ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«28» березня 2019 року м. Херсон

справа № 667/1611/15-ц

провадження № 22-ц/819/550/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя - доповідач)Воронцової Л. П.
суддів:Ігнатенко П. Я.,
Полікарпової О. М.
секретарПісоцька Т. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Ус О. В. від 14 січня 2019 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_6 без вилучення паспортного документа,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Манікін Дмитро Сергійович звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, зазначивши, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 56794043, до складу якого входять виконавчі провадження № 56781800 і № 56781907, відкриті на підставі виконавчого листа № 667/1611/15-ц, виданого 08 грудня 2015 року Комсомольським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 224 368,26 грн в рахунок повернення безпідставно отриманих коштів та 2 273,66 грн сплаченого судового збору.

Посилаючись на те, що рішення боржником не виконане, він ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо його виконання за рахунок належного йому майна, просив тимчасово обмежити ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина до виконання зобов'язань, покладених на нього за виконавчим листом № 667/1611/15-ц від 08 грудня 2015 року про повернення безпідставно отриманих коштів.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14 січня 2019 року у задоволенні подання відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нове судове рішення про задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_6, посилаючись на відсутність факту ухилення його від виконання рішення суду і правових підстав для задоволення подання приватного виконавця і скасування судового рішення, просив апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, ухвалу суду залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу приватний виконавець підтримав доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 та просив її задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_5 - ОСОБА_8 наполягав на задоволенні апеляційної скарги, зазначив, що Корабельним ВДВС було повернуто ОСОБА_5 виконавчий лист про стягнення зі ОСОБА_6 грошових коштів без виконання, у зв'язку з відсутністю майна (автомобіля), оголошеного у розшук, при цьому, виконавчий лист не містив відміток про виконання, або часткове виконання судового рішення, і жодної копійки стягувач не отримав від боржника.

Представник зазначив, що під час перебування виконавчого листа на примусовому виконанні у приватного виконавця, жодних грошових коштів від ОСОБА_6 стягувач не отримував. Приватний виконавець, виявивши на одному з рахунків боржника 120 грн, перерахував ці кошти ОСОБА_5 ОСОБА_6 телефонував стягувачу, пропонуючи отримати у рахунок боргу автомобіль SUBARU, що оголошений у розшук, на що він, з метою визначення дійсної вартості автомобіля, запропонував передати цей автомобіль приватному виконавцю для реалізації та погашення боргу, на що ОСОБА_6 не погодився.

ОСОБА_6 та його представник - ОСОБА_9, в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнали, просили її відхилити, зазначили, що боржник не ухилявся від виконання судового рішення. ОСОБА_6 пояснив, що він одружився і фактично проживає у своєї дружини у Закарпатській області. Автомобіль SUBARU, що оголошений у розшук, стоїть у його друга і він пропонував стягувачу забрати автомобіль в рахунок боргу, однак той відмовився; ОСОБА_6 не заперечував, що неодноразово виїжджав за межі України - до Польщі на заробітки, однак його заробітки є недостатніми для погашення боргу ОСОБА_5

Приватний виконавець Манікін Д. С. підтримав доводи апеляційної скарги ОСОБА_5, просив ухвалу суду скасувати, подання про тимчасове обмеження ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України задовольнити.

Пояснив, що у нього на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист про стягнення зі ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 грошових коштів. Постанова про відкриття виконавчого провадження, зобов'язання боржника з'явитися до виконавця, надати декларацію щодо майна і коштів, вручена ОСОБА_6, про що є повідомлення, однак боржник жодного разу не з'явився, не надав інформації щодо наявності у нього майна і грошових коштів. Ним були здійснені дії щодо розшуку та арешту належного боржнику майна і коштів та виявлено на одному з банківських рахунків ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 120 грн, які були перераховані стягувачу. Належний ОСОБА_6 автомобіль, що перебуває у розшуку, як пояснив боржник, є в наявності, однак він переховує його, не надає для можливої реалізації та погашення боргу, що є доказом ухилення боржника від виконання зобов'язання, покладеного на нього рішенням суду.

Заслухавши доповідача, учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, колегія суддів вважає її підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що звернення державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України є крайнім заходом, який застосовується до боржника, коли приватним виконавцем виконані всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, тому що це веде до обмеження конституційного права громадянина на свободу пересування; приватний виконавець не надав суду належних та об'єктивних доказів на підтвердження ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Колегія суддів з висновком суду першої інстанції погодитися не може з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших, і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст. 1291 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами 1, 3 ст. 441 ЦПК України передбачено, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов'язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Д.С. перебуває зведене виконавче провадження № 56794043, до складу якого входять:

- виконавче провадження №56781800 з примусового виконання виконавчого листа №667/1611/15-ц, виданого 08.12.2015 р. Комсомольським районним судом м. Херсона, про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 224 368,26 грн. в рахунок повернення безпідставно отриманих грошових коштів;

- виконавче провадження №56781907 з примусового виконання виконавчого листа №667/1611/15-ц, виданого 08.12.2015 р. Комсомольським районним судом м. Херсона, про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 2 273,66 грн. сплаченого судового збору /а. с. 186, 188/.

Постановами приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Д.С. 17 липня 2018 р. відкриті виконавчі провадження № 56781907 і № 6781800 з примусового виконання виконавчого листа №667/1611/15-ц, виданого 08 грудня 2015 р. Комсомольським районним судом м. Херсона,Ю про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 2 273,66 грн. сплаченого судового збору і 224 368,26 грн. в рахунок повернення безпідставно отриманих грошових коштів, які об'єднані у зведене виконавче провадження № 56794043 /а. с. 186, 187, 188/.

Дані постанови містять зобов'язання боржника надати декларацію про доходи і майно.

Вище зазначені постанови направлені боржнику ОСОБА_6 для відома і виконання та отримані ним 21 липня 2017 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення /а. с. 191/.

Матеріали вище зазначеного зведеного виконавчого провадження містять запити приватного виконавця адресовані Державній фіскальній службі України, Пенсійному фонду щодо наявності у ОСОБА_6 доходів /а. с. 192 - 195/; здійснено запит щодо проведення аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України та встановлено, що боржнику належить на праві власності автомобіль SUBARU IMPREZA 1498, державний номер НОМЕР_1 /а. с. 196/.

Постановами від 25 липня 2018 року накладено арешт на належний ОСОБА_6 автомобіль і оголошено його у розшук /а. с. 197/.

Інформація про розшук транспортного засобу, належного ОСОБА_6, внесена до розшукової системи «Відеоконтроль - Рубіж» 30 липня 2018 року /а. с. 201/.

Крім того, приватний виконавець здійснив заходи щодо встановлення фактичного місця проживання ОСОБА_6, врахувавши інформацію про реєстрацію останнім шлюбу з мешканкою Закарпатської області /а. с. 202, 203, 204/.

Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України на запит приватного виконавця надано інформацію щодо перетинуСтепановим І. М. кордону, згідно якої, боржник за період з 13 вересня 2017 року вісім разів виїжджав за межі України, у тому числі і довгостроково - близько трьох місяців /а. с. 206/.

Неодноразово приватним виконавцем на адресу ОСОБА_6, як на зазначену у виконавчому листі, так і за місцем проживання його дружини, направлялися виклики (04 жовтня 2018 року; 26 листопада 2018 року; 14 грудня 2018 року), на які боржник не з'явився.

Таким чином, аналіз встановлених апеляційним судом обставин даної справи та доказів, наданих сторонами свідчить про те, що ОСОБА_6 обізнаний з наявністю судового рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_5 грошових коштів та знаходженням його на примусовому виконанні з 22 грудня 2015 року у Корабельному РВ ВДВС м. Херсона, а з 17 липня 2018 року у приватного виконавця Херсонського обласного територіального округу Манікіна Д. С. На виконання судового рішення боржник самостійно жодних грошових коштів стягувачу ОСОБА_5 не сплатив.

ОСОБА_6, будучи обізнаним та отримавши постанову приватного виконавця від 17 липня 2018 року про відкриття виконавчого провадження та зобов'язання з'явитися до виконавця, надати декларацію про майно і доходи (поштове повідомлення про вручення від 21 липня 2018 року) жодного разу не з'явився, декларації не надав, не надав інформації про наявність у нього банківських рахунків і певних грошових коштів на них, не вказав місце знаходження належного йому та переховуємого ним автомобіля для реалізації та виконання судового рішення.

Крім того, ОСОБА_6 систематично виїжджає на заробітки за кордон, що він не заперечував та підтверджується довідкою Державної прикордонної служби /а. с. 206/. Останній виїзд мав місце 17 жовтня 2018 року і, як зазначив ОСОБА_6, повернувся він в Україну у січні 2019 року. При цьому боржник, маючи певний дохід від роботи за кордоном, чого він також не заперечував, коштів на виконання судового рішення на адресу ОСОБА_5 не перерахував.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 умисно ухиляється від виконання зобов'язань щодо сплати грошових коштів ОСОБА_5 за судовим рішенням, тому, як засіб забезпечення виконання судового рішення, слід тимчасово обмежити його у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту громадянина України до виконання ним зобов'язань за судовим рішенням.

Таке обмеження боржника у праві виїзду за межі України передбачено законом і є необхідним у демократичному суспільстві з метою захисту прав і свобод інших осіб - стягувача ОСОБА_5, та відповідатиме конвенційним принципам.

З огляду на зазначене, ухвалу суду слід скасувати, як таку, що постановлена при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, ухвалити нове судове рішення про задоволення подання приватного виконавця.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 14 січня 2019 року скасувати, ухвалити нову постанову.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України ОСОБА_6, РНОКПП НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, до виконання зобов'язань, покладених на нього за виконавчим листом № 667/1611/15-ц, виданим 08 грудня 2015 року Комсомольським районним судом м. Херсона про стягнення зі ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 224 368,26 грн в рахунок повернення безпідставно отриманих коштів та 2 273,66 грн сплаченого судового збору.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л. П. Воронцова
Судді: П. Я. Ігнатенко О. М. Полікарпова

Дата складання повного судового рішення 29 березня 2019 року.