Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/28/19
Провадження № 2/494/268/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2019 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Лебединського С.Й.,

за участю секретаря судових засідань Авдєєвої С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про усунення перешкод у здійсненні права володіння, користування та розпорядження власністю шляхом визнання наймача таким що втратив право користування житловим приміщенням», -

в с т а н о в и в:

Позивач, звернувшись до суду 17 січня 2019 р. із цим позовом, просив усунути йому перешкоди у здійсненні права володіння, користування та розпорядження власністю шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою що втратила право користування житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 .

На обґрунтування поданого позову посилався на те, що є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 . Також, у будинку є зареєстрованою, але з липня 2016 р. не проживає відповідач, яка добровільно зніматись з реєстрації не бажає.

Відповідач у судовому засіданні позов визнала, пояснила що витрачала власні кошти та зусилля для утримання вказаного будинку, однак підтвердити вказане не має можливості.

Свідок ОСОБА_3 , пояснила що з березня 2018 р. мешкає з позивачем. Відповідач в будинку не проживає і добровільно знятись з реєстрації не бажає.

Свідок ОСОБА_4 , мати позивача, пояснила що відповідач у будинку не проживає. Позивач проживає з іншою жінкою, та має намір створити з нею сім`ю. Відповідач неодноразово уходила від позивача та жити з ним не хотіла.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та свідків, на підставі наданих доказів і доведення їхньої переконливості суд дійшов до наступного висновку.

Позивач є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 25113729 від 04 серпня 2014 р., що було зареєстровано Реєстраційною службою по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, серія НОМЕР_2 .

Згідно довідки з Заводівської сільської ради Одеської області від 14 січня 2019 р. за №29 відповідач ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрована однак не проживає з 12 липня 2016 р..

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим, згідно з положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відтак за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.

Вирішуючи спір суд вважає встановленим, що відповідач з 2016 р. тобто понад один рік у спірному будинку як член сім`ї позивача не проживає, тому за встановлених судом фактичних обставин спір підлягає вирішенню з підстав статей 383 та 391 ЦК України.

Виходячи з наведеного поданий позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.259, 263, 265, 268,283-284 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про усунення перешкод у здійсненні права володіння, користування та розпорядження власністю шляхом визнання наймача таким що втратив право користування житловим приміщенням» - задовольнити.

ОСОБА_2 визнати такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Згідно до пункту 15 підпункту 15.5 частини 1 Перехідних положень та ст. 352, 354 ЦПК України редакції від 15 грудня 2017 року, рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя_________________________________________-