Справа № 481/1093/19
Провадж.№ 2/481/352/2019
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.10.2019 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Вжещ С.І.,

при секретарі Юхименко Т.М.,

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Новий Буг цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Універсальна біржа "Південь", ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним,

В С Т А Н О В И В:

16.08.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , який за життя, 07.12.2001 року, придбав у відповідача ОСОБА_5 вищевказаний житловий будинок, однак посилаючись на те, що вказана угода купівлі-продажу була зареєстрована між цими особами на Універсальній біржі «Південь», успадкувати вказане спадкове майно після його смерті вона не має можливості, оскільки як роз`яснив їй нотаріус, угода укладена її батьком є недійсною через те, що вона нотаріально не посвідчена. Іншого способу прийняти у спадок даний будинок після смерті ОСОБА_4 не існує, що і змусило її звернутися до суду з вказаним позовом.

04.09.2019 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у спрощеному позовному провадженні.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 , посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 на судовий розгляд справи не з`явився, втім надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності. Пред`явлений до нього позов визнав повністю і не заперечував проти його задоволення.

Третя особа без самостійних вимог, Універсальна біржа «Південь», про розгляд справи повідомлялася належним чином, однак в судове засідання явку свого представника не забезпечила, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надіслала, заперечення на позов до суду не подала.

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 в судове засідання на виклик суду не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляд справи повідомлялася належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позову до суду не надіслав.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна за № 3250 від 07.12.2001 року, зареєстрованого Універсальною біржею «Південь» (м. Миколаїв) в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 3250 від 07.12.2001 року, ОСОБА_2 , як власник житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , продав покупцю ОСОБА_4 , належний йому будинок і сторони підписали зазначений договір (а.с.8).

В силу ст. 227 ЦК України в редакції Закону 1963 року (діяла на момент укладення сторонами договору) договір купівлі-продажу будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 47 ЦК України в редакції Закону 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

Договір купівлі-продажу нерухомого майна за № 3250 від 07.12.2001 року, про визнання якого дійсним заявлено позивачкою ОСОБА_1 , не був нотаріально посвідчений, але відповідно до чинного законодавства на момент укладення угоди він підлягав обов`язковому нотаріальному посвідченню. Про те, що вказаний договір належить нотаріально оформити, як видно з доводів позивачки, їй стало відомо лише у серпні 2019 року від нотаріуса, коли мала наміри успадкувати придбаний її батьком ОСОБА_4 у ОСОБА_5 будинок.

Укладений між продавцем ОСОБА_5 та покупцем ОСОБА_4 договір купівлі-продажу нерухомого майна не містить в собі протизаконних умов. В угоді зазначено предмет продажу, його характеристика, порядок передачі предмета продажу у власність покупця, визначена ціна продажу.

Сторонами за договором було досягнуто згоди з істотних умов угоди, яка повністю була виконана, як покупцем (сплатив продавцеві обумовлену між ними суму грошових коштів у розмірі 500 грн., вселився разом зі своєю родиною в будинок і користувався ним з грудня 2001 року), так і продавцем (отримав обумовлену суму грошових коштів, звільнив житловий будинок та передав його покупцю у власність).

ОСОБА_4 на виконання п. 8 біржової угоди, 10.12.2001 року зареєстрував своє право власності в Новобузькій філії Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації за р./№ 3206, що підтверджується відповідним реєстраційним посвідченням.

Судом встановлено, що будь-які перешкоди для нотаріального посвідчення договору на час його укладення були відсутні, однак договір не був посвідчений нотаріально в зв`язку із неправильним тлумаченням на той час ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», згідно якого угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, що не виключало дотримання при його укладенні вимог ст. 227 ЦК УРСР 1963р.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, який діє з 01 січня 2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно ст. 16 ЦК України 2003р. кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Такий спосіб захисту цивільних прав був передбачений і ст. 6 ЦК УРСР 1963р.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер покупець за даною угодою ОСОБА_4 (а.с.10).

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, заведена спадкова справа № 218/2013, з якої видно, що з заявою про прийняття спадщини своєчасно звернулася його дочка, позивачка у справі ОСОБА_1 , якій до того ж видано свідоцтво про право на спадщину на інше майно спадкодавця ОСОБА_3 , зокрема на Ѕ частину земельної ділянки (а.с. 9, 11-13).

Однак, як видно з роз`яснення державного нотаріуса Новоодеської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 07.08.2019 року, нею відмовлено у видачі позивачці свідоцтва про право на вказане спадкове майно через недійсність угоди за якою перейшов у власність спадкодавця вищевказаний будинок (а.с.14).

Доводи позивачки та визнання відповідачем пред`явленого до нього позову, свідчать про досягнення між сторонами за спірною угодою всіх істотних умов, що притаманні для договору купівлі-продажу, та його виконання сторонами, спрямоване на реальне настання юридичних наслідків для сторін за відповідною угодою.

Відтак, зазначені обставини свідчать про наявність підстав, згідно до вимог ч.2 ст.47 ЦК України, в редакції Закону 1963 року, для визнання такої угоди дійсною.

Таким чином, суд дійшов переконання, що визнання відповідачем пред`явленого до нього позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку є такими, що ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.

Вимоги щодо відшкодування судових витрат, понесених позивачкою на оплату судового збору, остання не заявляла, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Керуючись ст.ст. 206, 258, 259, 263-265, 268, 273,274-279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Універсальна біржа "Південь", ОСОБА_3 , про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним, задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 07 грудня 2001 року на Універсальній біржі "Південь" за № 3250.

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, апеляційна скарга подається у той же строк з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 31.10.2019 року.

Суддя Вжещ С.І.