Постанова

Іменем України

03 липня 2019 року

м. Київ

справа № 761/22982/15-ц

провадження № 61-20874св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулька Б. І., Кривцової Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду міста Києва у складі колегії суддів: Пікуль А. А., Гаращенка Д. Р., Невідомої Т. О., від 21 грудня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_2 про розірвання договору на постачання дверей від 23 грудня 2014 року, який укладений між нею та відповідачем, у зв`язку з істотним порушенням умов договору та стягнення з відповідача пені у розмірі 35 437,50 грн.

У червні 2016 року ОСОБА_1 змінила предмет позову та просила зобов`язати відповідача поставити їй двері відповідно до умов договору на постачання дверей від 23 грудня 2014 року та замовлення від 23 грудня 2014 року та стягнути з відповідача пеню у розмірі 35 437,50 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 23 грудня 2014 року між нею та відповідачем укладений договір на постачання дверей згідно з бланком замовлення, під час укладення якого вона сплатила 3 000,00 грн та додатково на вимогу продавця 3 250 грн. Зазначала, що станом на 04 серпня 2015 року відповідач не здійснив поставку дверей. Прострочення боржника становить 175 календарних днів.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва у складі судді Піхур О. В. від 20 жовтня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано ФОП ОСОБА_2 поставити ОСОБА_1 двері відповідно до замовлення від 23 грудня 2014 року та умов договору на постачання дверей від 23 грудня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 .

Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню у розмірі 1 181,25 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не надав доказів виконання договору на постачання дверей від 23 грудня 2014 року, а саме не надав акт прийому-передачі робіт, який передбачений пунктами 2.4, 3.3 договору на постачання дверей, а тому дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання ФОП ОСОБА_2 поставити ОСОБА_1 двері відповідно до замовлення від 23 грудня 2014 року та умов договору на постачання дверей від 23 грудня 2014 року, а також стягнення пені на користь позивача на підставі пункту 4.3 договору на постачання дверей, згідно з яким продавець при затриманні замовлення сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1 відсоток від суми замовлення.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що відповідач виконав зобов`язання за договором постачання дверей, поставив двері за адресою, указаною в договорі, а тому відсутні підстави для зобов`язання ФОП ОСОБА_2 . поставити позивачу двері відповідно до замовлення від 23 грудня 2014 року та умов договору на постачання дверей від 23 грудня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 .

При цьому судом зазначено, що позивач не підписала акт-приймання виконаних робіт, оскільки вважала, що двері за своїми технічними характеристиками не відповідають замовленим, однак не надала доказів на підтвердження невідповідності встановлених дверей замовленим.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У січні 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суд апеляційної інстанції помилково зазначив у рішенні, що вона недоплатила вартість замовлених дверей, оскільки згідно з розпискою на бланку замовлення від 23 грудня 2014 року нею сплачена решта оплати замовлення представнику відповідача - ОСОБА_3 . Встановлення у судовому рішення, що відповідач у позасудовому порядку фактично зменшив ціну виконаної роботи породжує преюдиційнійсть та безпосередньо впливає на її права та обов`язки.

Також вказувала на те, що відповідач не звертався до неї з вимогою підписати акт приймання-передачі виробу, на надав їй паспорт на виріб, сертифікати відповідності або іншу технічну документацію.

При цьому суд помилково виходив із того, що її представник визнав факт поставки дверей та посилався на їх неналежну якість, оскільки це не відповідає дійсності. У позовній заяві та під час судового розгляду вона та її представник наголошували на тому, що предметом спору є не якість поставленого виробу, а те, що поставлений виріб за своєю природою є іншою річчю ніж двері, які нею замовлялись. Так, поставлені відповідачем двері є вхідними дверми у квартиру, а не вхідними дверми у будинок. Отже, двері, які вона замовила, відповідач не поставив, а замість них поставив інші двері.

При цьому у суді першої інстанції та у суді апеляційної інстанції її представник просив призначити товарознавчу експертизу, однак суди відмовили у призначенні експертизи.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 січня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі, витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 липня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 12 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачу - Кривцовій Г. В.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

23 грудня 2014 року між ОСОБА_1 (покупець) та ФОП ОСОБА_2 (продавець) укладений договір на постачання дверей, згідно з умовами якого продавець зобов`язується поставити двері, а покупець прийняти та оплатити продукцію в кількості, по найменуванню та на умовах, передбачених договором.

Згідно з пунктом 1.2 договору найменування виробів, дизайн, комплектація, кількість та ціна узгоджується сторонами шляхом оформлення замовлення, яке є невід`ємною частиною даного договору.

Пунктами 2.1, 2.3, 2.4 договору передбачено, що загальна вартість виробів, що продається за цим договором складає 6 750 грн, попередня оплата від ціни договору складає 3 000 грн, друга частина оплати за вироби здійснюється покупцем на момент підписання акта прийому-передачі виробів і складає 3 750 грн.

Відповідно до пункту 3.3 договору перехід права власності на вироби оформлюється актом прийому-передачі, який є невід`ємною частиною даного договору.

Пунктом 3.1 договору визначено, що постачання виробів проводиться згідно з оформленим замовленням та здійснюється протягом 40 робочих днів після отримання передплати від покупця.

Згідно з замовленням від 23 грудня 2014 року позивач здійснила попередню оплату у розмірі 3 000 грн.

14 січня 2015 року між ФОП ОСОБА_2 (замовник) та ОСОБА_3 (виконавець) укладений договір про виконання робіт № 23/1, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується на свій ризик виконати завдання замовника з використанням матеріалів замовника, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити наступну роботу: замір дверей, дверної рами; демонтаж старих дверей, дверної рами; монтаж дверей, дверної рами (продукції). Виконавець здійснює вказані роботи за адресою, визначеною замовником: АДРЕСА_1, по завершенню яких сторони складають акт прийому-передачі виконаних робіт.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що виконавець зобов`язаний виконати завдання замовника на протязі 7 днів робочих днів, з моменту підписання даного договору.

21 січня 2015 року виконавець ОСОБА_3 та замовник ФОП ОСОБА_2 підписали акт приймання-передачі виконаної роботи до договору про виконання робіт від 14 січня 2015 року № 23/1 про те, що роботи передбачені пунктом 1.1 договору, а саме: замір дверей, дверної рами; доставку дверей, дверної рами; демонтаж старих дверей, дверної рами; монтаж дверей, дверної рами; виконано якісно, в повному обсязі та у строк, згідно з умовами вказаного договору, у замовника претензій до якості виконаних робіт немає.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Законом України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон) установлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до статті першої Закону споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

У справі, що переглядається, установлено, що попередні двері демонтовані, нові двері доставлені та встановлені, однак позивач вважає, що вони за своїми технічними характеристиками не відповідають замовленим, тому відмовилась підписати акт прийому-передачі виробу.

Відповідно до частин третьої-шостої статті десятої Закону у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.

Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором.

За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Зазначені вимоги можуть бути пред`явлені споживачем протягом строків, передбачених нормативно-правовими актами та нормативними документами, умовами договору, а в разі відсутності таких строків - протягом десяти років.

За змістом пункту 12 статті першої Закону істотним необхідно вважати такий недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження невідповідності встановлених дверей замовленим.

Установивши, що відповідач виконав зобов`язання за договором постачання дверей, поставив двері за адресою, указаною в договорі, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для зобов`язання ФОП ОСОБА_2 поставити позивачу двері відповідно до замовлення від 23 грудня 2014 року та умов договору на постачання дверей від 23 грудня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , та, відповідно, стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновком суду апеляційної інстанції щодо встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував, а суд касаційної інстанції відповідно до статті 400 ЦПК України не здійснює переоцінку цих доказів.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді: Б. І. Гулько Г. В. Кривцова Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк