АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1063/19Головуючий у 1-й інстанції Корман О.В. Доповідач в апеляційній інстанції Фетісова Т.Л.
Категорія: на ухвалу
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач Фетісова Т.Л.

судді Сіренко Ю.В., Гончар Н.І.

учасники справи:

позивач (скаржник) - ОСОБА_1 ,

відповідач - міськрайонне управління Держгеокадастру в Уманському районів та м. Умань,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.05.2019 про повернення позовної заяви (суддя в суді першої інстанції Корман О.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до міськрайонного управління Держгеокадастру в Уманському районів та м. Умань про відшкодування моральної шкоди, :

в с т а н о в и в :

25.04.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з відповідача на його користь у відшкодування моральної шкоди 179640,00 грн.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06.05.2019 позовну заяву залишено без руху для усунення таких недоліків: не вказано повне найменування відповідача - про міськрайонне управління якого органу йде мова; не вказано ідентифікаційний код відповідача; відсутні обґрунтування факту заподіяння моральної шкоди та в чому вона виражається.

Позивач 24.05.2019 на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху подав акт усунення недоліків.

У послідуючому ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.05.2018 позовну заяву у справі повернуто у зв`язку з тим, що позивачем не усунуто вказані судом недоліки, так як акт, наданий позивачем, не є позовною заявою та не містить конкретизації стосовно особи відповідача.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, позивач подав 05.06.2019 апеляційну скаргу в якій, посилаючись на її незаконність, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду, вказуючи на те, що судове рішення є помилковим.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно положень ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу (форма та зміст позовної заяви та документи, що до неї додаються), протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 статті 185 ЦПК України встановлено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повертаючи позовну заяву у справі, суд виходив з того, що її зміст не відповідає вимогам, встановленим процесуальним законодавством, а усунення недоліків відбулося з порушенням порядку, оскільки позивач для цього подав акт на усунення недоліків, а не позовну заяву.

Розглядаючи прийняте судом першої інстанції процесуальне рішення по даній справі колегія суддів виходить з наступного.

Зі змісту акту, поданого позивачем суду першої інстанції на виконання приписів ухвали від 06.05.2019 про залишення без руху його позовної заяви, слідує, що вказані судом формальні недоліки було усунуто, а саме вказано про те, що відповідачем є міськрайонне управління Держгеокадастру в Уманському районів та м. Умань як структурний підрозділ Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області, вказано ЄДРПОУ зазначеної юридичної особи, а також зазначено у чому саме полягає завдана позивачу моральна шкода.

Відповідно до вимог п.п.2, ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява, зокрема, повинна містити наступне : повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

Отже, за змістом наведеної норми, позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам закону.

У зв`язку з цим суди мають звертати увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину

Прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Європейський суд з прав людини також зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 вересня 2018 року за № 705/3875/17.

Суд також зазначає, що Конвенція покликана гарантувати не права, які є теоретичними або ілюзорними, а права, які є практичними та ефективними. Це особливо стосується гарантій, закріплених у статті 6 Конвенції, з огляду на важливе місце, яке в демократичному суспільстві займає право на справедливий суд з усіма гарантіями відповідно до цієї статті. Правила, що регулюють офіційні кроки та строки, які мають бути дотримані при подачі,зокрема, позовної заяви, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності.

Установивши, що заявник ОСОБА_1 у встановлений судом строк не усунув недоліки позовної заяви в спосіб та у порядку, що визначений в ухвалі суду першої інстанції, тому суд дійшов правильного висновку про визнання його заяви неподаної та її повернення.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що судом порушено норми процесуального права, про що зазначає у скарзі заявник.

Викладене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду інстанцій без змін із підстав, передбачених ст.374,375 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375 , 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - відхилити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.05.2019 про повернення позовної заяви у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до міськрайонного управління Держгеокадастру в Уманському районів та м. Умань про відшкодування моральної шкоди - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 10.07.2019.

Суддя-доповідач

Судді