Справа № 454/1108/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2019 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

за участю секретаря Баран О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи Відділу ДРАЦС Сокальського РУЮ у Львівській області про встановлення факту, що має юридичне значення-,

в с т а н о в и в:

Заявник звернулася в суд із даною заявою, в якій вказує, що народилася вона 26.11.1973р. в м. Долинська Долинського району Кіровоградської області, про що Долинським районним відділом ЗАГС Кіровоградської області 30.12.1973р. зроблено актовий запис № 195 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 в єврейській родині та в четвертому поколінні походить від прабабці по маминій лінії ОСОБА_2 . Зазначає, що як їй відомо від її матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме дочки ОСОБА_4 та внучки ОСОБА_2 , прабаба - ОСОБА_2 народилася в 1902 році та проживала в смт. Свиса (Свеса) Ямпільського району Сумської області разом із сім`єю до дня смерті. Інша інформація про прабабу заявниці не відома, оскільки, архівні документи знищено пожежею, а баба заявниці (дочка ОСОБА_2 ) ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 (народилася с. Свеса Ямпільського району Сумської області) померла ІНФОРМАЦІЯ_3 актовий запис про смерть № 131 в Сокальському райвідділі РАЦС ГТУЮ у Львівській області. Крім цього, заявниці зі слів матері відомо, що в 1941 році с. Свеса було окуповане німецькими військами. Політикою німецьких нацистів по планомірному знищенню єврейського етносу переслідувалися особи єврейської національності та часто їхні родини знищували цілком, і не залишалося рідних, близьких, друзів, які могли б повідомити імена загиблих. Про кількість євреїв, які загинули під час втечі з окупованих територій, чи євреїв-військовополонених, убитих за расовими мотивами, не відомо і на даний час. Зазначає, що її прабаба ОСОБА_2 на час другої світової війни мала семеро дітей з яких її дочка ОСОБА_6 була найстаршою. В 1941 році смт. Свиса було окуповане німцями та почалося переслідування євреїв, під час якого з метою отримання інформації про походження родини, про осіб які є євреями та про місце їх перебування прадіда заявниці ОСОБА_7 німці неодноразово ставили до стіни, яку обстрілювали та намагалися його залякати, проте дід не надавав жодної інформації про його та дружини походження, та їх приналежність до єврейської національності. З метою приховання національної приналежності своєї дочки прабаба заявниці ОСОБА_2 в 1941 році відправила свою дочку ОСОБА_8 в віці 17 років, разом із іншими євреями потайки вночі у загін партизанів, де вони врятувалася та в подальшому дату її народження було змінено, а саме додано 1 рік та вона продовжила перебувати на фронті в складі військ Радянській армії впродовж 2,5 років, як польова медсестра. Під Брянськом група в якій служила баба заявниці потрапила в полон, тікаючи з якого частина групи підірвалася на мінному полі, а баба заявниці отримала контузію та лікувалася впродовж двох років у Рівному. Під час проходження реабілітації в Рівному баба заявниці познайомилася із своїм майбутнім чоловіком ОСОБА_9 . Після закінчення війни та проходження дружиною ОСОБА_10 реабілітації в Рівному її майбутнього чоловіка в 1946 році направлено на роботу в м. Сокаль Львівської області, начальником вуглерозвідки. Баба заявниці переїхала разом із ним у м.Сокаль та тут вони одружилися і вже згодом в них народилося двоє дітей ОСОБА_11 в 1948 році та ОСОБА_12 в 1950 році. Після народження дітей, чоловіка баби направили в Магадан, де він і загинув на буровій. Через деякий час баба заявниці ОСОБА_13 в черговий раз вийшла заміж за ОСОБА_14 , від подружнього життя у них ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася дочка ОСОБА_15 мати заявниці, в свідоцтві про народження якої в графі національність було зазначено «українка» однак, мати заявниці так як і баба була за національністю єврейка, оскільки походила із великої єврейської родини, проте переживши переслідування євреїв німецькими окупантами баба заявниці побоювалася зазначати дійсну національність своєї дочки ОСОБА_15 та приховала її, а відтак згодом і в актовому записі про народження заявниці в графі «мати» національність матері вказана «українка». Виходячи із запису про національність матері, при видачі паспорта національність заявниці також була вказана як українка. Зазначає, що її мати постійно розповідала їй, що вони походять з великої єврейської родини та є за національністю євреями, а також що їх сім`я підтримувала єврейські обряди та традиції, не святкувала християнські свята, не відвідували церкву, дітей не хрестили в церкві по бабиній забороні, баба носила закритий одяг, під забороною була будь-яка інформація щодо єврейського походження родини, а після окупації про це взагалі довелося забути, оскільки можна було поплатитися життям. Наскільки відомо заявниці за життя ні прабабою, ні бабою, ні матір`ю зміни в актовий запис про своє народження в частині зазначення дійсної національності не вносилися, оскільки за радянських часів визнавати свою національну приналежність до іншої не радянської нації було небезпечно, а крім того, на той час не було такої необхідності, оскільки лише зараз запис про дійсну національність матері заявниці в актових записах про народження заявниці та її зв`язок із єврейською нацією надасть їй право на встановлення історичної справедливості, впорядкування правовстановлюючих документів та з`єднання із сім`єю, яка на даний час проживає у державі Ізраїль в м. Ор-Ааківа. Так, зазначає, що її мати ОСОБА_15 заміжня за громадянином Ізраїлю Бузнах ОСОБА_16 з яким одружилася в 2006 році, дочка заявниці ОСОБА_17 одружилася в січні 2019 року з громадянином ОСОБА_18 та на даний час переїхала на постійне проживання до чоловіка. Просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_19 та ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_1 баба та мати заявниці ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_5 були за національністю євреї та що заявниця ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 є за національністю єврейка.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Матвійчук Г.М. в судове засідання не прибула, надала суду заяву у якій просила розгляд справи проводити у її та заявниці відсутності. Заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи Відділу ДРАЦС Сокальського РУЮ у Львівській області в судове засідання не прибув та не повідомив суд про причини неявки.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази в справі, суд приходить до наступного висновку.

Із копії свідоцтва про народження заявниці серії НОМЕР_1 , встановлено, що народилася вона ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Долинська Долинського району Кіровоградської області та її батьками є ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , у графі «національність» яких зазначено українці.

Згідно свідоцтва про народження матері заявниці ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 , встановлено, що її батьками є ОСОБА_14 та ОСОБА_24 , у графі «громадянство» якого здійснено прочерк.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про зміну імені від 22.02.2019р., встановлено, що заявник змінила прізвище з « ОСОБА_25 » на « ОСОБА_26 ».

Дослідженими письмовими поясненнями свідка ОСОБА_27 , встановлено, що він показав, що є дядьком заявниці. Його мати ОСОБА_6 походила із єврейської родини та декілька разів в зв`язку із життєвими обставинами виходила заміж, змінюючи своє дошлюбне прізвище. Він народився в 1950 році у шлюбі його матері з ОСОБА_9 , який був направлений на роботу у ОСОБА_28 та не повернувся звідти, а його сестра мати заявниці ОСОБА_29 народилася у наступному шлюбі матері із ОСОБА_14 в 1953 році. Про це свідку відомо від його матері із якою він проживав до часу її смерті в 1992 році. Від матері йому також відомо, що в 1941 році її рідне селище Свеса було окуповане німецькими військами. Під час війни родина приховувала своє єврейське походження через переслідування окупантами з метою уникнення розстрілу, а в документах про народження національність виправлялася. Крім його матері у сім`ї було семеро дітей. З метою приховання національної приналежності своєї дочки його баба ОСОБА_2 в 1941 році відправила дочку ОСОБА_8 в віці 17 років, разом із іншими євреями потайки вночі у загін партизанів, де вона врятувалася. В подальшому під час проходження реабілітації в м. Рівне мати познайомилася з його батьком ОСОБА_9 . Після закінчення війни та проходження реабілітації в м.Рівне батька в 1946 році направлено на роботу у м. Сокаль Львівської області, начальником вуглерозвідки. Мати переїхала разом із ним у Сокаль та тут вони одружилися і в їх сім`ї, крім нього в 1948 році народився старший брат ОСОБА_11 . Згодом батька направили на роботу в Магадан, де він загинув на буровій. Через деякий час мати в черговий раз вийшла заміж за ОСОБА_14 , від подружнього життя у них ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася дочка ОСОБА_15 , а саме мати заявниці та його сестра. Зі слів його матері відомо, що вони походять з великої єврейської родини та є за національністю євреями. Йому особисто відомо, що їх родина підтримувала єврейські обряди та традиції, не святкувала християнські свята, не відвідувала церкву, дітей не хрестили в церкві по материній забороні, мати носила закритий одяг, під забороною була будь-яка інформація щодо єврейського походження родини.

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як встановлено в ході розгляду справи, встановлення заявниці даного факту необхідне для відновлення дійсної національності її матері в актових записах про народження та самої заявниці і її зв`язку із єврейською нацією, що надасть їй право на встановлення історичної справедливості, впорядкування правовстановлюючих документів та з`єднання із сім`єю, яка на проживає у державі Ізраїль.

Згідно ст. 300 ЦК України, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

При таких обставинах суд прийшов до висновку, що є достатньо підстав для того, щоб задовольнити вимоги заявниці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, 315, 354, 355 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_1 баба та мати заявниці ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_5 були за національністю євреї та що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є за національністю єврейка.

Рішення може бути оскаржене учасниками розгляду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Головуючий: О. А. Веремчук