Справа № 527/2357/18
провадження 2/527/70/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Левицької Т.В.,

з участю секретаря судових засідань - Папенко Л.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача - Лазоренка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу № 527/2357/18 за позовом представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомосковськ Агро» про розірвання договору оренди земельної ділянки,-

в с т а н о в и в:

15 листопада 2018 року представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом.

Мотивував його тим, що рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 26.06.2017 року за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , визнано право власності на земельну ділянку, площею 3,45 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка знаходиться на території Глобинської міської ради, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , виданого Глобинською районною державною адміністрацією 06 травня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі № 83.

27.01.2010 року між ОСОБА_1 , яка діяла на підставі довіреності від мені ОСОБА_3 та відповідачем ТОВ «Новомосковськ Агро» укладено договір оренди земельної ділянки, площею 3.45 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка знаходиться на території Глобинської міської ради Полтавської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчений приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу Люба Ж.М. за №153 та зареєстрованого у відділі Держкомзему у Глобинському районі, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 10 лютого 2012 року за №02270.

Згідно умов Договору оренди землі, Позивач (Орендодавець) надає, а Відповідач (Орендар) приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 3.45 га з кадастровим номером НОМЕР_1 , що належить Орендодавцю, для ведення Орендарем товарного сільськогосподарського виробництва. Договір було укладено сторонами на 49 років.

У зв`язку з отриманням ОСОБА_1 у власність орендованої земельної ділянки, тобто переходом до неї права власності на земельну ділянку, відповідачем не укладалася Додаткова угода до Договору оренди землі, якою було б змінено Орендодавця.

Пунктом 9 Договору оренди землі передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у формі 3% від грошової оцінки земельної ділянки кожного року і становить 1399,46 грн на рік. Пунктом 11 Договору оренди землі передбачено, що орендна плата вноситься щорічно, не пізніше 20 грудня поточного року в повному обсязі.

Відповідач вказані умови Договору оренди землі не виконує, орендну плату не сплачує.

Посилаючись на викладене, позивач прохав розірвати вищевказаний договір оренди землі.

21.12.2018 року представником відповідача направлено відзив на позовну заяву, згідно якого прохали у задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що 27.01.2010 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Новомосковськ Агро» укладено договір про надання поворотної позики б/н на загальну суму 17000 грн з граничним строком повернення не пізніше 31.12.2011 року. На виконання вказаного Договору 08.02.2010 року та 12.02.2010 року ОСОБА_3 отримала від ТОВ «Новомосковськ Агро» грошові кошти в загальній сумі 17000 грн. Надалі, за взаємною згодою сторін, на підставі підписаного між ОСОБА_3 та ТОВ «Новомосковськ Агро» протоколу заліку однорідних зустрічних вимог від 30.06.2010 року проведено нарахування ОСОБА_3 орендної плати згідно Договору за 2010 рік та майбутні роки на загальну суму 20000 грн, з якої утримано ПДФО в сумі 3000 грн та проведено виплату орендної плати за 2010 рік та наступні роки в сумі 17000 грн, яка того ж дня погашена взаємозаліком зобов`язань сторін. Станом на 10.12.2018 року , враховуючи щорічну індексацію вартості земельної ділянки у ТОВ «Новомосковськ Агро» утворилася заборгованість за договором оренди землі в сумі 4248,22 грн, оскільки позивач не надавав документів, що підтверджували перехід право власності на земельну ділянку. Поштовим переказом від 18.12.2018 року відповідачем відправлено позивачу ОСОБА_1 вказану заборгованість (а.с.37-41).

У судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 позов підтримували, посилаючись на підстави та обставини, зазначені в ньому.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнав з підстав, зазначених в письмовому відзиві на позов.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

27.01.2010 року між ОСОБА_1 , яка діяла на підставі довіреності від мені ОСОБА_3 та відповідачем ТОВ «Новомосковськ Агро» укладено договір оренди земельної ділянки площею 3.45 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка знаходиться на території Глобинської міської ради Полтавської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчений приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу Люба Ж.М. за №153 та зареєстрований у відділі Держкомзему у Глобинському районі, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 10 лютого 2012 року за №02270 (а.с.19-25).

Згідно рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 26.06.2017 року за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , визнано право власності на земельну ділянку площею 3,45 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка знаходиться на території Глобинської міської ради, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , виданого Глобинською районною державною адміністрацією 06 травня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі №83 (а.с.14-16).

Відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.12.2017 за №106753014, на підставі зазначеного рішення суду проведена державна реєстрація права власності на вищевказану земельну ділянку на ОСОБА_1 (позивач) (а.с.18).

П. 7 Договору оренди землі від 27.01.2010 року передбачено, що його укладено на 49 років ( з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою).

Орендна плата вноситься орендарем у формі 3 % річних від грошової оцінки земельної ділянки кожного року і становить 1399,46 грн на рік. Орендна плата вноситься щорічно, не пізніше 20 грудня поточного року в повному обсязі (п.п.9, 11).

Відповідачем на підтвердження виконання умов Договору оренди надано суду такі докази:

- копію договору позики від 27.01.2010 року, відповідно до якого позикодавець ТОВ «Новомосковськ Агро» надає позичальнику ОСОБА_5 безвідсоткову тимчасову поворотну позику у сумі 17000 гривень, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошей у порядку і в строки, визначені в Договорі ( а.с.42);

- копії видаткових касових ордерів від 08.02.2010 року на суму 9000 гривень, від 12.02.2010 року на суму 8000 гривень (а.с.43);

- копія податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку за 4 квартал 2011 року (а.с.48-67);

- акт знищення первинних бухгалтерських документів ( за 2009-2010-2011 роки) від 30.12.2014 року, від 04.01.2017 року за 2012-2013 роки (а.с.44-45).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Ст. 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

У даній справі між сторонами виникли правовідносини, пов`язані з орендою землі, які регулюються Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» (далі - Закон), ЦК України, іншими законами України, постановами Кабінету Міністрів України, у випадках, передбачених цим Законом, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове, платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння, користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Як зазначено в ч.1 ст.14 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди може бути достроково розірваний на вимогу однієї зі сторін договору за рішенням суду в порядку встановленому законом.

Згідно із пунктом «д» ч.1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Як зазначено в ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду, зокрема , в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. 24 і 25 цього закону та умовами договору.

Як вбачається з ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

У статті 15 Закону України «Про оренду землі» вказано, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як вбачається з п. в) ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України, землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно ст. 409 Цивільного кодексу України, власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.

Аналогічна норма міститься в ч. 1, 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі»: орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Пунктами 9-12 Договору оренди землі від 07.01.2010 року встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у формі 3% від грошової оцінки земельної ділянки кожного року і становить 1399,46 грн на рік. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням (без урахування) індексації. Орендна плата вноситься щорічно, не пізніше 20 грудня поточного року в повному обсязі.

В пункті 13 Договору оренди зазначено, що розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

П. 34 Договору передбачено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Пунктом 36 Договору визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї зі сторін, зокрема, внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.

Згідно зі ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст. 654 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Проаналізувавши зазначені норми, оцінивши докази сторін з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, у взаємному зв`язку та сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження виконання умов Договору оренди та систематичної сплати позивачу коштів за користування орендованою земельною ділянкою в розмірах та у строки встановлені Договором оренди.

Заперечення представника відповідача про те, що орендна плата погашено шляхом взаємозаліку коштів, отриманих ОСОБА_3 (орендодавцем) в якості безвідсоткової позики, судом до уваги не взяті з наступних підстав.

Відповідачем не надано доказів внесення змін до Договору оренди в частині проведення розрахунків по орендній платі, зокрема, за рахунок коштів по позиці.

Згідно умов Договору оренди та вищенаведених норм цивільного законодавства зміна до договору мала вчинятися у письмовій формі за згодою сторін, і ця згода повинна посвідчуватися їх підписами.

Оскільки договір оренди на даний час чинний, всі додаткові угоди до нього підлягали збереженню, як його невід`ємні частини. Жодна із сторін у засіданні не вказувала, що укладалися додаткові угоди до Договору оренди в частині зміни порядку розрахунків по орендній платі.

Також наявність можливих інших договірних правовідносин між сторонами (договору позики) не може бути підтвердженням належного виконання умов спірного Договору оренди.

Таким чином, всі дії відповідача по взаємозаліку сум розцінені судом як одностороння зміна умов договору.

Відповідачем не спростовані доводи позивача про те, що орендодавцем ОСОБА_5 будь-яких документів про взаємозалік суми позики в рахунок орендної плати не підписувалося, жодних платежів в рахунок орендної плати вона не отримувала.

Крім того, згідно висновку експерта № 166-169 судово почеркознавчої експертизи від 23.04.2019 року, підпис від імені ОСОБА_3 у графі «Позичальник» у договорі позики від 27.01.2010 року виконаний не ОСОБА_3 , а іншою особою (а.с.136-143).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав істотну умову договору в частині сплати орендодавцю орендної плати за 2010-2017 роки , що є підставою для розірвання Договору оренди.

Заява представника відповідача про застосування позовної давності задоволенню не підлягає. Так, позивачем заявлено вимогу про розірвання Договору оренди, правовідносини по якому є триваючими (строк дії договору 49 років з моменту реєстрації), договір є дійсним, тому строк позовної давності не сплив.

З наведених підстав позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 704,80 гривень (а.с.1).

Представником позивача заявлено клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн та витрат на проведення експертизи в сумі 10010 гривень

Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та на проведення експертизи (п. 1, п.2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

На підставі викладеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення понесені ним витрати на проведення експертизи та на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 3, 13, 15,21, 24, 31, 32 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 96,141 Земельного кодексу України, ст.ст. 409, 525, 599, , 626, 628, 629, 638, 651 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10,11, 30, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомосковськ Агро» про розірвання договору оренди земельної ділянки задовольнити.

Договір оренди земельної ділянки від 27.01.2010 року, укладений між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Новомосковськ Агро», площею 3,45 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка знаходиться на території Глобинської міської ради Полтавської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчений приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу Люба Ж.М. 27.01.2010 року реєстровий № 153 , зареєстрований у відділі Держкомзему у Глобинському районі, про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 10.02.2012 року за № 02270 - розірвати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомосковськ Агро» на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на сплату судового збору в сумі 704,80 грн, витрати за проведення експертизи в сумі 10010 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи ( вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; уродженка від. Кордубанове м. Глобине Полтавської області; 39008 АДРЕСА_1 с АДРЕСА_2 Кордубанове Глобинського району Полтавської області; код платника податків НОМЕР_3 ;

представник позивача адвокат Голубенко Володимир Петрович, вул. Гоголя, 7, офіс 101, м. Полтава, 36020;

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Новомосковськ Агро», 39000, вул. Володимирівська, 144, м. Глобине Полтавської області, .

Суддя Т. В. Левицька