Постанова

Іменем України

03 липня 2019 року

м. Київ

справа № 331/1255/17

провадження № 61-11180св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - Запорізьке комунальне підприємство міського електротранспорту «Запоріжелектротранс»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

треті особи: публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Вознесенівський відділ виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, Запорізька міська рада.

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», яка підписана представником Горлач Оленою Сергіївною, на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2017 року у складі судді: Скользнєвої Н. Г. та постанову апеляційного суду Запорізької області від 21 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Воробйової І. А., Бєлки В. Ю., Онищенка Е. А.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2017 року Запорізьке комунальне підприємство міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» (далі - КП «Запоріжелектротранс») звернулося з позовом до ОСОБА_1 про зобов`язання виконати обов`язок у натурі.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2017 року у складі судді: Скользнєвої Н. Г. відкрито провадження у справі.

16 лютого 2017 року КП «Запоріжелектротранс» звернулося із заявою про забезпечення позову шляхом заборони ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області вчинення дій щодо реалізації з торгів арештованого майна - будівлі магазину літ. Б на АДРЕСА_1 , що належить відповідачу ОСОБА_2 , у рамках виконавчого провадження № 51700836.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2017 року у складі судді: Скользнєвої Н. Г. заяву КП «Запоріжелектротранс» про забезпечення позову задоволено. Заборонено ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області вчинення дій щодо реалізації з торгів арештованого майна - будівлі магазину літ. Б на АДРЕСА_1 , що належить відповідачу ОСОБА_1 , у рамках виконавчого провадження № 51700836.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що вчинення дій ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області у рамках примусового виконання ВП № 51700836 шляхом реалізації арештованого майна приведе до зміни власника, що фактично унеможливить виконання рішення у цій справі у разі задоволення позовних вимог, а також до реалізації арештованого майна разом з майном, що належить на праві власності територіальній громаді м. Запоріжжя - двох опор контактної мережі (балансоутримувач - КП «Запоріжелектротранс»). Тому суд першої інстанції зробив висновок, що захід забезпечення позову, запропонований позивачем, відповідає позовним вимогам, положенням пункту 2 частини першої статті 152 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення ухвали) та є співмірним конкретній спірній ситуації, що відповідає вимогам частини третьої статті 152 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення ухвали) і є необхідним для можливості виконання рішення суду у цій справі.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 01 червня 2017 року у складі колегії суддів: Гончар М. С., Кочеткової І. В., Маловічко С. В., апеляційну скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено. Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2017 року та постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні заяви КП «Запоріжелектротранс» про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що такий вид забезпечення позову позивача у цій справі, як заборона особі, яка не бере участі у справі, а саме: ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області вчинення дій щодо реалізації з торгів арештованого майна - будівлі магазину літ. Б на АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 . у виконавчому провадженні № 51700836, де виконується виконавчий лист від 27 листопада 2014 року, виданий Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, про примусове виконання заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2014 року у справі № 335/11842/14-ц, яке набрало законної сили, про звернення стягнення на предмет іпотеки (будівлі магазину літ. Б на пр АДРЕСА_1 ) за договором іпотеки на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з метою погашення заборгованості за кредитним договором № 010/02-2/21 від 19 січня 2007 року у сумі 3 296 695,84 грн, де стягувачем є банк, а боржником - ОСОБА_1 не є видом забезпечення позову, передбаченим статтею 152 ЦПК України взагалі, та порушує права банку, як стягувача - іпотекодержателя у зазначеному виконавчому провадженні.

15 травня 2017 року КП «Запоріжелектротранс» звернулося із заявою про забезпечення позову шляхом заборони Вознесенівському відділу виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області та іншим особам вчинення дії щодо опечатування, вилучення у боржника, передачі на зберігання іншим особам та подальшої реалізації арештованого майна - будівлі магазину літ. А на АДРЕСА_1 , що належить відповідачу.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2017 року у складі судді: Скользнєвої Н. Г. заяву про забезпечення позову задоволено. Заборонено Вознесенівському відділу виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області та іншим особам вчинення дії щодо опечатування, вилучення у боржника, передачі на зберігання іншим особам та подальшої реалізації арештованого майна - будівлі магазину літ. А на АДРЕСА_1 , що належить відповідачу ОСОБА_1 .

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що дві опори контактної мережі КП «Запоріжелектротранс» знаходяться у середині побудованих магазинів, що створює перешкоди у володінні та користуванні майном підприємства, його обслуговуванні відповідно до встановлених технічних вимог. Вчинення дій Вознесенівським ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області у рамках примусового виконання ВП № 5336027 шляхом опечатування або вилучення у боржника арештованого майна, передачі його на зберігання іншим особам та подальша реалізація арештованого майна - будівлі магазину літ. А на АДРЕСА_1 приведе до порушення права комунального підприємства у вільному володінні та користуванні його майном, а подальша реалізація арештованого майна - до зміни власника, у якого відсутній обов`язок з перенесення опор, а також до реалізації арештованого майна разом з майном, що належить територіальній громаді м. Запоріжжя (балансоутримувач - КП «Запоріжелектротранс»).

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 22 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Полякова О. З., Кухаря С. В., Дашковської А. В. апеляційну скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково. Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2017 року скасовано та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що у справі відсутні належні докази які б свідчили що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. При постановленні ухвали про забезпечення позову суд першої інстанції поклав обов`язок по забороні вчинення певних дій на Вознесенівській ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області та інших осіб, які не є учасниками судового процесу.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2017 року у складі судді: Скользнєвої Н. Г. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» залучено до участі у справі як третю особу.

19 травня 2017 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося із заявою про скасування заходів забезпечення позову, передбачені ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2017 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2017 року у задоволені заяви Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що вжиті судом заходи забезпечення позову у цій справі є запобіжним заходом проти порушення прав та законних інтересів позивача, оскільки у випадку скасування вжитих судом заходів забезпечення позову, органи виконавчої служби матимуть право на проведення прилюдних торгів - продаж спірного майна, що у подальшому призведе до реєстрації права власності на спірне майно за переможцем торгів, перехід права власності разом з будівлею на невід`ємний об`єкт (опору), який не може бути у силу приписів закону відчужений, а у разі задоволення позовних вимог позивача, позивач буде вимушений звертатися до суду за захистом своїх прав з позовом про витребування майна із володіння переможця торгів, який в силу приписів статті 388 ЦК України буде добросовісним набувачем. Оскільки обставини, що зумовили заборону опечатування, передачу на зберігання арештованого майна іншій особі та подальшу реалізацію з торгів спірного майна з метою виконання можливого рішення у цій цивільній справі, не припинилися та не змінились, суд першої інстанції зробив висновок, що підстави для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову відсутні.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 14 вересня 2017 року у складі суддів: Воробйової І. А., Бєлки В. Ю., Онищенка Е. А. апеляційну скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено. Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2017 року скасовано.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 22 серпня 2017 року ухвала Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2017 року у цій справі скасована, питання передано на новий розгляд до суду першої інстанції, тому оскаржено ухвала суду підлягає скасуванню.

12 червня 2017 року КП «Запоріжелектротранс» звернулося із заявою про зміну способу забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що після звернення із позовом позивачу стало відомо, що ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області, відкрито виконавче провадження ВП № 51700836 та відділом ДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області відкрито виконавче провадження ВП № 53336027 на виконання рішень суду, відповідно до яких звернено стягнення на предмет іпотеки на будівлі магазину літ. А та літ. Б, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 шляхом реалізації з прилюдних торгів. Рішення суду набрали законної сили та обов`язкові до виконання. На час розгляду справи опори контактної мережі є невід`ємним від зазначених будівель у середині яких вони знаходяться. У випадку проведення публічних торгів з продажу арештованого майна, будівлі магазинів літ. А та літ. Б у тому стані, якому вони були передані в іпотеку (тобто разом зі всіма від`ємними та невід`ємним приналежностями) будуть відчужені разом з опорами контактної мережі, що є об`єктами комунальної власності та відповідно до Закону України «Про приватизацію державного майна» і не можуть бути відчужені. Опори контактної мережі що знаходяться на балансі комунального підприємства є власністю територіальної громади, закріплене за цим підприємством на праві господарського відання, а отже позивач має право на захист своїх майнових прав.

КП «Запоріжелектротранс» просило:

змінити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно територіальної громади м. Запоріжжя, що знаходиться на балансі КП «Запоріжелектротранс» та заборонити його відчуження, а саме: на опори контактної мережі, що знаходяться у середині будівель магазинів літ. А та літ. Б за адресою: АДРЕСА_1;

зобов`язати ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області та Вознесенівському відділу виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області при розміщенні на веб-сайті ДП «СЕТАМ» інформаційного повідомлення про продаж арештованого майна будівель розмістити інформацію про право третьої особи - КП «Запоріжелектротранс» на невід`ємну частину у середині арештованого майна та наявність судового спору;

заборонити державному реєстратору вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо будівель літ. А та літ. Б за адресою АДРЕСА_1 до виконання ОСОБА_1 обов`язку у натурі шляхом виконання будівельно-монтажних робіт з переносу двох опор контактної мережі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2017 року у складі судді: Скользнєвої Н. Г., залучено до участі у справі третіх осіб: ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області, Вознесенівський відділ виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, управління державної реєстрації ГТУЮ у Запорізькій області, Запорізьку міську раду.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 липня 2017 року у складі судді: Скользнєвої Н. Г., клопотання КП «Запоріжелектротранс» задоволено. Виключено управління державної реєстрації ГТУЮ у Запорізькій області з кола осіб - учасників процесу у справі. Залучено до участі у справі Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради як третю особу.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2017 року заява про зміну способу забезпечення позову задоволена.

Накладено арешт на майно територіальної громади м. Запоріжжя, що знаходиться на балансі КП «Запоріжелектротранс» та заборонено його відчуження, а саме: на опори контактної мережі, що знаходяться в середині будівель магазинів літ. А та літ. Б за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов`язано ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області (м. Запоріжжя, пр. Металургів, 6, ) при розміщенні на веб-сайті ДП «СЕТАМ» інформаційного повідомлення про продаж арештованого майна будівлі літ. Б за адресою АДРЕСА_1 розмістити інформацію про право третьої особи - КП «Запоріжелектротранс» на невід`ємну частину у середині арештованого майна та наявність судового спору.

Зобов`язано Вознесенівський відділ виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області (м. Запоріжжя, пр. Металургів, 6, ) при розміщенні на веб-сайті ДП «СЕТАМ» інформаційного повідомлення про продаж арештованого майна будівлі літ. А за адресою АДРЕСА_1 розмістити інформацію про право третьої особи - КП «Запоріжелектротранс» на невід`ємну частину в середині арештованого майна (опору контактної мережі та наявність судового спору).

Заборонено державному реєстратору департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо будівель літ. А та літ. Б за адресою АДРЕСА_1 до виконання ОСОБА_1 обов`язку у натурі шляхом виконання будівельно-монтажних робіт з переносу двох опор контактної мережі у зв`язку з проведеним будівництвом надбудови магазинів промислових товарів над підземним переходом на пл. Фестивальній з двох сторін (м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166а) відповідно до розробленої підприємством проектної документації та за авторським та технічним наглядом КП «Запоріжелектротранс».

Виконання ухвали доручено ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області (м. Запоріжжя, пр. Металургів, 6, ), Вознесенівському відділу виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області (м. Запоріжжя, пр. Металургів, 6, ) та Управлінню державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 5).

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що опори контактної мережі, які призначені для забезпечення надання транспортних послуг, є об`єктами міського електротранспорту, діяльність якого пов`язана з наданням послуг населенню з перевезення пасажирів, і належать до об`єктів, що не підлягають приватизації, а тому, не можуть бути передані в іпотеку та відчужені. У випадку проведення публічних торгів з продажу арештованого майна, будівлі магазинів літ. А та літ. Б у тому стані, якому вони були передані в іпотеку (тобто разом зі всіма від`ємними та невід`ємним приналежностями) вони будуть реалізовані разом з опорами контактної мережі, що є об`єктами комунальної власності та відповідно до Закону України «Про приватизацію державного майна» не можуть бути відчужені.

Позивачем було подано позов про зобов`язання вчинити певні дії відповідача щодо будівель літ. А та літ. Б по АДРЕСА_3 . Звернення із заявою про забезпечення позову щодо однієї з будівель було обумовлене наявністю обставин, що обумовлювали можливість невиконання рішення суду щодо однієї з будівель. Аналогічні обставини щодо другої будівлі виникли вже після прийняття позову до розгляду., за заявою однієї з сторін суд може допустити заміну одного способу забезпечення позову іншим. При цьому, сторона, що робить таку заяву може змінити, розширити, звузити свої вимоги щодо способу забезпечення позову на який вона просить змінити. Таким чином при наявності чинної ухвали суду про забезпечення позову, позивач відповідно до статті 154 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення ухвали) звернувся з заявою про зміну способу забезпечення позову враховуючи предмет та зміст позовних вимог.

Суд першої інстанції зазначив, що накладення арешту та заборона відчуження опор контактної мережі не перешкоджає реалізації спірного майна з публічних торгів, а розміщення відповідної інформації при поданні заявки державним виконавцем для проведення публічних торгів через ДП «СЕТАМ» забезпечує потенційного покупця інформацією про майно, його склад, характеристики, встановлені обмеження та ін. Вказані позивачем способи забезпечення позову відповідають критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів учасників процесу та відповідають інституту забезпечення позову в цивільному процесі.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Запорізької області від 21 грудня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відхилено. Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2017 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції змінив заходи забезпечення позову згідно норм процесуального законодавства.

Аргументи учасників справи

У січні 2018 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» через представника Горлач О. С. подало касаційну скаргу на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2017 року та постанову апеляційного суду Запорізької області від 21 грудня 2017 року, в якій просить оскаржені рішення скасувати та відмовити в задоволенні заяви про зміну способу забезпечення позову. При цьому посилається на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди неправильно застосували статтю 152 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення оскарженої ухвали). При вирішенні питання про забезпечення позову суд повинні враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням заходів забезпечення.

Вказує, що змінені заходи забезпечення позову обмежують права ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», що не є відповідачем у справі. Так, суд першої інстанції заборонив державному реєстратору департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо будівель літ. А та літ. Б за адресою АДРЕСА_1 до виконання ОСОБА_1 обов`язку у натурі шляхом виконання будівельно-монтажних робіт з переносу двох опор контактної мережі у зв`язку з проведеним будівництвом надбудови магазинів промислових товарів над підземним переходом на пл. Фестивальній з двох сторін (м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166а) відповідно до розробленої підприємством проектної документації та за авторським та технічним наглядом КП «Запоріжелектротранс».

Разом із тим будівлі магазинів літ. А та літ. Б за адресою АДРЕСА_1 є предметами іпотеки, на які звертається стягнення у виконавчих провадження № 51700836, № 53336027. Тобто вжитий ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2017 року захід забезпечення позову фактично зупиняє виконання рішень судів у справах № 335/11842/14-ц та № 335/3616/15-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки, які набрали законної сили, порушує права іпотекодержателя та суперечить сутності та меті забезпечення позову, оскільки стимулюватиме відповідача як іпотекодавця не виконувати рішення суду у цій справі.

Зазначає, що вжитий ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2017 року захід забезпечення позову шляхом зобов`язання Вознесенівського відділу виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області (м. Запоріжжя, пр. Металургів, 6, ) при розміщенні на веб-сайті ДП «СЕТАМ» інформаційного повідомлення про продаж арештованого майна будівлі літ. А за адресою АДРЕСА_1 розмістити інформацію про право третьої особи - КП «Запоріжелектротранс» на невід`ємну частину в середині арештованого майна - опору контактної мережі та наявність судового спору, суперечить Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року Я№ 2831/5, оскільки у державної виконавчої служби відсутні повноваження та технічна можливість внесення такої інформації, що робить цей захід заздалегідь невиконуваним.

Суд першої інстанції безпідставно залишив без розгляду клопотання іпотекодержателя щодо огляду предметів іпотеки та встановлення конкретного місця розташування опор контактної мережі, оскільки висновки судів про те, що ці опори знаходяться у приміщенні будівель ґрунтуються на неналежних та недопустимих доказах.

19 червня 2017 року позивач подав уточнену заяву про зміну способу забезпечення позову, у якій просив заборонити управлінню державної реєстрації ГТУЮ у Запорізькій області вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо предметів іпотеки до виконання ОСОБА_1 обов`язку у натурі. Проте суди вийшли за межі вимог заяви і вжили заходи забезпечення позову щодо особи, до якої вони не були заявлені - державного реєстратора департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради.

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у суді першої інстанції заявило відвід судді, у задоволенні якого безпідставно відмовлено.

Зазначає, що на момент вирішення питання про зміну способу забезпечення позову ухвала, якою були вжиті заходи забезпечення позову щодо одного з предметів іпотеки вже була скасована судом апеляційної інстанції та у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено, тому зміна заходів забезпечення щодо цього предмета іпотеки була неможливим. Ухвала про забезпечення позову щодо іншого предмета іпотеки на момент вирішення питання про зміну способу забезпечення позову була предметом розгляду у суді апеляційної інстанції.

Вказує, що суд першої інстанції без належного мотивування залучив до участі у справі третіх осіб: відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Вознесенівський відділ виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, Запорізька міська рада. Заходи забезпечення позову, вжиті судами, не передбачені статтею 152 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення оскарженої ухвали).

У березні 2018 року департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради через представника ОСОБА_3 звернувся із заявою, у якій вказує, що проти позову не заперечує та просить розглядати справу без участі представника департаменту.

Короткий зміст ухвали суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 07 березня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 26 червня 2019 року відзив КП «Запоріжелектротранс» на касаційну скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» залишено без розгляду, у задоволенні заяви ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про здійснення процесуального правонаступництва відмовлено, а справу призначена до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів приймає аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що КП «Запоріжелектротранс» є суб`єктом комунальної власності, засноване на власності територіальної громади. Все майно підприємства є комунальною власністю та закріплене за цим підприємство на праві господарського відання.

Відповідно до інвентарної картки обліку основних засобів вбачається, що ділянка контактної мережі тролейбусної лінії «Запоріжжя-1 - ун. Україна» до складу якої входять спірні опори, знаходиться на балансі підприємства з 1961 року та до сьогодні, а з 03 лютого 1993 року є комунальним майном.

16 лютого 2017 року КП «Запоріжелектротранс» звернулося із позовом до ОСОБА_1 про зобов`язання виконати обов`язок у натурі шляхом виконання будівельно-монтажних робіт з переносу двох опор контактної мережі у зв`язку з проведеним будівництвом надбудови магазинів промислових товарів над підземним переходом на пл. Фестивільній у м. Запоріжжі з двох сторін відповідно до розробленої підприємством проектної документації та за авторським та технічним наглядом КП «Запоріжелектротранс» у строк протягом року з дня набрання рішенням суду законної сили.

У частині першій-третій статті 152 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення оскарженої ухвали суду першої інстанції) передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам; 8) встановленням обов`язку вчинити дії щодо унеможливлення доступу користувачів мережі Інтернет до об`єктів права інтелектуальної власності, правомірність використання (розміщення) яких у мережі Інтернет є предметом спору. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно частини п`ятої статті 153 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення оскарженої ухвали суду першої інстанції) про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Тлумачення статей 152, 153 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення оскарженої ухвали) свідчить, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Суд повинні враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У частині першій статті 152 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення оскарженої ухвали суду першої інстанції) передбачено види забезпечення позову перелік яких не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види. Проте недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Згідно частини першої статті 154 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення оскарженої ухвали) суд може за заявою однієї із сторін і зважаючи на пояснення другої сторони допустити заміну одного способу забезпечення позову іншим.

Системний аналіз статті 152, частини першої статті 154 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення оскарженої ухвали) свідчить, що зміна способу забезпечення позову допускається лише у разі існування способу забезпечення позову, який вжито судом раніше.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

При задоволенні заяви про зміну способу забезпечення позову суди

не врахували, що заборона державному реєстратору департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради стосується вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо будівель літ. А та літ. Б за адресою АДРЕСА_3 , які є предметом іпотеки, на які звертається стягнення у виконавчих провадження № 51700836, № 53336027, та призводить до фактичного зупинення виконання остаточних судових рішень у справах № 335/11842/14-ц та № 335/3616/15-ц;

не звернули увагу, що 19 червня 2017 року позивач подав уточнену заяву про зміну способу забезпечення позову, у якій просив заборонити управлінню державної реєстрації ГТУЮ у Запорізькій області вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо предметів іпотеки до виконання ОСОБА_1 обов`язку у натурі. Проте суди вжили вказаний захід забезпечення позову щодо державного реєстратора департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради. При цьому ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 липня 2017 року клопотання КП «Запоріжелектротранс» задоволено, виключено управління державної реєстрації ГТУЮ у Запорізькій області з кола осіб - учасників процесу у справі та залучено до участі у справі Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради як третю особу.

не врахували, що заборона державному реєстратору департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради стосується вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо предметів іпотеки і є неспівмірною із заявленими позовними вимогами про виконання ОСОБА_1 обов`язку у натурі шляхом виконання будівельно-монтажних робіт з переносу двох опор контактної мережі у зв`язку з проведеним будівництвом надбудови магазинів промислових товарів над підземним переходом на пл. Фестивальній з двох сторін (м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166а) відповідно до розробленої підприємством проектної документації та за авторським та технічним наглядом КП «Запоріжелектротранс»;

не звернули увагу, що ухвала Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2017 року, якою заборонено ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області вчинення дій щодо реалізації з торгів арештованого майна - будівлі магазину літ. Б на АДРЕСА_1 , що належить відповідачу ОСОБА_1 , у рамках виконавчого провадження № 51700836, була скасована ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 01 червня 2017 року і у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено. Разом із тим, оскарженою ухвалою суду першої інстанції накладено арешт на майно територіальної громади м. Запоріжжя, що знаходиться на балансі КП «Запоріжелектротранс» та заборонено його відчуження, а саме: на опори контактної мережі, що знаходяться в середині будівель магазинів літ. А та літ. Б за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто на момент вирішення питання про зміну заходів забезпечення позову (16 серпня 2017 року), визначених ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2017 року, вказана ухвала вже була скасована (01 червня 2017 року), що унеможливлювало вирішення питання про зміну заходів забезпечення позову частини першої статті 154 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення оскарженої ухвали), оскільки заміна способу забезпечення позову допускається лише у разі існування способу забезпечення позову, який вжито судом раніше;

не врахували, що вжиті заходи порушуватимуть права іпотекодержателя та фактично призводять до зупинення виконання рішень судів у справах № 335/11842/14-ц та № 335/3616/15-ц, суперечити сутності та меті забезпечення позову, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 є боржником.

апеляційний суд не врахував, що ухвала Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2017 року якою заборонено Вознесенівському відділу виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області та іншим особам вчинення дії щодо опечатування, вилучення у боржника, передачі на зберігання іншим особам та подальшої реалізації арештованого майна - будівлі магазину літ. А на АДРЕСА_1 , що належить відповідачу ОСОБА_1 , була скасована ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 22 серпня 2017 року і вирішення питання передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції. Тобто на момент перегляду справи судом апеляційної інстанції питання про зміну заходів забезпечення позову (21 грудня 2017 року), визначених ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2017 року, вказана ухвала вже була скасована (22 серпня 2017 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстав для висновку, що оскаржені рішення ухвалені без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити, оскаржені рішення скасувати і в задоволенні заяви про зміну способу забезпечення позовувідмовити.

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 600 грн та за подання касаційної скарги у розмірі 1 762 грн. Тому з КП «Запоріжелектротранс» на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» підлягають стягненню судові витрати, понесені на сплату судового збору.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», яка підписана представником Горлач Оленою Сергіївною, задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2017 року та постанову апеляційного суду Запорізької області від 21 грудня 2017 року скасувати.

У задоволенні заяви Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» про зміну способу забезпечення позову у справі № 331/1255/17 відмовити.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції ухвала Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2017 року та постанова апеляційного суду Запорізької області від 21 грудня 2017 року втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають.

Стягнути з Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» 3 362 грн судових витрат, понесених на сплату судового збору.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук