Справа № 712/988/18
Провадження № 2/712/87/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 червня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді ТОКОВОЇ С.Є.
при секретарі МОГИЛА І.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 08 грудня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір б/н. Відповідно до цього договору 08 грудня 2008 року відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.3.2., п.3.3. Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт.
Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.3.3. Умов та правил надання банківських послуг.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві.
Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.5.5. «Правил користування платіжною карткою».
Одночасно, пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.4.9. Умов та правил надання банківських послуг і п. 5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п.6.3. до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.
Позивач зобов`язання виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Договору.
У порушення умов договору відповідач належним чином не виконувала умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 07.12.2017 складає 117 000 грн., та складається з 8 642,41 грн. заборгованості за кредитом, 108 357,59 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом.
Просили суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.12.2008 року в розмірі 117000 грн. та стягнути сплачений судовий збір.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 березня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 12 квітня 2018 року на 12-00 год. в спрощеному провадженні.
В судове засідання представник позивача не з`явився, скерував до суду заяву в якій просив справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.
Відповідач та її представник на попередніх судових засіданнях заперечували проти задоволення позовних вимог та просили відмовити у позові в зв`язку з пропуском банком трирічного строку позовної давності, оскільки останній платіж щодо погашення кредитної заборгованості, відповідачем був здійснений ще 08.05.2015 року у розмірі 1800 грн.
Відповідно до п.3 розділу Х11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-У111 «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.
У зв`язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.
Судом встановлено, що 08 грудня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір №б/н, на підставі якого, 08 грудня 2008 року відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 29 000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У подальшому, кредитний ліміт неодноразово змінювався, остаточно 19.07.2013 року встановлено у розмірі 9 100 грн.
Сторони визначили, що договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою, тарифів Банку.
Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.5.5. Правил користування платіжною карткою
Одночасно пунктом 5.3. Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9. Умов та правил надання банківських послуг і п.5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 6.3. до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан контррахунків та про здійснені операції по контррахункам.
В укладеному між сторонами кредитному договорі визначені чіткі умови виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Банківською установою зобов`язання за договором виконані в повному обсязі, однак відповідач взяті на себе зобов`язання порушив.
З наданих позивачем розрахунків суми заборгованості станом на 07.12.2017 року вбачається, що загальний розмір заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором складає 117 000 грн., яка складається з наступного: 8642,41 грн. заборгованість за кредитом; 108 357,59 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Враховуючи те, що у судовому засіданні установлено, що ОСОБА_2 взяті зобов`язання за укладеним з АТ «КБ «Приватбанк» кредитним договором щодо повернення отриманих коштів належним чином не виконує, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позову про стягнення простроченої заборгованості за кредитом, а також процентами за користування кредитом.
Вирішуючи клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).
Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.
Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.
За висновками Верховного Суду України про застосування ст. 257 ЦК України до правовідносин, у яких використовуються платіжні картки як спосіб надання/отримання кредитних коштів, викладеними у постанові від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, яка, відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України, є обов`язковою для всіх судів України, за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України).
З позовом про стягнення заборгованості до суду ПАТ КБ «Приватбанк» звернулися 26 січня 2108 року, що підтверджується накладною експрес-доставка «Меркурій» № НОМЕР_1 .
З письмових пояснень представника позивача вбачається, що останній платіж по кредиту відповідачем було здійснено 08.05.2014 року.
Між тим, з наданого до матеріалів справи розрахунку вбачається, що після 08.05.2014 року відповідачем здійснювалися неодноразові платежі, останній 28.04.2015 року. Вищевикладене спростовує твердження представника відповідача про сплив строку позовної давності за кредитним зобов`язанням.
А відтак, підстав для застосування строку позовної давності судом не вбачається.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1762 грн., що підтверджується платіжним дорученням № BOTM8B1LMK від 28.12.2017 року, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1762 гривень.
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. До стягнення з відповідача підлягає заборгованість за кредитом, яка складається з 8642,41 грн. заборгованість за кредитом, 108357,59 заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1762 грн. витрати по сплаті судового збору.
Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 267, 280, 284 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, суд,
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .