Постанова

Іменем України

31 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 216/8191/14-ц

провадження № 61-19387св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»,

третя особа - Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі міста Кривого Рогу,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Центрально-Міського районного суду

м. Кривого Рогу від 28 жовтня 2016 року у складі судді Бондарєвої О. І. та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2017 року у складі колегії суддів: Бондар Я. М., Барильської А. П., Митрофанової Л. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», підприємство), третя особа - Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі міста Кривого Рогу, про зобов`язання вчинити певні дії.

На обгрунтування позовних вимог зазначав, що з 13 червня 1984 року по 01 липня 1997 року він працював слюсарем по ремонту обладнання, майстром, старшим майстром, старшим майстром по ремонту обладнання, механіком та старшим механіком дробильної фабрики Новокриворізького гірничо-збагачувального комбінату, яка на теперішній час є структурним підрозділом ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Записи про період роботи, посади та місця роботи внесені до його трудової книжки. На його звернення до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про надання довідки на підтвердження пільгового стажу, відповідач надав довідку

від 27 червня 2014 року № 937, відповідно до якої підприємство підтвердило місце та період його роботи, посади на яких він працював, та зазначило, що період його роботи на вказаних посадах віднесені до Списку № 2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах».

Посилаючись на те, що він має право на пільгову пенсію за списком № 1, оскільки працював у важких та шкідливих умовах праці, просив визнати такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства довідку від 27 червня 2014 року №937, та зобов`язати ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» видати йому довідку про те, що він працював слюсарем з ремонту обладнання, майстром, старшим майстром, старшим майстром з ремонту обладнання, механіком та старшим механіком дробильної фабрики Новокриворізького гірничо-збагачувального комбінату в період з 13 червня 1984 року по 01 липня 1997 року, відповідно до якого виконувана ним робота віднесена до Списку № 1.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 28 жовтня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що чинне законодавство встановлює чіткий порядок віднесення робіт, посад і професій до Списку № 1 та Списку № 2 та передбачає, що при визначенні права на пенсію на пільгових умовах застосовуються Списки, чинні на період роботи. У період роботи

ОСОБА_1 на підприємстві з 13 червня 1984 року по 31 грудня 1991 року діяли Списки виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими і важкими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, посади, які займав позивач надавали право на пільгову пенсію по Списку № 2. З 01 січня

1992 року по 10 березня 1994 року діяли Списки, затвердженні постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, відповідно до яких робота на посаді старшого майстра, яку займав позивач, надавала право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2, розділ ІІ, підрозділ «б», позиція 187. З 11 березня 1994 року по 06 березня 1998 року діяли Списки, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, посади, які займав позивач у зазначений період, надавали право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2, за винятком професії механіка, зайнятого на дільницях дроблення руди, що містять пилу 2% і більше кристалічного (вільного) двоокису кремнію, за якою позивач працював у період з 01 грудня 1995 року по 08 січня 1996 року, яка була віднесена до Списку № 1, розділ ІІ, підрозділ «б», позиція 187, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 1994 року № 773 «Про внесення змін і доповнень до Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року

№ 162.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що видана ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» довідка від 27 червня 2014 року № 937 є такою, що відповідає нормам чинного законодавства, оскільки, професії, за якими працював ОСОБА_1 , у період часу з 13 червня 1984 року по 01 липня 1997 року були віднесені, як до Списку № 1, так і до Списку № 2, чинних на той чи інший період роботи позивача, з урахуванням результатів атестації його робочого місця, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з підстав їх недоведеності.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилено, рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 28 жовтня 2016 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та застосував норми матеріального права, рішення суду є законним та обгрунтованим, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У лютому 2017 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , у якій заявник просив скасувати рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 28 жовтня

2016 року і ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 січня

2017 року, та ухвалити у справі нове судове рішення про задоволення його позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована посиланням на те, що суди попередніх інстанцій не застосували норми матеріального права, які підлягали застосуванню, не надали належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, а тому дійшли помилкового висновку про недоведеність його позовних вимог. Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, передбачено, що для підтвердження стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займані посади і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці, а у разі відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку про характер праці. В цій довідці, зокрема, повинно бути зазначено як характер виконуваної роботи, так і пункт, підрозділ, розділ, найменування Списків, куди включається цей період роботи, первинних документів на підставі яких видана ця довідка.

Головним критерієм, згідно якого законодавець визначає право працівника на пільгове пенсійне забезпечення, є не формальне найменування певної професії чи посади, а фактична робота в особливо шкідливих або особливо небезпечних умовах. Факт роботи в таких умовах підтверджується проведеними на певному робочому місці дослідженнями, за результатами яких складається карта умов праці із зазначенням шкідливих та важких умов праці, на підставі яких проводиться атестація робочих місць. Суди не звернули увагу, що вперше атестація робочих місць на підприємстві була проведена в 1994 році на підставі наказу від 14 червня 1994 року № 249, за результатами якої на дробильній фабриці концентрація у повітрі пилу фіброгенного впливу, а саме, двоокису кремнію складав 8,9%, при гранично допустимій в 2%. Крім того, суди не врахували, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або професіях, незалежно від дати внесення цієї посади або професії до Списків, а тому його робота на посадах слюсаря з ремонту обладнання, майстра, старшого майстра, механіка та старшого механіка на дробильній фабриці повинні бути зараховані в стаж, що надавав право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1.

Відзив (заперечення) на касаційну скаргу подано не було.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 лютого 2017 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу з місцевого суду.

Згідно статті 388 ЦПК України, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року, судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

08 травня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною третьою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлені судами фактичні обставини справи

У період з 13 червня 1984 року по 01 липня 1997 року ОСОБА_1 . перебував у трудових відносинах з Новокриворізьким гірничо-збагачувальним комбінатом, який є структурним підрозділом ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», де працював на посадах слюсаря з ремонту обладнання, майстра, старшого майстра, старшого майстра з ремонту обладнання, механіка та старшого механіка на дробильній фабриці.

З метою оформлення пільгової пенсії за Списком № 1, ОСОБА_1 звернувся до відповідача та отримав довідку від 27 червня 2014 року № 937, відповідно до якої професії, за якими він працював у зазначений період віднесені до Списку № 2, на підставі списків, чинних на той чи інший період його роботи.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (стаття 4 ЦПК України).

Відповідно до статі 49 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18 листопада 2005 року № 383, затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 3 Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня

1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 Порядку передбачено, що у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження стажу).

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження стажу у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Тобто уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудовій книжці відомостей про стаж роботи, що визначає право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та їх характер, а не право особи на пільгову пенсію. Дана довідка призначена для подальшого її подання особою, що оформляє пенсію, відповідним органам Пенсійному фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і право особи на пенсію на пільгових умовах.

Суди попередніх інстанцій установили, що у період роботи ОСОБА_1 з

13 червня 1984 року по 31 грудня 1991 року слюсарем по ремонту обладнання, майстром, старшим майстром та механіком, зазначені посади та виконувані ним роботи підпадали під дію Списку № 2, який затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173. Розділом XI підрозділом 2 абзацом першим вказаної постанови встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 мають: «Рабочие и мастера, занятые на ремонте, профилактике и обслуживании технологического оборудования в производствах, перечисленных в Списке № 2, электрооборудования, контрольно-измерительных приборов и вентиляции химических цехов и участков химических производств, перечисленных в Списке № 1 производств, цехов, профессий и должностей на подземных работах, на работах с вредными условиями труда и в горячих цехах».

У період роботи ОСОБА_1 з 01 січня 1992 року по 10 березня 1994 року посада старшого майстра, яку займав позивач, була включена до Списку № 2, розділ ІІ, підрозділ «б», позиція 187, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10.

З 11 березня 1994 року по 06 березня 1998 року посади старшого майстра та старшого майстра з ремонту обладнання підпадали під дію Списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, однак посада механіка, зайнятого на дільницях дроблення руди, що містять пилу 2% і більше кристалічного (вільного) двоокису кремнію, за якою останній працював у період з 01 грудня 1995 року по 08 січня 1996 року, підпадала під дію Списку № 1, розділ ІІ, підрозділ «б», позиція 187, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України

від 15 листопада 1994 року № 773 «Про внесення змін і доповнень до Списків

№ 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно виходив з того, що діючим законодавством встановлено чіткий порядок віднесення робіт, посад і професій до Списку № 1 та списку № 2 та передбачено, що при визначенні права на пенсію на пільгових умовах застосовуються Списки, чинні на період роботи працівника. Оскільки посади та професії, за якими працював ОСОБА_1 у період з 13 червня 1984 року по 01 липня 1997 року були віднесені, як до Списку № 1, так і до Списку № 2, на підставі Списків, чинних на той чи інший період роботи позивача, видана ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» довідка від 27 червня

2014 року №937, є такою, що відповідає нормам чинного законодавства.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, містять посилання на обставини, що були предметом перевірки судів попередніх інстанцій, яким була надана належна правова оцінка. У силу повноважень, визначених статтею 400 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та здійснювати переоцінку доказів.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Аналізуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що судами попередніх інстанцій правильно визначено характер правовідносин, застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, а тому відсутні підстави для задоволення касаційної скарги.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 28 жовтня

2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак