печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Бусик О. Л.,

при секретарі судових засідань - Диба І. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Наконечного Ігоря Михайловича про встановлення способу виконання судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року до суду надійшла заява приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Наконечного І. М. про встановлення способу виконання судового рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фірми HERBOVITAL 2 - S. R. L. («ЕРБОВІТАЛ 2 - С.Р.Л.») в особі представництва в Україні про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Приватний виконавець Наконечний І. М. у поданій заяві просив суд встановити спосіб виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 травня 2017 року у порядку, передбаченому частиною першою ст. 435 ЦПК України, шляхом стягнення з відповідача виплати середньої заробітної плати за період затримки розрахунку при звільненні у розмірі 424 846, 08 грн без врахування сум податків та зборів у межах виконавчого провадження № 56189539 з покладенням на Представництво обов`язку сплати податків та зборів із суми середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні та стягнення з Представництва виплати середньої заробітної плати за період затримки розрахунку при звільненні у розмірі 424 846, 08 грн у повному обсязі відповідно до резолютивній частині виконавчого листа, виданого 08 грудня 2017 року, для примусового виконання рішення суду.

В обґрунтування заяви зазначив, що 25 січня 2019 року боржник звернувся до нього із клопотанням про звернення до суду із заявою про встановлення способу виконання рішення у зв`язку з ускладненням виконання судового рішення, що здійснюється приватним виконавцем у межах виконавчого провадження.

Заявник у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Стягувач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення заяви заперечує та просила відмовити в її задоволенні.

Представник боржника подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує.

Суд, вивчивши заяву та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступного.

Рішенням Печерського районного суду м. Києві від 16 травня 2017 року позов ОСОБА_1 до Фірми HERBOVITAL 2 - S.R.L. (ЕРБОВІТАЛ 2 - С.Р.Л.) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено частково. Стягнуто з Фірми HERBOVITAL 2 - S.R.L. (ЕРБОВІТАЛ 2 - С.Р.Л.) на користь ОСОБА_1 компенсацію за затримку виплати заробітної плати в розмірі 424 846, 08 грн., що є сумою, яка підлягає виплаті без утримання податків та інших обов`язкових платежів, а також стягнуто з відповідача в дохід держави судовий збір.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Наконечного І.М., за заявою представника позивача та на підставі виданого Печерським районним судом м. Києва виконавчого листа у справі, відкрито виконавче провадження № 56189539.

Підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим судом способом.

Згідно з частиною першою ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» наголошує, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6 Конвенції, також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні. Отже, спосіб виконання судового рішення не може змінюватись без наявності законних на це підстав.

Згідно із статтею ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Як встановлено ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

До обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, закон відносить хворобу сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 05 вересня 2018 року у справі № 2-749/11/2229 роз`яснив, що поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховано на виконавче провадження. Вони встановлюють визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України.

Суд зазначає, що на стадії виконання рішення, суд не може застосувати інший спосіб правового захисту стягувача ніж той, що передбачений рішенням суду, оскільки в іншому випадку це означало б зміну суті рішення суду та застосування іншого способу правового захисту позивача без дотримання належної судової процедури розгляду відповідних позовних вимог.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений (Постанова Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1829цс15).

Виходячи з наведеного, у задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Наконечного І. М. про встановлення способу виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 травня 2017 року слід відмовити, оскільки у заяві про встановлення способу виконання рішення у справі заявником не наведено жодної обставини, яка може істотно ускладнити виконання рішення або зробити його неможливим, а лише ініціативи однієї з сторін виконавчого провадження для зміни способу та порядку виконання судового рішення, що набрало законної сили, недостатньо.

Керуючись ст. ст. 1-23, 33, 34, 267, 352-355, 435, 446 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Наконечного Ігоря Михайловича про встановлення способу виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Фірми HERBOVITAL 2 - S.R.L. (ЕРБОВІТАЛ 2 - С.Р.Л.) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - відмовити.

Враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст судового рішення складено 12 липня 2019 року.

Суддя О. Л. Бусик