Справа №: 486/6/17 Провадження № 4-с/486/5/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року м.Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Кучмар В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , про визнання дій приватного виконавця виконавчого округу Миколаївського округу Баришнікова Артема Дмитровича незаконними у цивільній справі №486/6/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

без участі учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

09 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулась зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївського округу Баришнікова А.Д., в якій просила визнати оцінку вартості квартири недійсною та призначити оцінку майна у судовому порядку.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що на виконанні приватного виконавця перебуває виконавчий лист №486/6/17, виданий на підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики. На виконання рішення суду приватним виконавцем був накладений арешт на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . В рамках виконавчого провадження була проведена оцінка та визначена вартість арештованого майна в сумі 300076 грн., про що було повідомлено учасників виконавчого провадження.

Посилаючись на те, що оцінка квартири була проведена з порушенням методики, без погодження зі сторонами виконавчого провадження, без фактичного огляду, а також на те, що сторонам не були надані копії звіту, грошова оцінка квартири значно занижена, що порушує права боржника.

07 травня 2019 року ухвалою суду до участі в справі було залучено як заінтересовану особу суб`єкта господарювання представника ТОВ «Незалежний центр оцінки, експертизи та аналітики «Пи Кан» Оконську Н.С.

11 червня 2019 року ОСОБА_3 уточнив вимоги, просив зобов`язати приватного виконавця призначити повторну оцінку спірної квартири.

В судове засідання скаржник ОСОБА_1 не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання заявлених вимог у повному обсязі.

Представник скаржника ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про відкладення розгляду скарги, у попередніх судових засіданнях надав пояснення, уточнив скаргу.

Суб`єкт оскарження приватний виконавець виконавчого округу Миколаївського округу Баришніков А.Д. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, надав відзив на скаргу, згідно якого заперечує проти задоволення вимог скаржника, вважає, що діяв у межах повноважень, визначених законом.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, та надала звіт з оцінки двокімнатної квартири АДРЕСА_1 та рецензію на звіт.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, судом належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. З урахуванням того, що за час розгляду справи учасники процесу надали свої пояснення усно або письмово, суд вважає можливим розглянути скаргу у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та заперечень, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївського округу Баришнікова А.Д. від 04.02.2019 року було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №486/6/17, виданим на підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики в сумі 765235,03 грн. та судових витрат в сумі 1311,80 грн. /а.с.11/. Приватним виконавцем були вчинені дії щодо забезпечення примусового виконання рішення, а саме накладено арешт на майно, що належить боржнику двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 площею 51 кв.м. із повною забороною відчуження /а.с.30-31/. Постановою приватного виконавця від 14.03.2019 року було визначено суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Незалежний центр оцінки, експертизи та аналітики «ПИ КАН», зобов`язано його надати звіт про оцінки квартири та попереджено виконавця про кримінальну відповідальність за відмову від виконання обов`язків та надання неправдивого звіту /а.с.33/.

Згідно звіту про незалежну оцінку квартири АДРЕСА_1 її вартість складає 300076,00 грн. /а.с.37/. Проте скаржником надана довідка ФОП Полупаненко, який згідно сертифікату та кваліфікаційного свідоцтва /а.с.10/ є зареєстрованим суб`єктом оціночної діяльності, про те, що вартість квартири складає 420 тис. грн. /а.с.9/.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Таким чином суду надано дві різні оцінки нерухомого майна, які здійснені кваліфікованими суб`єктами оціночної діяльності. Проте, при дослідженні звіту ОСОБА_4 встановлено, що самим суб`єктом оцінки зазначено про те, що розрахунок вартості нерухомого майна здійснювався без візуального обстеження технічного стану і «розрахунок вартості було зроблено на припущенні, що квартира є типовою», «квартира має бути обладнана» /а.с.36/, тобто звіт не обгрунтований реальним дослідженням.

Згідно положень ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору.

Визнання вартості, оцінка майна боржника (ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження») є процесуальною дією виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії. Приватний виконавець відповідно до Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» повинен здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, керуючись принципами законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Згідно з приписами ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в ст. 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

При цьому, положеннями ч. 6 ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» унормовано, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Національний стандарт №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету міністрів України від 10.09.2003 року № 1440 є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому Стандарті, використовуються в інших національних стандартах. Даним Стандартом (п.п. 50-55), зокрема, визначені загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна.

Національний стандарт №2 «Оцінка нерухомого майна», затверджений постановою Кабінету міністрів України від 28.10.2004 року №1442, є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Таким чином, оцінка нерухомого майна має здійснюватись відповідно до Національного стандарту № 2 «Оцінка нерухомого майна» з урахуванням вимог Національного стандарту № 1, яким визначено загальні засади.

Так, згідно з приписами п. 50 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.

Відповідно до п. 51 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності:

укладення договору на проведення оцінки,

ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки,

ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів,

вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування,

узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів,

складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки,

доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Крім того, ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Таким чином, незважаючи на вибір експертом методичного підходу оцінки майна, підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує в будь-якому випадку ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього. В рамках виконавчого провадження, замовник оцінки, тобто державний або приватний виконавець, повинен забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, в разі невиконання всього вищевказаного експертна оцінка ринкової вартості нерухомого майна є недійсною.

Із рецензії на звіт №71/03-19 вбачається, що в цілому звіт відповідає нормативно-правовим актам, проте згідно оціночного листа рецензента (додаток до рецензії №2) не в повному обсязі надано технічний стан об`єкта (п.1.5), недостатньо інформації для проведення оцінки (п.7).

Враховуючи вищевикладене, приватний виконавець при ознайомленні зі звітом про оцінку майна мав звернути увагу на його невідповідність вимогам закону. Проте виконавець виконав свої обов`язки формально, що призвело до оскарження його дій.

Судовий контроль за виконанням рішень передбачає можливість оскарження дій державних та приватних виконавців, проте суд обмежений у праві втручатися у хід виконавчого провадження та самостійно призначати будь-які процесуальні дії на цій стадії, оскільки це призведе до дисбалансу у повноваженнях органів судової та виконавчої влади і не передбачено чинним законодавством, а тому вимога скаржника про призначення в судовому порядку грошової оцінки майна задоволенню не підлягає. Разом з тим вимога щодо зобов`язання вчинити певні дії повністю відповідає завданням судового контролю на стадії виконання рішення суду, оскільки виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Велика Палата Верховного суду у постанові №520/5696/14-ц від 16 січня 2018 року зазначила, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб та здійснювати заходи, необхідні для своєчасного виконання рішення в порядку та спосіб, встановленому виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 18, 76-81, 260, 353, 447, 448, 450, 451 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання дій приватного виконавця виконавчого округу Миколаївського округу Баришнікова Артема Дмитровича незаконними задовольнити частково.

Визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївського округу Баришнікова Артема Дмитровича з прийняття звіту №71/03-19 про незалежну оцінку квартири АДРЕСА_1 незаконними.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Миколаївського округу Баришнікова Артема Дмитровича призначити повторну оцінку квартири АДРЕСА_1 .

В задоволенні вимог ОСОБА_1 про визнання звіту про грошову оцінку №71/03-19 про незалежну оцінку квартири АДРЕСА_1 недійсним та призначення оцінки квартири АДРЕСА_1 в судовому порядку відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Южноукраїнського міського суду Г. А. Далматова