Постанова

Іменем України

26 червня 2019 року

м. Київ

справа № 127/5720/16-ц

провадження № 61-11968св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Благоустрій-АН»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 грудня 2016 року у складі судді Овсюка Є .М. та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 03 березня 2017 року у складі колегії суддів: Нікушина В. П., Медведецького С. К., Оніщука В. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Благоустрій - АН» (далі - ТОВ «Благоустрій - АН») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між ТОВ «Благоустрій - АН» та ОСОБА_1 10 червня 2015 року був укладений договір про надання послуг із пошуку нерухомого майна для придбання. Згідно з умовами цього договору товариство взяло на себе зобов`язання із надання ОСОБА_1 платної інформації та консультаційних послуг щодо пошуку для нього окремого будинку. Йому такі послуги були надані, в тому числі і відносно будинку по АДРЕСА_1 , який він придбав 01 серпня 2015 року за договором купівлі-продажу. При цьому, відмовився виконати зобов`язання щодо проведення розрахунку за надані послуги.

ТОВ «Благоустрій - АН» звернулось до суду з позовом і виходячи із ринкової вартості цього будинку 23 868,00 грн, просило стягнути з ОСОБА_1 9 547,20 грн за надані послуги та 10 % штрафу за не проведення розрахунку за надані послуги, що становить 23 868,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22 грудня 2016 року позов ТОВ «Благоустрій-АН» до ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Благоустрій-АН» заборгованість за договором про надання послуг від 10 червня 2015 року за № 2732 в сумі 33 415,20 грн та 1 378,00 грн - судовий збір.

Рішення міського суду мотивовано тим, що між сторонами було укладено договір про надання інформаційних послуг щодо пошуку нерухомого майна. ТОВ «Благоустрій-АН» виконало свої зобов`язання за договором, надало ОСОБА_1 інформацію щодо придбаного ним будинку по АДРЕСА_1 . Відповідно до пункту 2.2.2 договору та частини першої статті 903 ЦК України ОСОБА_1 зобов`язаний був сплатити 4 % від ринкової вартості придбаного ним будинку, однак не сплатив чим порушив умови укладеного між сторонами договору.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 03 березня 2017 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 грудня 2016 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У березні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу в якій просив скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 03 березня 2017 року, ухвалити у справі нове рішення, яким у позові відмовити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди не надали належної правової оцінки висновку експертів Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту експертиз від 03 жовтня 2016 року № 2239/2240/16-21 згідно з яким перша сторінка договору є додрукованою, а підпис ОСОБА_1 є підробленим, а тому сторони не досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, такий договір не породжує жодних юридичних наслідків.

Відзив на касаційну скаргу не подано

Рух справи

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 серпня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У березні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Розпорядженням від 06 червня 2019 року № 609/0/226-19 за касаційним провадженням № 61-11968св18 призначено повторний автоматизований перерозподіл.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачу Курило В. П.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 10 червня 2015 року між позивачем ТОВ «Благоустрій-АН» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання послуг із пошуку нерухомого майна.

Пунктом 2.1 договору про надання послуг від 10 червня 2015 року № 2732 (далі - Договір) передбачено, що позивач зобов`язується здійснити підбір для відповідача варіантів придбання об`єкта нерухомості, надання консультаційних послуг з питань оформлення та реєстрації об`єкта нерухомості після його придбання, здійснити контроль за порядком розрахунків між сторонами, забезпечити конфіденційність інформації, отриманої від відповідача в процесі угоди.

Крім того, пунктом 2.2.2 Договору встановлено, що відповідач зобов`язується у випадку придбання будь-якого з об`єктів нерухомості, вказаного у розділі 6 цього договору або в Акті огляду об`єктів, оплатити послуги агентству у розмірі 4 % від ринкової ціни придбання об`єкта нерухомості, але не нижче ринкової вартості такого об`єкта нерухомості на день укладення правочину, на підставі якого здійснюється відчуження об`єкта нерухомості на користь клієнта, а також, у випадку, якщо клієнт придбає відповідний об`єкт нерухомості протягом двох років після підписання договору.

Пунктом 3.4 Договору встановлено, що у випадку невиконання умов даного Договору клієнт сплачує агентству штраф у розмірі 10% від ціни придбання об`єкта нерухомості, але не нижче ринкової вартості об`єкта на день укладення правочину.

Сторонами договору визначено, що строк його дії - з моменту підписання сторонами та належного виконання взятих сторонами на себе обов`язків.

У розділі 5 Договору зазначено перелік запропонованих позивачем відповідачеві об`єктів нерухомості серед яких: 4) 10 червня 2015 року, Селище, Шевченка, 35 за ціною 9 000,00 дол. США

01 серпня 2015 року між ОСОБА_2 , що діяла від свого імені та від імені ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з іншого боку, було укладено договір купівлі-продажу будинку по АДРЕСА_1 , що був предметом огляду відповідачем, згідно з розділом 5 договору про надання послуг від 10 червня 2015 року, укладеного між сторонами.

Відповідно до пункту 11 вищевказаного Договору купівлі-продажу продаж будинку за домовленістю сторін здійснено за 37 200,00 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Благоутрій-АН» суди попередніх інстанцій виходили із того, що доводи ОСОБА_1 , про те, що він підписував не договір про надання послуг, а лише частину з таблицею та його паспортними даними не знайшли свого підтвердження за результатами проведеної експертизи.

Судом встановлено, що позивач виконав взяті на себе обов`язки, передбачені договором надання послуг від 10 червня 2015 року № 2732, оскільки на виконання умов договору здійснював надання послуг відповідачу по пошуку та огляду об`єктів нерухомості, що підтверджується підписами ОСОБА_1 в розділі 5 зазначеного договору.

Згідно із статтею 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (статті 526 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610 ЦК України).

Відповідно до вимог статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними (статті 628 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами (частинами 1, 3 статті 639 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 903 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач виконав зобов`язання за договором про надання послуг від 10 червня 2015 року № 2732, а відповідач ОСОБА_1 , в порушення підпунктів 2.2.5 - 2.2.7 договору, отримавши послуги агентства, не виконав вимоги про їх сплату у строк, встановлений пунктом 2.2.6 договору.

Крім того, пунктом 4.2 договору про надання послуг по пошуку нерухомого майна від 10 червня 2015 року, передбачено, що договір укладено у двох ідентичних примірниках і видано по одному кожній стороні. У передбаченому законом порядку договір не оскаржувався, не розривався, не визнаний недійсним чи неукладеним, тому він, в силу вимог пункту 4.1, діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків.

За таких обставин, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню оплата послуг, відповідно до підпункту 2.2.2 договору, тобто в розмірі 4 % від ринкової ціни придбання об`єкта нерухомості, що становить 9 547,20 грн та штраф, передбачений пунктом 3.4 договору, в розмірі 10 % від ринкової ціни придбання об`єкту нерухомості у розмірі 23 868,00 грн, а всього 33 415,20 грн.

Доводи відповідача про те, що судом не взято до уваги, що відповідно до висновків експертизи Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 03 жовтня 2016 року № 2239/2240/16-21 договір від 10 червня 2015 року № 2732 необґрунтовані, зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Статтею 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з`ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 03 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: С. Ю. Бурлаков
А. Ю. Зайцев
В. М. Коротун
В. П. Курило