РІШЕННЯ

іменем України

"24" червня 2019 р. 145/1111/18

2/145/66/2019

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Державного підприємства "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", Тиврівської селищної ради Тиврівського району Вінницької області, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, із залученням третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача - Тиврівської районної державної адміністрації, про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування рішення Тиврівської селищної ради,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що 22 серпня 1997 року ним було отримано Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , виданий Тиврівською селищною радою Тиврівського району на належну йому земельну ділянку у АДРЕСА_1 .

Оскільки в нього виникла необхідність розпорядитися належною йому земельною ділянкою, він замовив у Державному підприємстві "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", уклавши 17.05.2017 року договір на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0,1500 га, а також для ведення особистого селянського господарства, площею 0.1470 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Йому було передано відповідну документацію ДП "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою".

Він звернувся в прозорий офіс Тиврівського району Вінницької області з метою внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру і отримання кадастрових номерів земельних ділянок, однак не зміг внести відомості до Державного земельного кадастру на належні йому земельні ділянки в зв`язку із знаходженням в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки.

Інша земельна ділянка, межі якої накладаються на її земельну ділянку знаходиться по АДРЕСА_2 і належить ОСОБА_3 .

Фактично його земельна ділянка і земельна ділянка відповідача не перетинаються, між земельними ділянками встановлені межі. Але при виготовленні технічної документації із землеустрою на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_3 допущені помилки у встановленні координат ділянки. Тому при внесенні даних про її земельну ділянку до ДЗК площі земельних накладаються одна на одну.

Рішенням 23 сесії 5 скликання Тиврівської селищної ради Тиврівського району Вінницької області від 18 грудня 2009 року № 346 ОСОБА_3 було затверджено технічну документацію, та прийнято рішення видати Державний акт на право власності на земельну ділянку.

Просить рішення Тиврівської селищної ради 23 сесії 5 скликання від 18.12.2009р. № 346, в частині затвердження технічної документації по складанню Державного акту на право приватної власності на землю та видачі його ОСОБА_3 скасувати.

Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 кадастровий номер НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_3 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити з підстав, наведених в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_3 позов не визнає.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області позов не визнав. Відповідно до наданого відзиву вважає, що правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 по даній справі ніяким чином не впливають на інтереси Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, тому при вирішенні даної справи просять відмовити у задоволенні позову в частині позовних вимог до Головного управління Держгеокадастру. Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі рішень відповідних органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий.

При реєстрації земельної ділянки позивача вийшла накладка його земельної ділянки з земельною ділянкою ОСОБА_3 , однак відповідно до ч.3 ст.28 ЗУ «Про землеустрій» розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією. У разі невиконання або неналежного виконання умов договору при здійсненні землеустрою, розробники документації із землеустрою несуть відповідальність, передбачену договором і законом.

Оскільки, як сам позивач зазначає у позові, фактично земельні ділянки позивача та ОСОБА_3 не перетинаються, між земельними ділянками встановлені межі та зазначено що при виготовленні технічної документації із землеустрою допущені помилки у встановленні координат земельної ділянки. Як наслідок, можливо в судовому засіданні розглянути питання щодо мирного врегулювання спору шляхом внесення розробником змін до технічної документації (зміни координат меж земельної ділянки).

Представник відповідача Державного підприємства "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" Л.Яворська позов не визнала, просить відмовити в його задоволенні, оскільки відсутні посилання на будь-які обставини, які свідчили про те, що Державне підприємство «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» є винним в порушенні інтересів позивача.

Відповідач ОСОБА_3 звернулася до Державного підприємства «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» із заявою про внесення змін в її документацію із землеустрою, на підставі якої були проведені геодезична зйомка, виготовлено новий кадастровий план, виготовлена нова документація із землеустрою, яка знаходиться у ОСОБА_3 на стадії отримання підписів від суміжних землекористувачів, в тому числі від позивача, про те, що претензій з приводу виготовлених меж у них немає. Після отримання таких підписів стане можливим для відповідачки ОСОБА_3 звернутися до органів Держгеокадастру із заявою про внесення нових відомостей до Державного земельного кадастру в частині її меж внаслідок чого і буде усунуто перетинання.

Тому захист інтересів позивача залежить як від нього самого: погодження меж ОСОБА_3 , від інших суміжників, а також від самої відповідачки ОСОБА_3 , яка має звернутися до органів Держгеокадастру із заявою про внесення змін в відомості в частині меж щодо її земельної ділянки.

Їхнім підприємством інтереси позивача не порушені, а в відносинах з ОСОБА_3 ними зроблено все необхідне, щоб ОСОБА_3 могла вжити заходів до усунення порушень інтересів позивача.

Представник Тиврівської селищної ради Тиврівського району Вінницької області позов не визнав.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача - Тиврівської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду, слухання справи у відсутності її представника не надходило.

Суд, вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є:

1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини;

2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом;

3) свобода договору;

4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом;

5) судовий захист цивільного права та інтересу;

6) справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

2. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

3. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За приписами ч.1, ч.2 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як слідує із ч.2 ст.373 ЦК України, право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Аналогічне правило закріплено у ч.2 ст.78 ЗК України.

Відповідно до п. «б» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

За ч.1 ст.83 ЗК України землі, що належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. Як слідує із частини 2 цієї ж статті. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності.

Як встановлено у приписах ч.1 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

За приписами ст.ст.125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, яке оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно ч.1 ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Згідно ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади чи самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння користування та розпорядження (тобто право власності) належною їй земельною ділянкою такий акт визнається недійсним.

Згідно ч.1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Відповідно до ч.3 ст.28 ЗУ «Про землеустрій» розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією. У разі невиконання або неналежного виконання умов договору при здійсненні землеустрою, розробники документації із землеустрою несуть відповідальність, передбачену договором і законом.

Судом встановлено, що 22 серпня 1997 року ОСОБА_1 отримав Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , виданий Тиврівською селищною радою Тиврівського району, на належну йому земельну ділянку площею 0,297 га у АДРЕСА_1 (а.с.22).

Згідно вказаного Державного акту за ОСОБА_1 рахується земельна ділянка площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, земельна ділянка площею 0, 1497 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою виконкому Тиврівської селищної ради №222 від 26.04.2017 (а.с.23).

19 березня 2010 р. ОСОБА_3 отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 , на земельну ділянку площею 0,1500 га у АДРЕСА_2 (а.с.6), виданий Тиврівською селищною радою Тиврівського району на підставі її рішення 23 сесії 5 скликання від 18.12.2009 р. (а.с.7-8).

17.05.2017 року ОСОБА_1 уклав договір з ДП "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0,1500 га. та для ведення особистого селянського господарства, площею 0.1470 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та отримав відповідну документацію (а.с.14-31).

Однак внести відомості про земельні ділянки до Державного земельного кадастру та присвоїти кадастрові номери земельним ділянкам неможливо, у зв`язку із перетином ділянок позивача із ділянкою ОСОБА_3 кадастровий номер НОМЕР_3 , яка знаходиться по АДРЕСА_2 , що стверджується відповіддю відділу Держгеокадастру у Тиврівському районі №Ш-90/00.34-201/145-18 (а.с.32).

Фактично земельні ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не перетинаються, між зними встановлені межі. Але при виготовленні технічної документації із землеустрою на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_3 , допущено помилки при встановленні координат ділянки.

Як слідує із приписів п.п.«б»,«д» ч.1 ст.12 ЗК України, вирішення питань передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, а також вирішення питання організації землеустрою віднесено до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст.

Суд, враховуючи, що внаслідок допущених помилок при встановленні координат ділянки ОСОБА_3 позивач не може зареєструвати своє право власності на земельну ділянку, вважає за доцільне рішення 23 сесії 5 скликання Тиврівської селищної ради Тиврівського району Вінницької області від 18 грудня 2009 року № 346 в частині затвердження технічної документації по складанню Державного акту на право приватної власності на землю та видачі Державного акта на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 скасувати та визнати недійсним Державний акт серії НОМЕР_2 , виданий на його підставі.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст. 393 ЦК України, ст.ст.152, 155 ЗК України,

ухвалив:

Позов задоволити.

Рішення Тиврівської селищної ради 23 сесії 5 скликання від 18.12.2009 р. № 346 скасувати в частині затвердження технічної документації по складанню Державного акту на право приватної власності на землю та видачі Державного акта на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 .

Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 кадастровий номер НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, тобто з 02.07.2019 р.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу буде подано протягом тридцяти днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Ратушняк І. О.