Дата документу 09.07.2019 Справа № 554/2841/19
Провадження № 2/554/1524/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( З А О Ч Н Е )

09 липня 2019 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого - судді Савченко Л.І.

при секретарі - Гаврись В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому прохали стягнути матеріальну шкоду на користь ОСОБА_6 у сумі 40 562, 92 грн. та на користь ОСОБА_5 у сумі 2 399, 51 грн., а також моральну шкоду на користь ОСОБА_6 у сумі 30 000 грн. та на користь ОСОБА_5 у сумі 10 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 10 серпня 2016 року близько 13.30 ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, біля зупинки громадського транспорту «Вулиця Боженка», що по вул..Європейській, 152 в м.Полтаві, умисно, на грунті сварки, що виникла у громадському транспорті, наніс позивачу ОСОБА_7 декілька ударів руками і ногами в область голови та рук, чим заподіяв останньому легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, у виді гематоми м`яких тканин обличчя та легке тілесне ушкодження у виді садна шкіри лівого плеча. Продовжуючи свою протиправну поведінку, умисно наніс ОСОБА_5 декілька ударів руками і ногами в область голови та ніг, чим заподіяв останній тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у виді забою м`яких тканин та гемартрозу лівого колінного суглобу, які в подальшому ускладнились гемобурсітом лівого наколінника, та легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку і синця обличчя, а також легкі тілесні ушкодження у виді синців та саден шкіри верхніх і нижніх кінцівок. Вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 15.08.2018 року ОСОБА_3 було засуджено за ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 70 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. В результаті злочинних дій у позивача ОСОБА_6 стався в той же день інфаркт міокарда, у зв`язку із чим йому було проведено операцію на серці та коронарографію та стенування, лікування продовжувалося до 31 серпня 2016 року. Після перенесеного інфаркту він проходив тривалий курс лікування та реабілітацію, у березні 2018 року йому встановлено ІІ групу інвалідності. У зв`язку із лікуванням він витратив 40 562 грн. 92 коп. На лікування ОСОБА_5 витрачено 2 399, 51 грн. Також подружжю спричинено моральної шкоди, яку оцінюють у 40 000 грн., яку зазнали у зв`язку із ушкодженням здоров`я. Оскільки добровільно відповідач шкоду не відшкодував, змушені звернутися до суду з позовом.

У судове засідання сторони ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їхній представник ОСОБА_8 не з`явилися, до суду остання надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засіданняповторно не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи шляхом направлення судових повісток рекомендованим повідомленням за місцем реєстрації, про причини неявки суд не повідомив (а.с.123-126).

Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення.

Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 серпня 2016 року близько 13.30 ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, біля зупинки громадського транспорту «Вулиця Боженка», що по вул..Європейській, 152 в м.Полтаві, умисно, на грунті сварки, що виникла у громадському транспорті, наніс потерпілому ОСОБА_7 декілька ударів руками і ногами в область голови та рук, чим заподіяв останньому легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, у виді гематоми м`яких тканин обличчя та легке тілесне ушкодження у виді садна шкіри лівого плеча. Після чого, діючи з єдиним наміром, умисно наніс ОСОБА_5 декілька ударів руками і ногами в область голови та ніг, чим заподіяв останній тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у виді забою м`яких тканин та гемартрозу лівого колінного суглобу, які в подальшому ускладнились гемобурсітом лівого наколінника, та легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку і синця обличчя, а також легкі тілесні ушкодження у виді синців та саден шкіри верхніх і нижніх кінцівок.

Вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 15.08.2018 року ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 70 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік (а.с.8).

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, у4хвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Виходячи з викладеного, суд вважає доведеним факт протиправного заподіяння ОСОБА_7 та ОСОБА_5 тілесних ушкоджень легкого, що спричинило короткочасний розлід здоров`я, та середнього ступеню тяжкості.

Внаслідок вчинених злочинів, позивачі понесли витрати на лікування, чим спричинено їм матеріальної шкоди, що підтверджується наступним.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №15849 відділення інтервенційної радіології ПОКЛ, ОСОБА_4 з 10.08.2019 по 12.08.2019 року перебував на лікуванні із діагнозом : Гострий (10.08.2016) із зубцем інфаркт міокарда розповсюджений задньої стінки лівого шлуночка ускладнений сину совою тахікардією. Дифузний кардіосклероз. Коронарографія (10.08.2016). Стенування ПКА (10.08.2016) (а.с.11). 11.08.2016 року ОСОБА_4 проходив ехокардіологічне обстеження. (а.с.12).

З 12 по 31 серпня 2016 року ОСОБА_4 продовжував лікування у Полтавському обласному кардіологічному диспансері, що підтверджується Випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 1935 (а.с.13).

Всього на лікування ОСОБА_4 витратив 40 562, 92 грн., що підтверджується копіями чеків та квитанцій, а також виписками з медичної документації про призначення позивачу медичних препаратів (а.с. 11-17, 19-24, 26, 28-29, 33-34,36).

В подальшому ОСОБА_4 проходив реабілітацію, що підтверджується; Випискою стаціонарного хворого № 797 з 23.03.2017 по 07.04.2017 (а.с.38), на що також витрачав кошти, про що свідчать чеки за вказаний період (а.с.39-41); Випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 1136 за період з 25.04.2017 по 05.05.2017 (а.с.43) та відповідними чеками (а.с.44-46); Довідкою про консультацію з лікарем МЦ «Медіон» від 14.05.2017, 03.06.2017, 11.06.2017 (а.с.49, 53, 55) та розрахунком оплати послуг (а.с.48, 54, 56), чеками (а.с.50-51, 57-58, 60, 62-63,65); медичної картою (а.с.66-81).

Позивач ОСОБА_5 на лікування витратила 2 399, 51 грн. за період із 17.08.2016 по 28.08.2016 року, що підтверджується розрахуном та відповідними чеками, Протоколом ультразвукового обстеження від 19.08.2016 (а.с.82-87), журналом реєстрації хворих Першої міської клінічної лікарні м.Полтави за період з 08.08.2016 по 27.08.2016 (а.с.88-90), Довідкою № 13881 виданої 1 МКЛ від 17.08.2016 (а.с.91), копією медичної картки (а.с.92-102).

Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи, що відповідачем заподіяну злочином матеріальну шкоду ОСОБА_7 у сумі 40 562 грн. 92 коп. та ОСОБА_5 у сумі 2 399 грн. 51 коп. добровільно не відшкодовано, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачів в цій частині у повному обсязі.

Частинами 1, п.2 ч.2, ч.3 ст.23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї

чи близьких родичів . Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається

судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п.п.3,5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового

характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність

причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд вважає, що неправомірними, злочинними діями ОСОБА_3 позивачам заподіяно моральної (немайнової) шкоди, яка полягає у фізичному болі та душевних стражданнях, які останні зазнали у зв`язку із ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із протиправною поведінкою щодо них. Після вчинення злочину, позивачі тривалий час перебували на лікуванні, що призвело до зміни способу їхнього життя, змусило їх витрачати кошти та час для відновлення здоров`я. При цьому суд враховує, що вони є пенсіонерами, позивач ОСОБА_4 внаслідок злочину отримав інвалідність ІІ групи. Суд встановив факт спричинення моральних та фізичних страждань позивачам, протиправність дій заподіювача шкоди, його вину та наслідки, які настали в результаті таких протиправних дій.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди 30 000 грн., а на користь ОСОБА_5 10 000 грн. При цьому враховує, що розмір заявлених вимог пропорційний тим душевним та фізичним стражданням, які зазнали кожен із позивачів.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за вимоги про відшкодування матеріальної шкоди на користь ОСОБА_6 у сумі 768, 40 грн., за вимогу за відшкодування матеріальної шкоди на користь ОСОБА_5 у сумі 768, 40 грн., за вимогу про відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_6 у сумі 768, 40 грн., за вимогу за відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_5 у сумі 768, 40 грн., а всього 3 073 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.12, 81,141, 223, 229, 247, 263-265, 268, 280, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_9 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 у відшкодування матеріальної шкоди 40 562 грн. 92 коп., у відшкодування моральної шкоди 30 000 грн., а всього 70 562 грн. 92 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди 2 399 грн. 51 коп., у відшкодування моральної шкоди 10 000 грн., а всього 12 399 грн. 51 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 3 073 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Позивач - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Суддя Л.І. Савченко