ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/481/19 Справа № 173/1082/17 Суддя у 1-й інстанції - Петрюк Т.М. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Лященко С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: комунальне підприємство "Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації" про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И Л А:

04 липня 2017 року позивачі звернулися до суду з позовом до Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: комунальне підприємство "Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації" про визнання права власності на нерухоме майно. Просили визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на 2/3 частини (по1/3 частині кожному) садибного житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами на земельній ділянці розміром 755 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 обалсті (а.с.3-4).

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2018 року позовні вимоги за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на нерухоме майно - задоволено. Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на 2/3 частини (по 1/3 частині за кожним) садибного житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, розташованому на земельній ділянці розміром 755 кв., м., по фактичному користуванню за адресою: АДРЕСА_1 . Вирішено питання судових витрат (а.с.84-89).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі (а.с.93-102).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.07.2004 року Пушкарівська сільська рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області купила садибний житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23.07.2004 року 3 1797 приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Листопад О.М. (а.с.10).

28 жовтня 2004 року на підставі рішення виконавчого комітету Пушкарівської сільської ради № 93 «Про безкоштовну передачу та оформлення приватної власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 » вирішено передати у приватну власність житловий будинок сім`ї ОСОБА_1 , яка складається з дружини: ОСОБА_2 , - 1971 року народження, сина - ОСОБА_3 , -1992 року народження , який перебуває на квартирному обліку в сільській раді під № 1 першочергове забезпечення. Із зняттям із квартирного обліку. Верхньодніпровському бюро технічної інвентаризації надати дозвіл на видачу свідоцтва про право власності (а.с.11).

09 листопада 2004 року ОСОБА_1 звернувся до керівника органу приватизації Пушкарівської сільської ради з заявою про оформлення передачі в особисту спільну сумісну власність одноквартирного будинку, що він займає разом із членами сім`ї на умовах найму з належними будівлями і спорудами. При оформлені будинку просив передбачити розподіл долі власності між членами сім`ї у такому співвідношенні: по 1/3 частині. Уповноваженим власником визнати ОСОБА_1

17 листопада 2004 року розпорядженням № 9 органу приватизації Пушкарівської сільської ради прохання наймача ОСОБА_1 задоволено та передано будинок АДРЕСА_1 в приватну спільну сумісну власність (а.с.12).

КП «Верхньодніпровське БТІ» провело розрахунок приватизованих площ та на підставі приватизаційного пакету документів 17.12.2004 року видало свідоцтво про право власності на нерухоме майно, але помилково в графі власники вказав лише наймача ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності (а.с.13).

Таким чином встановлено, що право власності на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , виникло у ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в результаті передачі будинку в приватну власність та його приватизації.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із їх законності та обґрунтованості.

Проте колегія суддів не може поголитися з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є в тому числі і: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» незалежно від розміру загальної площі безоплатно передаються у власність громадян займані ними квартири (будинки), в яких мешкають військовослужбовці, котрим встановлена пільга Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Виконавчого комітету Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області № 93 від 28 жовтня 2004 року передано безкоштовно в приватну власність житловий будинок в АДРЕСА_1 , загальною площею 62, 6 кв. м. Військово службовцю запасу - учаснику бойових дій в Афганістані ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.012.2004, будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності (а.с.11 зворот).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП "Дніпропетровське бюро технічної інвентаризації" № витягу 6151861 від 10.01.2005 № запису 36 в книзі 1, ОСОБА_1 10.01.2005 зареєстрував право власності на будинок АДРЕСА_1 , форма власності - приватна (а.с.153).

Отже, враховуючи, що спірне домоволодіння було передане відповідачу в приватну власність, як військовослужбовцю та державну реєстрацію домоволодіння проведено відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ОСОБА_1 є єдиним власником будинку АДРЕСА_1 .

Посилання позивачів, що 14 листопада 2004 року Розпорядження органу приватизації № 9 Пушкарівської сільської ради було використано наймачем та членам його сім`ї на умовах найму згідно Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", площа житлового будинку загальна складає 62, кв.м., тобто по 1/3 частині кожному, є безпідставним, оскільки відповідач ОСОБА_3 приватизував домоволодіння відповідно до аб. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Посилання позивачів, що в свідоцтві про право власності на нерухоме майно помилково в графі власника вказано тільки наймача ОСОБА_1 , колегія суддів не приймає до уваги, оскільки допущення помилки у Свідоцтві про право власності не є юридичним фактом, допущення помилки це факт неправильного зазначення особистих даних чи неправильно зазначено документ. Крім того, не існує такої підстави припинення права власності, як допущена помилка в свідоцтві.

Крім того, позивачі не оспорюють свідоцтво про право власності, а ні розпорядження органу приватизації.

Твердження позивачів про порушення їх прав не ґрунтуються на вимогах закону та задоволенню не підлягають.

У зв`язку із зазначеним, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню.

Відповідно до ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 13 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

З позивачів підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі по 960 грн. з кожного.

Керуючись ст. 259, 268, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2018 року - скасувати.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: комунальне підприємство "Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації" про визнання права власності на нерухоме майно - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за розгляд апеляційної скарги в розмірі 690 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір за розгляд апеляційної скарги в розмірі 690 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: