Справа № 525/1538/18
Провадження № 2/525/76/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2019 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Хоролець В.В., при секретарі Хоменко М.М., розглянувши на підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

З позову ОСОБА_1 вбачається, що 05.04.2014 року померла його мати ОСОБА_3, останнє місце проживання та реєстрації якої було село Мостовівщина Великобагачанського району Полтавської області вул. Степова буд. № 3, на момент смерті ОСОБА_3 проживала разом із позивачем по справі та своїм сином ОСОБА_1.

До складу спадкового майна поряд з іншим увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою село Мостовівщина Великобагачанського району Полтавської області вул. Степова буд. №3, та складається в цілому з житлового будинку (літ. А-1), гараж (літ. Б) літня кухня (літ. В), дровник (літ. Г), сарай (літ. Д), гараж (літ. Е), вбиральня (літ. Ж), колодязь №1, огорожа № 2, огорожа №3, огорожа №4. На даний житловий будинок правовстановлюючих документів мати за життя не виготовила.

Даний житловий будинок відповідно до по господарської книги № 14 на 15.04.1991 року відносився до колгоспного двору, головою двору була мати позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_3, членами двору були позивач по справі ОСОБА_1, його колишня дружина ОСОБА_5, яка вибула у 1996 році та втратила своє право на виділ долі у бувшому колгоспному дворі, та дочка позивача ОСОБА_6 , яка також вибула у 1996 році. Дане домоволодіння розташоване на земельній ділянці для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями площею 0,2085 га, яка була передана у власність матері позивача ОСОБА_3 за життя.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, який був складений матірю за життя 13.03.1995 року та посвідчений секретарем виконавчого комітету Корнієнківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, в якому все своє майно ОСОБА_3 заповіла позивачу по справі ОСОБА_1, спадщину останній прийняв шляхом подання заяви в шестимісячний строк після смерті матері до приватного нотаріуса Великобагачанського нотаріального округу ОСОБА_7 Інших спадкоємців немає.

Як вказує позивач, коли він звернувся до приватного нотаріуса Великобагачанського нотаріального округу із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, то нотаріус відмовила йому в звязку з тим, що на житловий будинок немає правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на імя матері.

Посилаючись на вищевказані обставини та на те, що в позасудовому порядку отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно (житловий будинок з господарськими будівлями) не можливо, так як на померлого документи не видаються, позивач змушений звернутися до суду з відповідним позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування (а.с.а.с.2-3).

Ухвалою суду від 29.11.2018 року було відкрито загальне позовне провадження у справі і призначено підготовче засідання, останнє підготовче засідання призначено на 28.03.2019 року.

До проведення підготовчого судового засідання у справі від відповідача у справі ОСОБА_2 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області до суду надійшли листи про те, що даний відповідач не заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог позивача у справі.

Від представника позивача адвоката ОСОБА_8 до суду надійшла заява про підтримання заявлених позовних вимог та про розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

У звязку з викладеним, суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні 28.03.2019 року у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.247 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами).

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідач у справі має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу (п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (обєкт), щодо якої виник спір.

Судом встановлено, що мати позивача по справі ОСОБА_9 ОСОБА_3, яка на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 05.04.2014 року, про що виконавчим комітетом Корнієнківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області видано свідоцтво про смерть та зроблено відповідний запис за №14 (а.с.5).

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до заповіту від 13 березня 1995 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Корнієнківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, що зареєстровано в реєстрі за № 108 вбачається, що ОСОБА_3 все майно де б воно і знаходилося і з чого б не складалося заповіла своєму синові ОСОБА_1. Цей заповіт станом на 10.04.2014 року по Корнієнківській сільській раді не змінено і не відмінено (а.с.6).

З свідоцтва про народження серії ІІ-КЕ №366670 від 10.01.1983 року, виданого Мостовівською сільською радою Великобагачанського райвідділу ЗАГС Полтавської області вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився в с. Мостовівщина Великобагачанського району Полтавської області про що зроблено відповідний запис за № 20 від 10.06.1966 року. Відповідно до свідоцтва про народження його батьками є ОСОБА_10 та ОСОБА_3 (а.с.7).

З виписки з погосподарської книги №5 обліку сільського населення за 1996-2000 роки с. Мостовівщина том 2 кн. 5 ст.52 Корнієнківської сільської ради народних депутатів наданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області №02-20/417 від 04.09.2018 року вбачається, що прізвище, імя, по батькові члена господарства записаного першим ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3; членами сімї були: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 син, ОСОБА_5, - невістка, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 - внука, ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_6 внук, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_7 невістка, ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_8 внук, ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_9 внука. (а.с.8).

З виписки з погосподарської книги населення за 2011-2015 роки с. Мостовівщина книга № 6 том 2 ст.72 номер обєкта погосподарського обліку 03351 Корнієнківської сільської ради наданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області №02-20/618 від 30.08.2018 року вбачається, що голова домогосподарства ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла а/з № 14 від 07.04.2014 року; членами сімї були: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 син, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_7 невістка померла 08.11.2013 рокеу а/з № 21, ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_8 родинні стосунки до голови домогосподарства - внук, ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.а.с.9-10).

З виписки з погосподарської книги № 14 обліку сільського населення за 1991-1995 роки с. Мостовівщина том 3 кн. 5 ст. 9 Корнієнківської сільської ради народних депутатів наданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області №02-20/619 від 30.08.2018 року вбачається, що особовий рахунок № 203 прізвище, імя, по батькові члена господарства записаного першим ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_10 - голова двору; члени сімї були ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_11 - син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 - невістка; ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_12 син, ОСОБА_5 - невістка, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_13 - внука, ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_14 внук. (а.с.а.с.11-12).

Згідно довідки №02-20/620 від 30.08.2018 року, виданої виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що згідно наявних земельно облікових документів за ОСОБА_3, що померла 05.04.2014 року обліковувалась земельні ділянки площами 0,2085 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та 0,1082 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою с. Мостовівщина вул. Степова, 3 та були приватизовані згідно державних актів на право приватної власності серії ЯИ № 786669 кадастровий номер :03:001:0037 та серії ЯИ № 786670 кадастровий номер :001:0036 відповідно (а.с.13).

Домоволодіння по вул. Степова, 3 в с. Мостовівщина Великобагачанського району Полтавської області складається в цілому відповідно до технічного паспорта з житлового будинку (літ. А-1), гараж (літ. Б) літня кухня (літ. В), дровник (літ. Г), сарай (літ. Д), гараж (літ. Е), вбиральня (літ. Ж), колодязь №1, огорожа № 2, огорожа №3, огорожа №4 (а.с.а.с.14-18).

Постановою від 03.09.2018 року приватним нотаріусом Великобагачанського районного нотаріального округу ОСОБА_7 позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в с. Мостовівщина, вул. Степова, 3 Великобагачанського району Полтавської області у звязку з відсутністю у позивача правовстановлюючого документа на даний житловий будинок (а.с.19).

З повідомлення приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу ОСОБА_7 №1697/01-16 від 10.12.2018 року, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та копій документів зі спадкової справи вбачається, що після померлої 05.04.2014 року ОСОБА_3, останнім постійним місцем проживання якої було с. Мостовівщина, Великобагачанського району Полтавської області заяву про прийняття спадщини подав ОСОБА_1. Інших заяв про прийняття/відмову від прийняття спадщини не надходило та відсутні претензії кредиторів; свідоцтво про право на спадщину видано 08.12.2014 року (а.с.а.с.30-34).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України).

У відповідності до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 цієї статті).

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якою встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами загального провадження.

Отже, з досліджених матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем за заповітом після померлої 05.04.2014 року ОСОБА_3 є позивач у справі ОСОБА_1, який прийняв спадщину, однак в даний час, з урахуванням підстав відмови нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину (у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок), позивач ОСОБА_1 не може оформити своє право на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, тому змушений звернутися до суду з відповідним позовом.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.15 ЦК України та ст.4 ЦПК України.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК).

Зі змісту п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон повязує виникнення у особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний обєкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 цього Кодексу.

Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правоустановчого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.

Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, визнання відповідачем позову, виходячи з підстав, які викладені нотаріусом у постанові про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії, з урахуванням принципу юридичної визначеності та враховуючи вищевказану практику Верховного Суду України щодо права власності, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст.15,16,328,392,1216-1218,1220,1261,1296,1297 ЦК України, ст.ст.4,11,12,13,76-80,81,83,197,200,206,247,259,263-265,272-273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати, що на момент смерті на 05.04.2014 року ОСОБА_3 належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: село Мостовівщина Великобагачанського району Полтавської області вулиця Степова, буд. № 3 та складається в цілому з житлового будинку (літ. А-1), гараж (літ. Б) літня кухня (літ. В), дровник (літ. Г), сарай (літ. Д), гараж (літ. Е), вбиральня (літ. Ж), колодязь №1, огорожа № 2, огорожа №3, огорожа №4.

В порядку спадкування після смерті 05.04.2014 року ОСОБА_3 як за спадкоємицею за заповітом визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: село Мостовівщина Великобагачанського району Полтавської області, вулиця Степова буд. №3 та складається в цілому з житлового будинку (літ. А-1), гараж (літ. Б) літня кухня (літ. В), дровник (літ. Г), сарай (літ. Д), гараж (літ. Е), вбиральня (літ. Ж), колодязь №1, огорожа № 2, огорожа №3, огорожа №4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін: позивач ОСОБА_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_15, паспорт серія КН №095535, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1; відповідач ОСОБА_2 сільська рада Великобагачанського району Полтавської області, місце знаходження с. Рокита, вул. Центральна, 34 Великобагачанського району Полтавської області, .

Суддя В.В. Хоролець