ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2019 року м. Київ

справа № 370/2300/17

провадження № 22-ц/824/3917/19

Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

ІвановоїІ.В. (суддя-доповідач), Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

сторони :

позивач - ОСОБА_4

відповідач - ОСОБА_5

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 26 листопада 2018 року у складі судді Мазки Н.Б., повний текст складений 26.11.2018 року,

встановив:

У листопаді 2017 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 та просив стягнути з останньої заборгованість по аліментах в розмірі 34 273, 23 грн. та неустойку (пеню) в розмірі 34 273, 23 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 січня 2015 року з відповідачки ОСОБА_6 стягнуті аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 09 грудня 2014 року.

Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментах відповідно до виконавчого листа 369/12895/14-ц, виданої 14 липня 2017 року Макарівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, розмір заборгованості відповідачки по аліментах за період з 01 червня 2015 року по 01 липня 2017 року включно складає 34 273,23 грн.

Про наявність заборгованості по сплаті аліментів та необхідність її погашення відповідач була попереджена, про що свідчить лист Макарівського районного відділу ДВС від 14 липня 2017 року №7888.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 26 листопада 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції через порушення судом норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 зазначає, що згідно довідки-розрахунку Макарівського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області розмір заборгованості відповідача по аліментах за період з 01 червня 2015 року по 01 липня 2017 року складає 34 273,23 грн. В свою чергу, пеня нараховується на всю суму невиплачених аліментів (затримки) за кожний день прострочки її виплати, а її нарахування не обмежуються лише тим місяцем, на протязі якого не проводилось стягнення. Згідно розрахунку позивача, розмір неустойки (пені) за несплату аліментів станом на 01 липня 2017 року складає 34 273,23 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмово провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмово провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду від 13 січня 2015 року по справі №369/12895/14-ц, припинено стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітніх ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2. Виконавчий лист №2-1291/2004 виданий Києво-Святошинським районним судом Київської області 06 травня 2004 року відкликано. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 09 грудня 2014 року та до їх повноліття. Був виданий виконавчий лист (а.с. 7, 10).

Відповідно витягу з протоколу №11 Комісії з питань захисту прав дитини при Макарівській райдержадміністрації №01-20/146 від 14 квітня 2016 року, на засіданні комісії було вирішено батьку малолітніх дітей ОСОБА_4 забрати дітей ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1, на постійне місце проживання до АДРЕСА_1 (а.с.3).

Згідно розрахунку по аліментах, виданого Макарівським районним відділом державної виконавчої служби, станом на 01 липня 2017 року заборгованість ОСОБА_6 по виконавчому листу №369/12895/14-у становить 34 273,23 грн. (а.с.5).

Відповідно листу №7887 від 14 липня 2017 року за підписом заступника начальника Макарівського районного відділу ДВС Булашенко В.О., ОСОБА_13 було направлено на адресу: АДРЕСА_1, розрахунок заборгованості для виконання (а.с.4).

Згідно листу-повідомленню №7888 від 14.07.2017 року за підписом в.о. начальника Макарівського районного відділу ДВС Булашенко В.О., викликом до відділу 14 вересня 2016 року у боржниці ОСОБА_6 відібрано попередження за ст.164 КК України, яким зобов'язано щомісячно сплачувати аліменти, погасити заборгованість, повідомити місце роботи для направлення виконавчого документа для подальшого його виконання, про що свідчить особистий підпис боржниці (а.с.6).

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що законодавством передбачено стягнення заборгованості із сплати аліментів не шляхом ухвалення судового рішення, а в межах виконавчого провадження. Крім того, розрахунок пені, наданий позивачем, не відповідає встановленим правилам розрахунку пені.

Однак, колегія не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості по аліментах ОСОБА_4 вказує на те, що відповідач ОСОБА_5 не виконує рішення суду, яким стягнуто з неї аліменти на утримання дітей. Розмір заборгованості по аліментах, який підлягає стягненню, визначений державним виконавцем та становить 34 273,23 грн. Позивач просить суд стягнути вказаний розмір.

Вказана сума боргу утворилася внаслідок нарахування її на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, є обов'язковим до виконання, а тому підлягає стягненню в порядку Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог ст. 1, 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За таких обставин, сума заборгованості, що утворилася внаслідок невиконання рішення, підлягає стягненню державним виконавцем на стадії виконавчого провадження.

Отже, рішення суду в цій частині відповідає фактичним обставинам справи та підстави для його скасування відсутні.

Разом з тим, вирішуючи позовну вимогу про стягнення пені, суд першої інстанції ухилився від здійснення правосуддя в цій частині, не перевірив підстав для стягнення пені, не стягнув її на користь позивача, на яку останній має право, та без будь-яких законних підстав відмовив позивачу в задоволенні цих вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року (№572/1762/15-ц) роз'яснено, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

При розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням наведеного, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів складає: за липень 2015 року - 9,58 грн. (191,67х0,01х5); за серпень 2015 року - 369,41 грн. (1191,67х0,01х31); за вересень 2015 року - 9,58 грн. (191,67х0,01х5); за листопад 2015 року - 460,80 грн. (1536х0,01х30); за грудень 2015 року - 58,96 грн. (536х0,01х11); за січень 2016 року - 447,53 грн. (2131,11х0,01х21); за лютий 2016 року - 426,22 грн. (2131,11х0,01х20); за березень 2016 року - 447,53 грн. (2131,11х0,01х21); за квітень 2016 року - 370,88 грн. (1854,44х0,01х20); за травень 2016 року - 884,87 грн. (2854,44х0,01х31); за червень 2016 року - 182,62 грн. (1304,44х0,01х14); за липень 2016 року - 799,51 грн. (2579,07х0,01х31); за серпень 2016 року - 255,50 грн. (1419,48х0,01х18); за вересень 2016 року - 386,86 грн. (1289,54х0,01х30); за жовтень 2016 року - 415,81 грн. (1341,34х0,01х31); за листопад 2016 року - 402,40 грн. (1341,34х0,01х30); за грудень 2016 року - 415,81 грн. (1341,34х0,01х31); за січень 2017 року - 473,57 грн. (1527,67х0,01х31); за лютий 2017 року - 427,74 грн. (1527,67х0,01х28); за березень 2017 року - 473,57 грн. (1527,67х0,01х31);за квітень 2017 року - 458,30 грн. (1527,67х0,01х30); за травень 2017 року - 473,57 грн.(1527,67х0,01х31);за червень 2017 року - 458,30 грн. (1527,67х0,01х30), а всього за період з 01 червня 2015 року по 01 липня 2017 року становить 9 108,92 грн.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для стягнення пені за прострочення сплати аліментів, оскільки у відповідача наявна заборгованості по аліментів, а, відтак, у силу вимог ст. 196 СК України позивач має право на стягнення пені.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні пені підлягає скасуванню через порушення судом норм матеріального та процесуального права, з прийняттям в цій частині нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, а позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню у дохід держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (13,28 %) у розмірі 212,48 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах, -

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 26 листопада 2018 року в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позов про стягнення неустойки (пені) задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_4, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3, 08151, пеню у розмірі 9 108 гривень 92 коп.

В іншій частині рішення Макарівського районного суду Київської області від 26 листопада 2018 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_6, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, в дохід держави судовий збір у розмірі 212 гривень 48 коп.

Головуючий :

Судді :