Справа № 473/2599/19
РІШЕННЯ

іменем України

"09" липня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Старжинської О.Є., при секретарі - Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом територіальної громади міста Вознесенськ в особі Вознесенської міської ради до ОСОБА_1 , про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2019 року територіальна громада міста Вознесенська в особі Вознесенської міської ради (далі позивач), яка є власником житлового фонду і наймодавцем, звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що він з 13.04.2017 року, будучи зареєстрованим за вказаною адресою, не проживає в квартирі без поважних причин.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що відповідачу разом з батьком та матір`ю згідно рішення виконавчого комітету Вознесенської міської ради №201 від 20.10.1994 року та ордеру №63 була надана вказана квартира в користування, ОСОБА_2 помер у 2012 році, ОСОБА_3 та їх син - відповідач по справі не проживають в квартирі без поважних причин, квартира знаходиться в занедбаному стані, плата за користування та комунальні послуги в ОСББ «Наш будинок - 31-б» не сплачується.

Посилаючись на те, що доказами не проживання відповідачів без поважних причин в спірній квартирі є акти, складені відповідальними працівниками наймодавця - Уравління комунальної власності Вознесенської міської ради, за участю сусідів, свідчення свідка ОСОБА_4 , позивач просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, судові повістки направлені за місцем реєстрації та місцем фактичного проживання: АДРЕСА_2 повернулися з відмітками про невручення по причині не проживання, також його виклик в судове засідання було здійснено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі суду.

Вислухавши пояснення представників позивача, допитавши свідка ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить до житлового фонду, що перебуває в комунальній власності м. Вознесенська, наймодавцем є позивач, а будинок обслуговується ОСББ «Наш будинок - 31-б». Наймачами вказаного житлового приміщення з моменту його надання згідно рішення виконавчого комітету Вознесенської міської ради №201 від 20.10.1994 року та ордеру №63 є відповідач, ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 помер у 2012 році і взаємовідносини сторін суд визначає на підставі ч. 2 ст. 810 ЦК України згідно якої, підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об`єктом права державної, або комунальної власності, встановлюється законом. Тобто, застосуванню підлягають норми чинного Житлового кодексу Української РСР (розділ 2).

Відповідач ОСОБА_1 в період з 18.02.2014 року по 21.04.2017 року відбував покарання у вигляді позбавлення волі, після умовно-дострокового звільнення не став проживати в спірній квартирі.

Доказом не проживання відповідача ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 в період з 21.04.2017 року по теперішній час є акт від 07.02.2018 року складений представником Управління комунальної власності Вознесенської міської ради, за участю сусідів, зверненнями голови ОСББ «Наш будинок - 31-б», що обслуговує зазначений будинок, згідно яких квартира перебуває в занедбаному стані, відключено водо-, електро-, газопостачання, у вхідних дверях відсутній замок, двері забиті цвяхами, є заборгованість по оплаті за обслуговування та внескам.

Також, доказом не проживання відповідачів в спірній квартирі є повідомлення КП «Єдність» про те, що ними в 2014 році був перекритий вхід до квартири АДРЕСА_1 (вхідні двері забиті на цвяхи) з метою недопущення до неї сторонніх осіб.

Згідно ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законодавством.

У відповідності до ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного в ст. 71 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 такими, що втратив право користування житловою площею квартири АДРЕСА_1 в зв`язку з не проживанням в ній більш ніж шести місяців без поважних причин.

Рішення може бути оскаржене в Миколаївський апеляційний суд через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Суддя: О.Є. Старжинська