ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 598/1708/18Головуючий у 1-й інстанції Щербата Г.Р.
Провадження № 22-ц/817/642/19 Доповідач - Ткач З.Є.
Категорія - 302000000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Ткач З.Є.,

суддів: Ткач О. І., Ходоровський М. В.,

за участю секретаря Романюк Х.Ю.,

з участю сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №598/1708/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 10 квітня 2019 року, ухваленого суддею Щербата Г. Р., повне рішення складено 16 квітня 2019 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення порушень правил добросусідства,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення порушень правил добросусідства.

Позов обґрунтувала тим, що відповідачка ОСОБА_2 , яка проживає по сусідству, на власній земельній ділянці встановила огорожу з метало-профілю висотою два метри, на відстані трьох метрів від її будинку, внаслідок чого перешкоджає освітленості в кімнатах їі будинку та створює незручності їй та дочці, яка є інвалідом першої групи з дитинства. В зв`язку з наведеним позивачка просить суд зобов`язати відповідачку замінити огорожу з метало-профілю висотою два метри, що знаходиться біля дитячої кімнати її житлового будинку.

У квітні 2018 року позивачка позовні вимоги уточнила і просила зобов`язати відповідачку замінити огорожу з метало-профілю на огорожу із металевої сітки висотою 2 м та довжиною 10,75 м, напроти і по довжині житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 10 квітня 2019 року вирішено:

"В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення порушень правил добросусідства відмовити."

Не погодившись із даним рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати як незаконне та необґрунтоване та таке, що не відповідає всім обставинам справи, оскільки прийнято на основі неповного і необ`єктивного з`ясування обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Вказує, що судом всупереч вимогам процесуального законодавства не прийнято до уваги як належний доказ протокол проведення дослідження освітлення приміщень №4 від 14 червня 2017 року, складений лікарем з комунальної гігієни відділення організації санітарно-гігієнічних досліджень, яким встановлено, що рівень освітлення в житловій кімнаті-дитяча житлового будинку АДРЕСА_1 не відповідає вимогам ДБН В .2.5-282006.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження учасникам справи було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу. Однак, відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги і просила рішення суду скасувати та постановити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

В судовому засіданні ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги не визнала і просила її відхилити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, пояснення сторін, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Судом встановлені наступні обставини, які не заперечувались сторонами.

Сторони проживають по сусідству в у АДРЕСА_2.

Позивачка ОСОБА_1 є власником цілого житлового будинку з надвірними будівлями номер АДРЕСА_2 , згідно реєстраційного посвідчення про право особистої власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Великокунинецькою сільською радою 25 березня 1991 року за реєстром №24, що зареєстрований у Збаразькому районному бюро технічної інвентаризації 20 березня 1996 року за №243. (а.с.4)

Як вбачається із довідки від 03 листопада 2017 року №971 та акту обстеження земельної ділянки від 16 березня 2017 року № 03-61/02-13, виданими Великокунинецькою сільською радою Збаразького району Тернопільської області позивачка ОСОБА_1 разом із дочкою ОСОБА_4 проживають у житловому будинку номер АДРЕСА_2 , що знаходиться на відстані 1.5 метрів від умовної межі (із живоплоту та сітки) з гр. ОСОБА_5 Огорожа з метало-профілю висотою 2 метри встановлена ОСОБА_5 на земельній ділянці, що перебуває в користуванні останньої, на відстані 1.5 метрів від умовної межі земельної ділянки ОСОБА_1 (а.с. 5, 7)

Положеннями ч. 1 ст. 91 ЗК України на власників та землекористувачів земельних ділянок покладено обов`язок не порушувати права власників суміжних земельних ділянок.

В ст. 96 ЗК України зазначено, що землекористувачі зобов`язані, зокрема, дотримуватися правил добросусідства.

Згідно з ч. 1 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не надано суду будь-яких доказів, які б обґрунтовували заявлені нею позовні вимоги, зокрема те, що затінення приміщень її будинку відбувається внаслідок встановлення відповідачкою огорожі з метало-профілю.

Такий висновок суду першої інстанції узгоджується з нормами матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з вимог закону та характеру спірних правовідносин на стороні позивача лежить обов`язок довести наявність перешкод в користуванні будинком та порушення її прав внаслідок неправомірних дій відповідача.

Як на підтвердження порушеного права, позивачка посилалась на протокол проведення дослідження освітлення приміщень №4 від 14 червня 2017 року, складений лікарем з комунальної гігієни відділення організації санітарно-гігієнчних досліджень та техніком лабораторії ЕМП та інших фізичних факторів, відповідно до якого рівень освітлення в житловій кімнаті-дитяча житлового будинку АДРЕСА_2 не відповідає вимогам ДБН В .2.5-282006.

Суд першої інстанції дав належну правову оцінку цьому доказу, визнавши, що він не є достатнім для підтвердження доводів позивачки про те, що затінення кімнати відбувається внаслідок встановлення відповідачкою огорожі з метало-профілю, висотою два метри на відстані 3 м від її будинку.

Так в даному протоколі відсутні висновки про причини затінення в кімнатах будинку позивачки, зокрема про наявність причинного зв`язку між затіненням кімнати внаслідок встановлення відповідачкою огорожі.

Крім того із даного протоколу вбачається, що предметом обстеження комісії були дві житлові кімнати, вікна яких згідно генерального плану забудови (а.с. 42, 43) однаково розміщені зі сторони огорожі відповідачки. Проте, рівень освітлення не відповідає вимогам ДБН В .2.5-28-2006 лише в одній із кімнат.

Відповідачка в судовому засіданні заперечувала причину затінення в одній із кімнат внаслідок встановлення нею огорожі, пояснивши, що затінення в цій кімнаті могло відбуватися внаслідок невеликих розмірів вікна.

Таким чином, при наявності одного протоколу обстеження, в якому відсутні висновки щодо природи затінення кімнати позивачки, суд прийшов до вірного висновку про недоведеність позивачкою порушення прав відповідачкою, внаслідок встановлення нею огорожі з метало-профілю.

Відповідно до вимог вищевказаного закону рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи ОСОБА_1 про те, що суд не дав належної оцінки протоколу №4 від 14 червня 2017 року є безпідставними.

Інших доказів з приводу затінення та причин позивачка ОСОБА_1 суду не надала.

Таким чином, суд першої інстанції вирішив спір відповідно до вимог закону на підставі матеріалів справи та вірно відмовив у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене та положення ст. 375 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 10 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 08 липня 2019 року.

Головуючий: Ткач З.Є.

Судді: Ткач О.І.

Ходоровський М.В.