Справа № 486/996/19
Провадження № 2-о/486/28/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Полуєвій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу №486/996/19 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Олександрівська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

за участю заявника ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій просила встановити факт належності свідоцтва без номеру на право особистої власності на житловий будинок, видане виконавчим комітетом Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області 25.03.1991 року на підставі рішення виконавчого комітету Вознесенської районної ради Миколаївської області №83 від 24.04.1990 року, зареєстроване комунальним підприємством «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації» 25.03.1991 року під реєстром №57 на житловий будинок АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 , належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Заяву обґрунтовує тим, що є онукою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Остання є матір`ю ОСОБА_5 , яка є її матір`ю. Відповідно до заповіту, посвідченого 28.11.2017 року приватним нотаріусом Арбузинського районного нотаріального округу Миколаївської області Бандуровська (Сердюк ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заповіла їй належний їй на праві власності житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 її бабуся померла та після смерті відкрилася спадщина. 06.12.2018 року вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , на підставі чого була заведена спадкова справа №286/2018 від 06.12.2018 року. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину немає. 16.04.2019 року листом державного нотаріуса Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на вищезазначений будинок, у зв`язку з тим, що у свідоцтві на право особистої власності на житловий будинок від 25.03.1991 року зазначене дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 », хоча прізвище спадкодавиці було змінено при укладені шлюбу 28.11.1984 року на «Бандуровська». Тому існують розбіжності у написанні прізвища власниці будинку у свідоцтві на право власності та прізвища спадкодавиці у заповіті на цей будинок.

12.06.2019 року ухвалою про відкриття провадження у справі було залучено до участі у справі як заінтересовану особу Олександрівську селищну раду Вознесенського району Миколаївської області.

В судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги в повному обсязі, пояснила, що її бабуся ОСОБА_2 вийшла заміж та змінила прізвище на « ОСОБА_8 ». Коли бабусі надали право на будівництво будинку по АДРЕСА_1 , вона мала прізвище « ОСОБА_7 », а коли будинок побудували, вже вийшла заміж та змінила прізвище на « ОСОБА_9 ». Свідоцтво про право власності на вказаний будинок було видане на « ОСОБА_7 ». ІНФОРМАЦІЯ_1 її бабуся померла, за життя склала на неї заповіт. До селищної ради не зверталась з метою виправлення помилки.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Вислухавши заявника, свідків, дослідивши докази в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

В судовому засіданні встановлено, що заявниця ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою ОСОБА_11 /а.с.7/.

ОСОБА_10 21.02.2014 року уклала шлюб з ОСОБА_12 , після державної реєстрації шлюбу її прізвище було змінено на « ОСОБА_13 » /а.с.17/.

Матір заявниці ОСОБА_11 мала дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу /а.с.18/.

Відповідно до свідоцтва про народження, матір`ю ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_2 /а.с.8/.

10.08.1941 року ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_15 та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_8 » /а.с.16/.

Отже, на підставі досліджених доказів встановлено, що заявниця є онукою ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть від 16.10.2018 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.6/.

Згідно з копією заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Арбузинського районного нотаріального округу Миколаївської області від 28.11.2017 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) у АДРЕСА_1 /а.с.13/.

Державним нотаріусом на адресу ОСОБА_1 16.04.2019 року за № 464/02-14 направлено довідку-роз`яснення, у якій зазначено, що з аналізу поданих документів встановлено, що у свідоцтві на право особистої власності на житловий будинок зазначено дошлюбне прізвище спадкодавиці ОСОБА_3 ОСОБА_7 , що суперечить відомостям, зазначеним у свідоцтві про укладення шлюбу. На підставі чого неможливо видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки неможливо встановити факт належності вищезазначеного свідоцтва на право власності спадкодавиці ОСОБА_3 /а.с. 19/.

Виконавчим комітетом Олександрівської селищної ради Миколаївської області 25.03.1991 року, на підставі рішення виконавчого комітету Вознесенської районної ради №83 від 24.04.1990 року, видане свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 /а.с.14/. Право власності зареєстровано Вознесенським БТІ 25.03.1991 року за №57 /а.с.14 зв./.

Згідно копії будинкової книги /а.с.20-21/, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 26.05.1990 року була зареєстрована у будинку АДРЕСА_1 .

Технічний паспорт на будинок АДРЕСА_1 складений 13.03.1991 року та від 11.04.2019 року, виданий на ім`я ОСОБА_2 /а.с.22-29/.

Відповідно до копії паспорту померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остання була зареєстровано за адресою будинок АДРЕСА_1 з 26.05.1990 року /а.с. 9-10/.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що будинок по АДРЕСА_1 його теща ОСОБА_3 , яка вже померла. До шлюбу з ОСОБА_15 теща мала прізвище « ОСОБА_7 », а в 1984 році змінила прізвище на « ОСОБА_8 ». Він проживав в спірному будинку з 1993 року.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що є донькою ОСОБА_3 , яка в 1984 році вийшла заміж та до шлюбу мала прізвище « ОСОБА_7 ». З дитинства пам`ятає, як будувався будинок батьків. Її мати померла, склала заповіт на будинок по АДРЕСА_1 . Однак чому виникла помилка в документах, не розуміє.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що проживає по АДРЕСА_2 та є сусідкою сім`ї ОСОБА_18 . Їй відомо, що до шлюбу ОСОБА_2 , а після шлюбу ОСОБА_3 будували з чоловіком з 80-х років будинок. Приблизно в 1984-1985 році ОСОБА_2 змінила прізвище на ОСОБА_9 . Потім її чоловік помер. Вона знає, що заявник онука ОСОБА_19 .

Виходячи з викладеного, в судовому засіданні достеменно встановлено, що свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , видане виконавчим комітетом Олександрівської селищної ради Миколаївської області 25.03.1991 року, на підставі рішення виконавчого комітету Вознесенської районної ради №83 від 24.04.1990 року на ім`я « ОСОБА_2 » належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлення даного юридичного факту необхідно ОСОБА_1 для отримання спадщини за заповітом.

Керуючись ст.ст. 263, 264, 265, 315-317, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Олександрівська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, задовольнити.

Встановити факт, що свідоцтво б/н на право особистої власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , видане виконавчим комітетом Олександрівської селищної ради Миколаївської області 25.03.1991 року, на підставі рішення виконавчого комітету Вознесенської районної ради №83 від 24.04.1990 року зареєстроване комунальним підприємством «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації» 25.03.1991 року під реєстровим №57, на ім`я « ОСОБА_2 » належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Г.А. Далматова