Постанова

Іменем України

03 липня 2019 року

м. Київ

справа № 277/189/17

провадження № 61-41874св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Барашівська сільська рада Ємільчинського району Житомирської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 27 грудня 2017 року в складі судді Заполовського В. В. та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 21 червня 2018 року в складі колегії суддів: Талько О. Б.,

Григорусь Н. Й., Галацевич О. М.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Барашівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення коштів.

Позовна заява мотивована тим, що з листопада 2013 року він обіймав посаду художнього керівника Барашівського сільського будинку культури. Розпорядженням голови Барашівської сільської ради від 31 січня 2017 року його звільнено з роботи за прогул без поважних причин (відсутність на роботі

17 січня 2017 року протягом всього робочого дня) та невиконання ним пункту 4 розпорядження сільського голови від 30 листопада 2016 року № 68.

Позивач вважав своє звільнення незаконним, оскільки він сумлінно виконував покладені на нього трудові обов`язки та як художній керівник зобов`язаний був брати участь у розвитку самодіяльної народної творчості не тільки у місцевому будинку культури, але й в межах району та області, тому відсутність його у приміщенні будинку культури не свідчить про відсутність на роботі.

Зазначав, що його безпосереднім керівником є директор будинку культури та голова сільської ради позбавлений можливості видавати розпорядження про припинення трудових правовідносин.

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просив суд: поновити його на посаді художнього керівника Барашівського сільського будинку культури з

31 січня 2017 року; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн; зобов`язати відповідача виплатити заробіток за роботу у святкові та вихідні дні протягом періоду з листопада 2016 року по 02 лютого 2017 року; компенсувати кошти, утримані з його пенсії протягом періоду із серпня по жовтень 2017 року та виплатити доплату в розмірі 50 % посадового окладу директора будинку культури.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 27 грудня 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Житомирської області від 21 червня 2018 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Барашівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області на користь ОСОБА_1 доплату в розмірі 50 % посадового окладу за виконання обов`язків директора сільського будинку культури згідно з розпорядженням від 31 травня 2016 року № 28 в сумі 1 256,00 грн.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що послання позивача на звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину, а також вирішення питань, пов`язаних із розірванням шлюбу, не є поважними причинами відсутності ОСОБА_1 на роботі. Крім того, позивачем не надано доказів, які підтверджують факт створення у Барашівській сільській раді профспілки. Оскільки видача розпорядження про звільнення позивача з посади художнього керівника будинку культури не суперечить вимогам законодавства, а Барашівський сільський будинок культури є комунальною власністю, тому вирішення кадрових питань відбувається за погодженням з головою сільської ради.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У серпні 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Рішення судів у задоволеній частині позовних вимог ОСОБА_1 не оскаржується, а тому в касаційному порядку не переглядається (стаття 400 ЦПК України).

Аргументи учасників справ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, а висновки не відповідають дійсним обставинам справи.

Відзив відповідачем на касаційну скаргу не подано.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що розпорядженням голови Барашівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області від 01 листопада 2013 року № 48 ОСОБА_1 призначено на посаду художнього керівника Барашівського будинку культури.

17 січня 2017 року комісією Барашівської сільської ради складено акт про те, що 17 січня 2017 року ОСОБА_1 був відсутній на роботі (робочому місці) з

09 год. до 18 год. впродовж всього робочого дня, без повідомлення директора Барашівського сільського Будинку культури.

На пропозицію відповідача надати письмові пояснення щодо причин відсутності на робочому місці 17 січня 2017 року ОСОБА_1 надав копію його заяви до правоохоронних органів про вчинення кримінального правопорушення головою Барашівської сільської ради, а також копію свідоцтва про розірвання шлюбу від 17 січня 2017 року, укладеного між ним ОСОБА_2 .

Розпорядженням голови Барашівської сільської ради від 31 січня 2017 року № 1 ОСОБА_1 звільнено з посади художнього керівника Барашівського сільського будинку культури з 31 січня 2017 року через відсутність на роботі протягом повного робочого дня без поважних причин, з яким позивача ознайомлено 02 лютого 2017 року, що підтверджується його підписом.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

За правилами статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Згідно з пунктами 1.1, 9.5 Статуту будинок культури с. Бараші є некомерційною культурно-просвітницькою установою, заснованою на спільній власності територіальної громади с. Бараші Ємільчинського району, і підвідомчою установою відділу культури Ємільчинської районної державної адміністрації. Власником майна є територіальна громада с. Бараші. Керівництво будинком культури здійснюється директором, який погоджує із сільським головою та відділом культури призначення та звільнення з посади працівників закладу.

Отже, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог статей 10, 60, 212 ЦПК України 2004 року, встановивши, що відсутність позивача на робочому місці без поважних причин підтверджується актом від 17 січня 2017 року, складеним відповідачем, та урахувавши, що голова Барашівської сільської радимає право на видачу розпорядження про звільнення позивача з посади художнього керівника будинку культури, дійшов правильного висновку про наявність у роботодавця законних підстав для звільнення ОСОБА_1 з роботи на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 27 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 21 червня 2018 року в частині позову про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, зобов`язання відповідача виплатити заробіток за роботу у святкові та вихідні дні протягом періоду з листопада 2016 року по 02 лютого 2017 року та компенсувати кошти, утримані з його пенсії протягом періоду із серпня по жовтень 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська