ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1437/19 Справа № 201/2593/18 Суддя у 1-й інстанції - Ходаківський М.П. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Свистунової О.В.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк",

на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2018 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2018 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2018 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) заборгованість за кредитним договором б/н від 17 серпня 2011 року у розмірі 6375,86 грн. (шість тисяч триста сімдесят п`ять грн. 86 коп.), з яких: тіло кредиту - 1195,92 грн. (одна тисяча сто дев`яносто п`ять грн. 92 коп.); нараховані відсотки за користування кредитом - 5179,94 грн. (п`ять тисяч сто сімдесят дев`ять грн. 94 коп.).

Стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) сплачений останнім судовий збір у розмірі 1762 грн. (одну тисячу сімсот шістдесят дві грн.)

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", просить скасувати заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2018 року по справі №201/2593/18 в частині відмови у стягненні пені в розмірі 5530,60 грн. та штрафу (фіксована частина) 500 грн., 595,32 грн. - штраф (процентна складова) та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.

Відзивів на апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2018 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.08.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник АТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом.

Кредитний договір складають заява, підписана відповідачем, Умови надання і Правила банківських послуг та Тарифи Банку.

В порушення вищезазначених норм ОСОБА_1 належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 25.12.2017 року виникла заборгованість у розмірі 13001,78 гривень, а саме: заборгованість за кредитом - 1195,92 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 5179,94 грн., заборгованість за пенею - 5530,60 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 595,32 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 625 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Таким чином, укладений між сторонами кредитний договір є правомірним відповідно до положень ст. 204 ЦК України і за положеннями правочину відповідач має нести цивільно-правову відповідальність у відповідності до положень ст. ст. 525, 526, 610, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Разом з цим, відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з усіма істотними умовами договору.

Умови не містять підпису відповідача, а в заяві позичальника від 17.08.2011 року відсутня домовленість щодо сплати пені та штрафів за невиконання договору.

Відсутність підпису відповідача на умовах та правилах надання споживчого кредиту фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем.

Зазначення в заяві на видачу кредиту про ознайомлення відповідача з умовами надання кредиту без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк.

Умови та правила надання банківських послуг, витяг з тарифів обслуговування кредитних карт не містять підпису відповідача і позивач не надав суду доказів, які б підтверджували ту обставину, що саме вони є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці умови та правила мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що за наданими умовами та правилами надання банківських послуг, витягом з тарифів обслуговування кредитних карт між сторонами не досягнуто згоди щодо розміру штрафів та пені, оскільки зазначені складові договору не містять підпису відповідача.

Твердження апелянта про те, що відповідач погодилась та підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки "Універсальна" є безпідставними, оскільки позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови, на які посилається позивач, є складовою укладеного між сторонами кредитного договору і, що саме ці Умови мала на увазі відповідачка, підписуючи заяву позичальника, та, відповідно, чи брала на себе зобов`язання зі сплати неустойки в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту.

Посилання АТ КБ "ПриватБанк" про те, що підписуючи заяву позичальника, відповідач підтвердила про ознайомлення з Умовами, є необґрунтованими з вищенаведених підстав.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

О.В. Свистунова