Провадження № 2/752/1811/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
18.02.2019 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді Колдіної О.О.
за участю секретаря Петрова Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЗДОРОВО» про стягнення страхового відшкодування,
Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_2 відповідно до постанови Київського районного суду м.Одеси від 24.11.2017 р.
Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Nissan Micra» д.н. НОМЕР_2, була застрахована ПАТ «СК «ЗДОРОВО» на підставі Полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АМ/1650038.
Позивач посилається на те, що 18.10.2017 р. вона звернулась до Страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування.
Однак, відповідач не здійснив виплату страхового відшкодування, розмір якого був визначений на підставі Звіту № 64/17 про оцінку вартості матеріальної шкоди.
04.04.2018 р. позивач звернулась з претензією до Страхової компанії щодо невиплати страхового відшкодування.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду, завдану внаслідок пошкодження її транспортного засобу і невиплатою Страховою компанією страхового відшкодування в розмірі 7415,30 гривень.
Позивачем подана заява про розгляд справи у її відсутність.
Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся за місцем реєстрації юридичної особи. Судова повістка повернулась до суду за закінченям терміну її зберігання.
В силу положень ст.ст. 128, 130 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи.
На підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_2 відповідно до постанови Київського районного суду м.Одеси від 24.11.2017 р.
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Як закріплено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов"язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов»язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.
З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Nissan Micra» д.н. НОМЕР_2, була застрахована ПАТ «СК «ЗДОРОВО» на підставі Полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АМ/1650038.
Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи.
Судом встановлено, що 17.10.2017 р. позивач звернулась до ПАТ «СК «ЗДОРОВО» з заявою про виплату страхового відшкодування.
Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Вартість послуг за проведення незалежної оцінки становить 1717 гривень.
Станом на день звернення до суду сума страхового відшкодування виплачена не була оскільки відповідачем на надано доказів на підтвердження виконання обов»язку, передбаченого Законом, щодо виплати страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу.
Відповідно до положень ст.36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик за наявності документів, передбачених ст.35 зазначеного Закону, повинен прийняти рішення про виплату страхового відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.
За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Оскільки Страхова компанія не виконала у належний строк та в належному розмірі своїх зобов»язань щодо виплати страхового відшкодування, відповідач повинен сплатити позивачу пеню за прострочення виплати страхового відшкодування.
Звертаючись до суду позивач просить стягнути пеню за період з 17.01.2018 р. по 21.05.2018 р. в розмірі 7322,61 гривень.
Проведений позивачем розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства щодо розрахунку пені, і не спростований відповідачем.
Статтею 625 ЦК України встановлюється відповідальність за порушення грошового зобов»язання.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»яаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Статтею 625 ЦК регулюються зобов'язальні правовідносини, які існували між сторонами до ухвалення рішення суду.
Як зазначалось судом вище, правовідносини між сторонами у даному спорі виникли з приводу відшкодування шкоди на підставі Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на підставі договору, укладеного між ПАТ «СК «ЗДОРОВО» та власником автомобіля НОМЕР_1 на користь третіх осіб.
В даному випадку, потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за цим договором на його або третьої особи користь страховик зобов»язаний здійснити страхове відшкодування.
Зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов»язань, на них поширюється дія частини другої ст.625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов»язання.
Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 р. у справі № 6-927цс16.
Відповідно до розрахунку наданого позивачем, і не спростованого відповідачем, сума 3 % річних за період з 17.01.2018 р. по 21.05.2018 р. становить 761,85 гривень, та інфляційних збитків - 2076,28 гривень.
Зазначений розрахунок проведений відповідно до вимог Закону і не спростований відповідачем.
Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов в частині стягнення з відповідача розміру матеріального збитку, завданого позивачу, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, витрат на проведення оцінки, пені, 3% річних, а також інфляційних втрат є обґрунтованим, обставини, викладені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, є доведеними, в зв»язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Однак, не підлягають задоволенню вимоги позивача про відшкодування їй з боку Страхової компанії моральної шкоди в розмірі 7415,30 гривень в зв»язку з несвоєчасною виплатою страхового відшкодування, оскільки правовідносини між сторонами регулюються положеннями Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який не містить положень щодо встановлення відповідальності Страховика у виді відшкодування моральної шкоди в зв»язку з невиплатою страхового відшкодування. В даному випадку права позивача захищені положеннями Закону, який встановлює відповідальність страховика у виді стягнення пені за порушення зобов»язань.
Моральна шкода, яка завдана в зв»язку з знищенням або пошкодженням майна в силу положень ст. 1167 ЦК України підлягає відшкодуванню особою, винною у її завданні.
З огляду на викладене вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на положеннях Закону, який регулює даний вид правовідносин.
На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у справі, сплачений позивачем при зверненні до суду, пропорційно до задоволених вимог..
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 82, 133, 141, 258, 259, 263-265, 266, 274, 280, 281 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЗДОРОВО» про стягнення страхового відшкодування - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви на його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя О.О.Колдіна