Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/1224/19
Провадження № 2/596/462/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Лисюк І.О.
за участю секретаря Федорів О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в селищі Гусятин справу за позовною заявою кредитної спілки «Істок» представник позивача Матиєвич Юрій Йосипович до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про дострокове стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, -
Ухвалою суду від 31 липня 2019 року провадження у зазначеній справі відкрито.
В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання, згідно якого просить провести судовий розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить проводити судовий розгляд справи в його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляд справи, за місцем реєстрації відповідно до ст.128 ЦПК України.
За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст. 280 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив обставини та визначив відповідно до них наступні правовідносини.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Судом встановлено, що дійсно 20.06.2018 року ОСОБА_2 звернувся до правління кредитної спілки "Істок» із заявою про прийняття його до членів КС «Істок» (а.с.12).
Як вбачається з Витягу з протоколу засідання правління кредитної спілки «Істок» № 135 від 20.06.2018 року, прийнято в члени КС «Істок» - ОСОБА_2 (а.с.13).
Того ж дня, а саме 20.06.2018 року, ОСОБА_2 сплатив на рахунок позивача обов`язковий пайовий та вступний внески, що підтверджено прибутковим касовим ордером № 441 від 20.06.2018 та № 442 від 20.06.2018 року (а.с.15).
У відповідності до п. 3.2. Договору, процентна ставка за користування кредитом за даним Договором становить 0,001 % річних.
П. 3.4., 3.5 Договору наголошує, що базою для нарахування відсотків є сума кредиту, вказана в п.1.1. Договору. Тип процентної ставки - фіксована.
У відповідності до п.2.5.Договору, плата за надання кредиту становить 40,27 грн. щоденно.
Матеріалами справи встановлено, що 10.07.2018 року, сторони (кредитна спілка «Істок» та ОСОБА_2 ) уклали Додатковий договір № 1 до договору про споживчий кредит № КД-5144 від 10.07.2018 року, у зв`язку з чим дійшли згоди змінити п.2.5. договору про споживчий кредит № № КД-5144 від 10.07.2018 року та викласти його у наступній редакції: «п.2.5. плата за надання кредиту становить 161,09 грн. щоденно» (а.с.20).
Позивач у своєму позові зазначає, що відповідачі несвоєчасно та не в повному обсязі здійснювали оплату по договору за споживчий кредит, систематично порушуючи його умови.
Досудовий порядок врегулювання спору сторони визначили у п.6.2.2. Договору про споживчий кредит № КД-5144, де зазначається, що у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів більш як на один календарний місяць, кредитор з урахуванням вимог ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» набуває право: вимагати від позичальника дострокового повного погашення кредиту та нарахованих плати та відсотків згідно умов Договору до дня повного виконання зобов`язань за договором; вимагати відшкодування збитків, завданих кредитору внаслідок невиконання та/або неналежного виконання позичальником умов цього договору; вимагати від поручителів дострокового повного погашення Кредиту та нарахованих плати та відсотків, згідно умов Договору. Якщо протягом 30 календарних днів, з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитора, позичальник не погасив кредит та/або нараховані проценти та плату, кредитор набуває право звернутись до суду про стягнення в примусовому порядку. Якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитора втрачає чинність.
Згідно ч. 1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
З копії договору поруки № КД-5144 від 10.07.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 виступає поручителем ОСОБА_2 по договору про споживчий кредит і для нього встановлено солідарну відповідальність на рівні з позичальником за повернення суми кредиту та нарахованих згідно умов кредитного договору зобов`язань, відшкодування збитків, у відповідності до ст. 553-559 ЦК України (а.с.21).
09.11.2018 відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були направлені повідомлення № 233 та № 234 про наявність заборгованості по кредитному договору про споживчий кредит № КД-5144 від 10.07.2018 року, яка станом на 05.11.2018 року становить 4545,90 грн. за кожним з них та з вимогою погашення останньої в 10-ти денний термін. (а.с.27-28).
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Враховуючи те, що відповідач прострочив виконання зобов`язання, більш ніж на 30 календарних днів, то у позивача виникло право вимоги дострокового повернення кредиту, а також на відповідача покладена відповідальність, визначена умовами договору.
Так, у відповідності до п. 4.7.2 Договору, сплата позичальником штрафу у розмірі 9000 грн. за порушення сплати кожного платежу, згідно графіку платежів.
П. 4.7.3. Договору сторони обумовили покладення на позичальника відповідальності за прострочення сплати чергового платежу, повернення позичальником суми боргу (основної суми кредиту, плати та процентів), з урахуванням встановленого індексу інфляції та 100 % річних від простроченої суми за весь час прострочення сплати зобов`язань за договором, згідно ст. 625 ЦК України.
Таким чином, у зв`язку з тим, що відповідачі порушили свої договірні зобов`язання, що виникли за Договором про споживчий кредит № КД-5144 від 10.07.2018 року та Додатковим договором № 1 від 10.07.2018 року, за ними утворилась кредитна заборгованість станом на 30.06.2019 рік на загальну суму 103 393 грн 73 коп., з яких: заборгованість за основною сумою кредиту - 18 733,58 грн.; заборгованість за платою - 34 915,63 грн.; заборгованість по відсотках - 0,29 грн.; інфляційні нарахування - 4 291,96 грн.; 100 % відсотків річних, згідно ст. 625 ЦК та п.4.7.3. кредитного договору - 36 452,26 грн.; штраф - 9 000,00 грн. (а.с.23-26).
Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що в справі мається достатньо доказів для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог та дострокове стягнення з відповідачів заборгованості за договором про споживчий кредит у розмірі 103393,73 гривень.
Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки викладені позивачем в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати підтверджені відповідним платіжним документом.
Керуючись статтями 263- 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 01 листопада 2019 року.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду І.О. Лисюк