КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 376/2374/18 Головуючий у 1-й інстанції суддя: Коваленко О.М.

29 жовтня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

судді-доповідача - Саліхова В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Шахової О.В.,

секретаря судового засідання: Дячук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Сквирського районного суду Київської області від 14 січня 2019 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріховецьке» до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Клімкіної Наталії Іванівни, про визнання недійсним договору оренди землі та застосування наслідків його недійсності,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ТОВ «Оріховецьке» звернулося до суду із вищевказаним позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог просило:

визнати недійсним договір оренди землі № б/н від 20.08.2018, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Шамраївський цукровий завод», зареєстрований 21.08.2018 державним реєстратором Клімкіною Н.І.;

скасувати державну реєстрацію речового права оренди, яке виникло на підставі договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Шамраївський цукровий завод» від 20.08.2018 щодо земельної ділянки, площею 7,0835 га, кадастровий номер :04:008:0006;

стягнути солідарно із відповідачів на користь ТОВ «Оріховецьке» 3 524 грн. судових витрат та 1000 грн. витрат на правничу допомогу адвоката з кожного в рівних частинах.

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6144/2019
Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 14 січня 2019 року позовну заяву задоволено в повному обсязі. Визнано недійсним договір оренди землі № б/н від 20.08.2018, укладений ОСОБА_2 та ТОВ «Шамраївський цукровий завод», зареєстрований 21.08.2018 державним реєстратором Клімкіною Н.І. Скасовано державну реєстрацію речового права оренди, яке виникло на підставі договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Шамраївський цукровий завод» від 20.08.2018 щодо земельної ділянки, площею 7,0835 га, кадастровий номер :04:008:0006. Стягнуто з ОСОБА_2 , ТОВ «Шамраївський цукровий завод» та державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Клімкіної Н .І. на користь ТОВ «Оріховецьке» судові витрати по справі в сумі 4 524 грн. - по 1 508 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог. Посилається на незаконність, необ`єктивність, неповність, необґрунтованість рішення суду, прийнятого з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує на невідповідність позовної заяви вимогам відповідно до ст. ст. 175, 176, 177 ЦПК України. Зазначає, що на момент реєстрації договору оренди землі обмежень не існувало (зареєстрованих речових прав на спірну земельну ділянку, які б перешкоджали укласти новий договір оренди землі та й відповідно провести його державну реєстрацію). Звертає увагу на те, що повістки про судові виклики ОСОБА_2 не направлялися, або направлялися із запізненням, у зв`язку з чим вона не мала об`єктивної можливості належним чином скористатися своїми процесуальними правами.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Оріховецьке» просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін. Зазначив, що апеляційна скарга є необ`єктивною, необґрунтованою, яка не відповідає дійсності та в значній частині неправдивою з перекручуванням фактів.

У судовому засіданні представник ТОВ «Оріховецьке» - Соболь Б.В. заперечував проти апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Інші учасники цивільного процесу в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомили.

Судом апеляційної інстанції здійснювалось оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України державного реєстратора КП «Реєстрація нерухомості» Клімкіної Н.І.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 № 3236/03, § 41«Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

На підставі викладеного, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності Інші учасники цивільного процесу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ТОВ «Оріховецьке» - Соболь Б.В., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що остання не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про задоволення в повному обсязі позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що обраний позивачем спосіб захисту його прав узгоджується та відповідає вимогам матеріального права та встановленим по справі обставинам.

З таким висновком суду погоджується колегія суддів, враховуючи наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається із матеріалів справи, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 7,0835 га з кадастровим номером :04:008:0006, що розташована у межах Оріховецької сільської ради Сквирського району Київської області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності Індексний номер 5268168, дата формування 22.06.2013 (а. с. 26-27).

26.09.2013 між ТОВ «Оріховецьке» та ОСОБА_2 укладено Договір оренди землі, згідно п. 2 якого в оренду передається земельна ділянка загальною площею 7,0835 га, кадастровий номер :04:008:0006 (а. с. 19-20).

Згідно п. 6 вищевказаного договору Договір укладено строком на 5 років з урахуванням періоду ротації основної сівозміни.

Пунктом 7 Договору оренди передбачено, що орендна плата вноситься у розмірі 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що становить 5 300,00 грн. і виплачується Орендодавцю в сільськогосподарською продукцією або в грошовій формі (а. с. 19).

Згідно п. 32 Договору оренди землі: Дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; ліквідації юридичної особи - орендаря; придбання Орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних проблем або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Пунктом 33 Договору передбачено: Дія договору припиняється шляхом розірвання за: взаємною згодою сторін, рішенням суду (а. с. 20).

29.10.2014 між ТОВ «Оріховецьке» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки № 1 та відповідно до п. 1 додаткової угоди внесено зміни до п. 6 Договору оренди земельної ділянки від 26.09.2013 року, а саме «Договір укладено на 49 років. Після закінчення договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк» (а. с. 29).

01.11.2013 Державний реєстратор реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції Київської області Іванець В.В. провів державну реєстрацію вищевказаного Договору оренди землі Індексний номер 122 807 692, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а. с. 33).

Протягом усього часу дії Договору ТОВ «Оріховецьке» користується, належно виконує обов`язки орендаря та сплачує орендну плату відповідачці ОСОБА_2 , про що остання не заперечує, оскільки не надала до суду жодних заперечень та доказів не належного виконання умов договору позивачем.

Із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна Номер інформаційної довідки: 137 628 277, Дата формування 13.09.2018 (а. с. 17 зворотня сторона) вбачається, що 21.08.2018 Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Клімкіна Наталя Іванівна (відповідач по справі) прийняла документи для державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 7,0835 га, яка належить ОСОБА_2 за ТДВ «Шамраївський цукровий завод» на підставі договору оренди землі б/н від 20.08.2018 та прийняла рішення, яким зареєструвала за відповідачем по справі ТДВ «Шамраївський цукровий завод» право оренди на вищевказану земельну ділянку.

ТОВ «Оріховецьке» зазначило, що ОСОБА_2 незаконно, з порушенням вимог чинного законодавства, перешкоджаючи нормальному веденню господарської діяльності ТОВ «Оріховецьке», уклала новий договір оренди земельної ділянки з іншим орендарем - ТДВ «Шамраївський цукровий завод».

Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся із відповідним позовом до суду.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 638 ЦК України визначено, що Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Стаття 1 Закону України «Про оренду землі», визначає, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що сторони, які підписали договір, повинні виконувати його умови належним чином.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ч. 3ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), договір оренди землі укладався у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін міг бути посвідчений нотаріально.

Згідно з ч. 1 ст. 15 даного Закону істотними умовами договору оренди землі: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 18 Закону договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (ст. 20 Закону).

Згідно п. 6 Договору оренди землі від 26.09.2013, Договір укладено строком на 5 років з урахуванням періоду ротації основної сівозміни.

Згідно п. 32 Договору оренди землі: Дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; ліквідації юридичної особи - орендаря; придбання Орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних проблем або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Пунктом 33 Договору передбачено: Дія договору припиняється шляхом розірвання за: взаємною згодою сторін, рішенням суду (а. с. 20).

29.10.2014 року між ТОВ «Оріховецьке» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки № 1 та відповідно до п. 1 додаткової угоди внесено зміни до п. 6 Договору оренди земельної ділянки від 26.09.2013 року, а саме «Договір укладено на 49 років. Після закінчення договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк» (а. с. 29).

01.11.2013 Державний реєстратор реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції Київської області Іванець В.В. провів державну реєстрацію вищевказаного Договору оренди землі Індексний номер 122 807 692, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а. с. 33).

Між орендодавцями і орендарем ТОВ «Оріховецьке» додаткові угоди про розірвання Договорів оренди землі від 26.09.2013не укладались, жодна із сторін договорів не ініціювала їх розірвання.

Отже, Договір оренди землі від 26 вересня 2013 року є чинним, укладеним та зареєстрованим відповідно до вимог вищевказаного чинного законодавства України, також є чиною і додаткова угода до договору оренди земельної ділянки від 29.10.2014.

Пункти договорів оренди у встановлені законом порядку не оскаржувались та є чинними, які підлягають до виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 759ЦК Україниза договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Таким чином, правочин може бути визнаний судом недійсним за умов порушення стороною (сторонами) в момент його вчинення вимог законодавства.

Встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна Номер інформаційної довідки: 137 628 277, Дата формування 13.09.2018 (а. с. 17 зворотня сторона) вбачається, що 21.08.2018 Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Клімкіна Наталя Іванівна (відповідач по справі) прийняла документи для державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 7,0835 га, яка належить ОСОБА_2 за ТДВ «Шамраївський цукровий завод» на підставі договору оренди землі б/н від 20.08.2018 та прийняла рішення, яким зареєструвала за відповідачем по справі ТДВ «Шамраївський цукровий завод» право оренди на вищевказану земельну ділянку.

Враховуючи вищевикладене та те, що між ОСОБА_2 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод» був укладений новий договір оренди земельної ділянки на час дії попереднього договору оренди між позивачем та відповідачем, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про визнання недійсним договір оренди землі № б/н від 20.08.2018 правильними.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» під час державної реєстрації державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації. Перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

У порушення зазначених норм права під час проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку за ТДВ «Шамраївський цукровий завод», Державний реєстратор Клімкіна Н.І. залишила поза увагою існуючі суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на земельну ділянку, а саме: наявність зареєстрованого права оренди ТОВ «Оріховецьке» на земельну ділянку, що існувала на дату державної реєстрації, і не прийняла рішення про відмову у державній реєстрації.

Також колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо скасування державної реєстрації речового права оренди, яке виникло на підставі договору оренди землі від 20.08.2018.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції не доведено обставини, на які вона посилається.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення процесуальних прав ОСОБА_2 щодо неналежного повідомлено про розгляд справи не спростовують висновки суду, враховуючи, що при розгляді справи в суді апеляційної інстанції остання мала можливість надати докази на заперечення вимог позовної заяви, чого зроблено не було.

Судом першої інстанції досліджені належним чином всі обставини справи та надані відповідні висновки, з якими погоджується і колегія суддів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374-375, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Сквирського районного суду Київської області від 14 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 30.10.2019.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: А.М. Андрієнко

О.В. Шахова