ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2043/19 Справа № 172/888/18 Суддя у 1-й інстанції - Битяк І.Г. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.

суддів - Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2018 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним, визнання права власності на 1/2 частину майна в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2018 року позивач звернувся до Васильківського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним, визнання права власності на 1/2 частину майна в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і в свідоцтві про народження матір`ю записана - ОСОБА_3 , яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Із заявою про прийняття спадщини за законом, після смерті матері позивач звернувся до Васильківської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, спадкова справа 177/18. Однак, нотаріусом Васильківської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 06 липня 2018 року відмовлено у вчиненні нотаріальних дій з підстав пропуску строку на прийняття спадщини. Спадкове майно складається із житлового будинку який розташований на території Васильківської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області.

Оскільки, у лютому 2018 року він захворів і фактично позбавився зору, тому не зміг у встановлений законом строк подати заяву по прийняття спадщини. Ця обставина стала поважною та незалежною від нього причиною за якою пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини.

Сестра позивача ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття спадщини до Васильківської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, однак не вказала, що позивач також є спадкоємцем за законом. Вважав, що сестра ввела державного нотаріуса в оману, не вказавши його в заяві про прийняття спадщини як спадкоємця, та таємно від нього оформила спадщину. Відповідач ОСОБА_1 після спливу шестимісячного терміну повідомила, що нею отримано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері.

Просив суд визначити додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати свідоцтво про право на спадщину частково недійсним та визнати право власності на Ѕ частину майна в порядку спадкування за законом.

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2018 року позовні вимоги задоволені частково.

Визначено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 додатковий строк у один місяць, з моменту набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнано частково недійсним, на Ѕ частину спадкового майна, свідоцтва на право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 , видане Васильківською районною державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області по спадковій справі № 177/18 після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1409,60 грн.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК судове рішення повинне ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Судом першої інстанції установлено, що мати позивача - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 27.11.2017 року актовий запис № 540 від 27.11.2017 року (а.с.46). Після її сперті відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок що, розташований на території Васильківської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області.

23 квітня 2018 року відповідач ОСОБА_1 подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та 13 червня 2018 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину після ОСОБА_3 , що складається з житлового будинку по АДРЕСА_1 .

06 липня 2018 року позивач подав до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлої матері - ОСОБА_3 та державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори в той же день йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке належало померлій ОСОБА_3 у зв`язку зі спливом шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини (а.с.9).

Відповідно до довідки КЗ «Васильківський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 03.07.18 року ОСОБА_2 перебуває на лікарському обліку в Чаплинській амбулаторії з 12.02.18 року з діагнозом: ІХС. Дифузний кардіосклероз. Глаукома обох очей.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що після відкриття спадщини позивач захворів на тяжку хворобу, яка швидко прогресувала у бік погіршення стану здоров`я, що спричинило втрату зору. Зазначена хвороба об`єктивно створила перешкоди позивачу для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини так як вся його увага була спрямована на лікування. При цьому заява позивачем подана з відносно незначним пропуском строку.

Колегія погоджується із таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про неповажність причин пропуску прийняття спадщини, зважаючи на наступне.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому шестимісячний строк визначений законом для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини закінчився 22.05.2017 року.

06 липня 2018 року позивач подав до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлої матері - ОСОБА_3 .

На підтвердження поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини відповідач надав довідку КЗ «Васильківський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 03.07.18року, згідно якої ОСОБА_2 перебуває на лікарському обліку в Чаплинській амбулаторії з 12.02.18 року з діагнозом: ІХС. Дифузний кардіосклероз. Глаукома обох очей.

Крім того, судом апеляційної інстанції був зроблений запит до Чаплинської АЗПСМ про надання інформації щодо ОСОБА_2 стосовно стану його зору.

27.05.2019 року надійшла відповідь Комунального некомерційного підприємства "Васильківський центр первинної медико-санітарної допгмоги" Васильківської районної ради Дніпропетровської області від 17.05.2019 року № 442 за підписом завідувача Чаплинської АЗПСМ, лікаря ЗПСМ, згідно якої зазначено, що хворий ОСОБА_2 звернувся у Чаплинську амбулаторію зі скаргами стосовно стану його зору 12.02.2018 року. Скаржився на зниження зору протягом 3-х років. З лютого 2018 року знаходиться на "Д" обліку в Чаплинській АЗПСМ. 12.06.2018 року підтверджено погіршення та втрату зору. Зазначено - гострота зору правого оку - нуль, лівого ока - нуль. Діагноз: Термінальна глаукома обох очей.

Враховуючи наведене, колегія суддів, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог, приходить до висновку про наявність підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки зазначені останнім доводи причин пропуску такого строку є поважними.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини перша, друга та п`ята статті 263 ЦПК України).

Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що правових підстав для його скасування немає, а тому доводи апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Судові витрати понесені сторонами в зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,375,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення .

Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2018 року в частині задоволених позовних вимог - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П.Красвітна

І.А. Єлізаренко