Справа № 202/5283/18
№ 2/183/1615/19
14 травня 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря Устименко М.О.,
розглянувши, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, -

ВЧ НОМЕР_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача суму спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 1082,16 грн.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 31.07.2014 року № 157, солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду розвідника розвідувального взводу розвідувальної роти.
Будучи військовослужбовцем Збройних сил України солдат ОСОБА_2 , відповідно до вимог ст.ст. 9,11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551- XIV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, не допускати протиправних дій, берегти державне майно.
Проте, солдат ОСОБА_2 недбало виконував свої службові обов`язки та вчинив втрату майна речової служби, яку було видане йому для користування, внаслідок чого військові частині спричинено майнову шкоду, яку позивач просить стягнути з відповідача, з урахуванням кратності, відповідно до Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, у розмірі 1082,16 грн.
При цьому позивач посилається на те, що вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.12.2016 року відповідача було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України, тому посилаючись на вимоги ст.. 1166 ЦК України просить стягнути з відповідача на користь позивача спричинену майнову шкоду у зазначеному вище розмірі.
Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14.09.2018 року цивільну справу було направлено до Новомосковського міськрайонного суду за підсудністю (а.с. 15-16).
Ухвалою суду від 18 лютого 2019 року відкрите провадження у справі (а.с. 25-26).
В судове засідання представник позивача не з`явилася, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просить задовольнити позов у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, вважається таким, що повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, причина неявки суду не відома, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи.
Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31.07.2014 року № 157, солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення (а.с. 7).
Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.12.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України, призначене покарання у виді штрафу у розмірі 51000 грн. (а.с. 3,4).

ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на підставі п. «г» ч.8 ст. 26 (в зв`язку з обвинувальним вироком, що набрав законної сили), зобов`язано провести утримання за речове майно (а.с. 5).

Суду подано розрахунок вартості втраченого речового майна, виданого на утримання ОСОБА_1 , вартість якого, з урахуванням кратності становить 1082,16 грн. (а.с. 6).

До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми права.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до пунктів 13,14 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі: умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій; приписки у нарядах та інших документах фактично невиконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах; заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані; дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину; недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.
Військовослужбовці за шкоду заподіяну розкраданням, марнотратством або втратою інвентарних речей несуть матеріальну відповідальність у кратному розмірі вартості цього майна.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.1995 року №880 "Про затвердження Переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості", інвентарні речі відшкодовуються у 5-ти кратному співвідношенні його вартості.
Відповідно до п.31 Положення, у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму не відшкодованої матеріальної шкоди військовій частині НОМЕР_1 за втрату військового майна, у розмірі 1082,16 грн.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76-82, 89, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:
Позов Військової частини НОМЕР_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) суму спричиненої матеріальної шкоди, завданої внаслідок втрати військового майна, у розмірі 1082,16 грн. (одна тисяча вісімдесят дві грн., 16 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 768, 40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн., 40 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Сорока.