєстрована вартість - 161231,00грн.

Згідно повідомленню від 20.12.2017 року ОСОБА_2 був повідомлений про відступлення ПАТ "Комерційний індустріальний банк" новому кредитору ТОВ "Фінансова компанія "Укрфінанс груп" права вимоги до нього за вказаними кредитним договором та договором застави (а.с.39).

Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 06 лютого 2019 року було задоволено заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрфінанс груп" про заміну стягувача та видачу дублікатів виконавчих листів, а саме було замінено стягувача публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрфінанс груп" (у виконавчих провадженнях по примусовому виконанню виконавчих листів у цивільній справі №2-314/11 про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором в сумі 33479,01 доларів США, що еквівалентно 266610,06грн, а також судових витрат в сумі 1700,00грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120,00грн) (а.с.124-126).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань ТОВ "Фінансова компанія "Укрфінанс груп" займається діяльністю - надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення) (а.с.11).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов'язковим до виконання.

Пунктом 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вбачається з практики Європейського Суду з прав людини.

В п.п.40 і 41 рішення ЄСПЛ "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997 року зазначається, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". Ефективний захист сторони у такому судовому процесі та відновлення законності передбачають, що адміністративні органи зобов'язані виконати рішення цього суду. У зв'язку з цим Суд зазначає, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За ст.514 вказаного Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 515 вказаного Кодексу передбачено випадки коли заміна кредитора не допускається, а саме не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора, зокрема у зобов'язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Відповідно до ч.1 ст.516 вказаного Кодексу заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, така заміна в результаті відступлення права вимоги (цесія) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

З аналізу положень ст.ст.516, 517 ЦК України вбачається наступне: заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом; ця заміна не впливає на обов'язок боржника погашати кредит взагалі, в тому числі первісному кредитору у випадку неповідомлення його про передачу права вимоги іншій особі.

За змістом ст.512 ЦК України, ст.378 ЦПК України та ст.8 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником. Зокрема, за п.п.1, 2 ч.1 ст.512 ЦК на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора: у разі передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); у разі правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування). І така заміна кредитора належним кредитором відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги відповідно до ч.5 ст.8 Закону України "Про виконавче провадження", ст.378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання (якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження).

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися не лише на стадії виконавчого провадження (під час виконання рішення суду за виконавчим листом), а і до відкриття виконавчого провадження у справі за умов настання певних обставин, що мають юридичне значення, зокрема вибуття стягувача із зобов'язання після постановлення щодо нього судового рішення.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов'язковості виконання рішення суду. Але реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише у порядку, визначеному ст.442 ЦПК України, шляхом заміни сторони у виконавчому листі, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у виконавчому листі, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Про це також зазначено і в постановах Верховного Суду, зокрема, від 25.04.2018 року (у справі №761/14076/14-ц), від 03.05.2018 року (у справі №409/559/15-ц).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пп.17.4 п.17 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей, зокрема, до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

За положеннями ст.12 Закону України "Про виконавче провадження":

--- виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців (ч.1);

--- строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, зокрема, пред'явлення виконавчого документа до виконання (п.1 ч.4).

За положеннями ст.22 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, чинній на час ухвалення вказаного заочного рішення суду від 27.07.2011 року, на час набрання ним законної сили (13.06.2012 року) та на час видачі виконавчих листів (17.07.2012 року):

--- виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки, зокрема, інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом (п.2 ч.1);

--- строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення (п.1 ч.2).

За положеннями ч.1 ст.37 вказаного Закону виконавчий документ повертається стягувачу, якщо, зокрема:

--- у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (п.2);

--- стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа (п.4).

Згідно ч.5 ст.37 вказаного Закону повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже, станом на 24.01.2017 року та 29.03.2017 року вказані виконавчі листи (відповідно боржника ОСОБА_3 та боржника ОСОБА_2) знаходилися на виконанні.

Тобто, вони були пред'явлені до виконання, а тому згідно п.1 ч.4 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" строки пред'явлення виконавчого документа до виконання були перервані.

Потім вказані виконавчі листи були повернуті, а відтак за ч.5 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач вправі повторно пред'явити відповідний виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, тобто протягом 3-х років.

Як вказано в заяві, заявником ТОВ "Фінансова компанія "Укрфінанс груп" оригінали вказаних виконавчих листів не отримувались від ПАТ "КІБ", що підтверджується Актом приймання-передачі документації від 30.08.2017 року. Йому були передані лише їх копії, що свідчить про втрату вказаних виконавчих листів. Відсутність же оригіналів виконавчих листів унеможливлює виконання судового рішення.

Таким чином, постановляючи ухвалу про видачу дублікатів виконавчих листів та про заміну сторони виконавчого провадження зі стягувача ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на його правонаступника ТОВ "Фінансова компанія "Укрфінанс груп", суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, зокрема і поза межами виконавчого провадження, з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

Отже, суд ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення, висновки якого не спростовані.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону та висновків суду не спростовують. Зокрема, посилання скаржника на відсутність виконавчого провадження з примусового виконання вказаного заочного рішення від 27.07.2011 року, що, на його думку, унеможливлює розгляд та вирішення питання заміни сторони виконавчого провадження, не може бути прийнято до уваги, оскільки, як вже зазначалось, заміна кредитора належним кредитором у встановлених випадках, зокрема, у разі передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги відповідно до ч.5 ст.8 Закону України "Про виконавче провадження", ст.378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання (якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження).

Апеляційний суд також враховує й те, що скаржник ОСОБА_2, який просить оскаржувану ухвалу скасувати в повному обсязі, не уповноважений діяти від імені ОСОБА_3, яка не оскаржувала зазначену ухвалу суду першої інстанції.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України це є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст.367, п.2 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області від 06 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання безпосередньо до Верховного Суду касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 03 квітня 2019 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська