Постанова

Іменем України

24 червня 2019 року

м. Київ

справа № 583/543/17

провадження № 61-34789 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Кривцової Г. В., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Сумигаз»,

треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради, приватне підприємство «Базис»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 серпня 2017 року у складі судді Ільченко В. М. та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Хвостика С. Г., Кононенко О. Ю., Собини О. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» (далі - ПАТ «Сумигаз»), треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради, приватне підприємство «Базис» (далі - ПП «Базис»), про скасування рішення комісії та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовна заява мотивована тим, що ПАТ «Сумигаз» надає послуги з газопостачання, у тому числі у багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 , в якому він мешкає у квартирі № НОМЕР_1 . У січні 2017 року ним було отримано повідомлення від відповідача про результат розгляду засідання комісії з розгляду актів про порушення, з якого вбачається, що відмова споживачів, у тому числі його від встановлення загальнобудинкового лічильника обліку природного газу за ініціативи та за кошти оператора газорозподільних мереж (далі - ГРМ), є порушенням положень Закону України «Про забезпечення комерційного обліку газу», що підтверджується актами про порушення від 20 серпня 2016 року № 23 та від 09 вересня 2016 року № 31, складеними представниками ПАТ «Сумигаз».

Вважав, що при складенні вищевказаних актів про порушення та при їх розгляді відповідачем не були дотримані порядок оформлення актів про порушення та порядок прийняття рішення стосовно нього, як споживача послуг з газопостачання, що передбачено розділом ХІ Кодексу газорозподільних систем. Крім того, порушення, зафіксовані в актах, не можуть бути підставою для нарахування йому норми споживання газу 9,8 куб. м, замість 4,4 куб. м.

З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просив суд скасувати рішення комісії Охтирського відділення ПАТ «Сумигаз» від 09 грудня 2016 року з розгляду актів про порушення від 20 серпня 2016 року № 23 та від 09 вересня 2016 року № 31; зобов`язати ПАТ «Сумигаз» в особі Охтирського відділення припинити безпідставне нарахування вартості спожитого природного газу по квартирі АДРЕСА_1 за граничними об`ємами споживання 9,8 куб. м на одну особу з 01 грудня 2016 року; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок об`ємів спожитого природного газу по його квартирі за грудень 2016 року та січень 2017 року за нормою споживання 4,4 куб. м на місяць на одну особу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 серпня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано рішення постійно діючої комісії ПАТ «Сумигаз» від 09 грудня 2016 року з розгляду актів про порушення від 20 серпня 2016 року № 23 та від 09 вересня 2016 року № 31 щодо визначення ОСОБА_1 з 01 грудня 2016 року фактичного об`єму спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням, визначеними у Додатку № 10 до Кодексу газорозподільних систем. Зобов`язано ПАТ «Сумигаз» здійснити перерахунок об`ємів спожитого природного газу квартири АДРЕСА_1 за грудень 2016 року та січень 2017 року за нормою споживання 4,4 куб. м на місяць на одну особу. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанціїмотивовано тим, що відповідачем не надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що саме позивачем чинилися перешкоди працівникам ПАТ «Сумигаз» у встановленні загальнобудинкового приладу обліку газу. Спірні акти про порушення від 20 серпня 2016 року № 23 та від 09 вересня 2016 року № 31 не містять відомостей про вчинення порушення конкретною особою, тобто позивачем, унаслідок чого прийняття відповідачем рішення про відповідальність ОСОБА_1 та застосування до нього санкцій у вигляді нарахування вартості спожитого природного газу за граничними об`ємами споживання 9,8 куб. м є неправомірним.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2017 року апеляційна скарга ПАТ «Сумигаз»відхилена, рішення суду першої інстанціїзалишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що ПАТ «Сумигаз» не надало складених актів про порушення вчинених ОСОБА_1 у порядку глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем. В актах про порушення від 20 серпня 2016 року та від 09 вересня 2016 року відсутні підписи споживачів та не зазначено конкретного споживача, у тому числі позивача. Відсутні докази того, що позивач уповноважував ОСОБА_9 , підпис якої міститься на акті від 20 серпня 2016 року, на підпис цього акту від його імені. Крім того, акт від 09 вересня 2016 року містить лише відмітку про незгоду споживачів на встановлення загальнобудинкового газового лічильника без зазначення відповідних прізвищ. Таким чином, рішення постійно діючої комісії ПАТ «Сумигаз» від 09 грудня 2016 року з розгляду актів про порушення стосовно визначення позивачу фактичного об`єму споживання природного газу за граничним об`ємом споживання природного газу населенням прийнято з порушення положень законодавства. ПАТ «Сумигаз», як оператора газорозподільної мережі, слід зобов`язати здійснити перерахунок позивачу за грудень 2016 року та січень 2017 року об`ємів спожитого природного газу за нормою споживання 4,4 куб. м на місяць на одну особу.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «Сумигаз» просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що мешканці багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 відмовились від встановлення оператором ГРМ загальнобудинкового вузла обліку природного газу. У разі відмови споживача від встановлення за рахунок та ініціативою оператора ГРМ загальнобудинкового вузла обліку природного газу оператора ГРМ, відповідно до вимог абзацу 7 пункту 3 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, ПАТ «Сумигаз» має право змінити режим нарахування об`ємів природного газу побутовому споживачу, що проживає у такому будинку і не забезпечений індивідуальним лічильником природного газу, з визначенням фактичного об`єму спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по такому споживачу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку № 10 до Кодексу газорозподільних систем, але виключно за умови наявності акта про порушення, складеного відповідно до вимог глави 5 розділу ХІ Кодексу. Спірні акти про порушення від 20 серпня 2016 року та від 09 вересня 2016 року є чинними, позивачем не спростовані, як і рішення комісії Охтирського відділення ПАТ «Сумигаз» від 09 грудня 2016 року. Таким чином, відповідачем на підставі положень закону визначено фактичний об`єм спожитого природного газу позивачу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 583/543/17 з Охтирського міськрайонного суду Сумської області.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У червні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

У червні 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачеві.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Судом установлено, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає разом з сім`єю у квартирі № НОМЕР_1 багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та є користувачем послуг по газопостачанню, які надає ПАТ «Сумигаз», що підтверджується довідкою ПП «Базис» та укладеним з ним договором про надання послуг з газопостачання.

20 серпня 2016 року представниками Охтирського управління з експлуатації газового господарства на об`єкті, яким є багатоповерховий житловий будинок АДРЕСА_1 , був складений акт про порушення без номера. Вказаним актом встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: відмова споживачів від встановлення лічильника, що здійснюється за ініціативи та за кошти оператора ГРМ, недопуск представників оператора ГРМ для проведення монтажних робіт по встановленню безкоштовного лічильника газу на будинок.

09 вересня 2016 року представниками Охтирського відділення ПАТ «Сумигаз» за участю групи споживачів, без участі представника балансоутримувача, які не з`явилися, на об`єкті було складено акт про порушення № 31. Відповідно до зазначеного акта № 31 встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, зокрема, відмова споживачів від встановлення будинкового лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти оператора ГРМ шляхом недопуску до ввідного газопроводу житлового будинку. На момент складання акта, як у ньому вказано, порушення не усунуто, споживачу необхідно забезпечити доступ до ввідного газопроводу житлового будинку.

Підписи ОСОБА_1 у вказаних актах відсутні.

Згідно з витягом з протоколу засідання постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Сумигаз» від 09 грудня 2016 року № 5 через відмову споживачів-мешканців багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 від встановлення загальнобудинкового лічильника газу за ініціативи та за кошти оператора ГРМ, що підтверджується актами про порушення від 20 серпня 2016 року та від 09 вересня 2016 року, вирішено, що з 01 грудня 2016 року фактичний об`єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу споживачам за вказаною адресою визначено за граничними об`ємами споживання природного газу населенням, встановленими у Додатку № 10 до Кодексу газорозподільних систем, тобто з розрахунку 9,8 куб. м на одну особу.

З листа ПАТ «Сумигаз» вбачається, що споживача ОСОБА_1 було повідомлено про результати засідання комісії з розгляду актів про порушення.

Таким чином, встановлено, що акти відповідача про порушення від 20 серпня 2016 року та 09 вересня 2016 року, а також рішення постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Сумигаз» (м. Охтирка) від 09 грудня 2016 року стали підставою для застосування до позивача з 01 грудня 2016 року норми споживання природного газу в розмірі 9,8 куб. м.

Порядок та підстави забезпечення населення приладами обліку природного газу врегульований Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Законом України «Про ринок природного газу», Главою 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, Тимчасовим положенням про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620 (далі - Тимчасове положення), Типовим договором розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498 та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500.

Згідно з пунктом 4 Тимчасового положення ініціювати встановлення будинкового вузла обліку на багатоквартирний будинок, групу багатоквартирних будинків, групу споживачів можуть як власник (власники) такого будинку (таких будинків) (квартир), так і оператор газорозподільної системи. Встановлення будинкового вузла обліку здійснюється згідно з Кодексом газорозподільних систем.

У разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти.

Відповідно до положень статей 2-6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку, зокрема для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується тільки для приготування їжі - з 01 січня 2018 року.

Виконавцями робіт із встановлення вузлів обліку природного газу є суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території та отримали відповідні дозволи для виконання робіт із встановлення вузлів обліку природного газу.

Суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 01 січня 2018 року .

У разі відмови населення від встановлення суб`єктами господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, лічильників газу розподіл природного газу припиняється населенню, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - з 01 січня 2018 року.

Відповідно до пункту 3 глави 4 розділу IX Кодексу (в редакції, яка діяла на час складання актів про порушення), якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу, відмовляється від його встановлення за рахунок оператора ГРМ (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до вимог глави 5 розділу XI цього Кодексу), фактичний об`єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до цього Кодексу.

Приписами глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем (в редакції станом на час видачі актів про порушення) передбачено порядок та підстави складання акта про порушення, виявленого у споживача (несанкціонованого споживача).

Зокрема, акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

При складанні акта про порушення представник оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії).

Ураховуючи викладене, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшли правильного висновку про те, що ПАТ «Сумигаз» не надало складених актів про порушення вчинених саме ОСОБА_1 , у порядку встановленому главою 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем.

Колегія суддів погоджується з висновком судів про те, що у спірних актах про порушення від 20 серпня 2016 року та від 09 вересня 2016 року відсутні підписи споживачів та не зазначено конкретного споживача, у тому числі ОСОБА_1 Відсутні докази на підтвердження того, що позивач уповноважував ОСОБА_9 , підпис якої міститься в акті від 20 серпня 2016 року, на підпис цього акту від його імені. Крім того, акт від 09 вересня 2016 року містить лише відмітку про незгоду споживачів на встановлення загальнобудинкового газового лічильника без зазначення конкретних осіб.

Суди дійшли вірного висновку про те, що звернення мешканців багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 до начальника управління з експлуатації газового господарства ПАТ «Сумигаз», у додатку до якого міститься підпис дружини позивача, в якому вони заперечують проти встановлення загальбудинкового лічильника обліку та просять встановити індивідуальні лічильники в кожну квартиру, не є підставою для визначення позивачу фактичного об`єму спожитого природного газу за граничними об`ємами споживання, так як такою підставою має бути відповідний акт про порушення, складений згідно з положеннями глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем.

Крім того, спірним рішенням постійно діючої комісії відповідача від 09 грудня 2016 року з розгляду актів про порушення застосована відповідальність не відносно конкретних споживачів, а щодо усіх мешканців вищевказаного багатоквартирного будинку, в якому не встановлені індивідуальні газові лічильники, не за відповідний календарний місяць, в якому відбулося порушення, а з 01 грудня 2016 року та на не визначено його строк.

Таким чином, суди дійшли правильного висновку про те, що рішення постійно діючої комісії ПАТ «Сумигаз» від 09 грудня 2016 року з розгляду актів про порушення стосовно визначення ОСОБА_1 фактичного об`єму споживання природного газу за граничним об`ємом споживання природного газу населенням прийнято з порушення норм чинного законодавства. Отже, оскільки відповідно до глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем ПАТ «Сумигаз», як оператор ГРМ, визначає об`єми та обсяги споживання природного газу, тому товариство вірно зобов`язано здійснити перерахунок позивачу за грудень 2016 року та січень 2017 року об`ємів спожитого природного газу за нормою споживання 4,4 куб. м на місяць на одну особу, яка встановлена Постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників».

Доводи касаційної скарги про те, що мешканці багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 відмовились від встановлення оператором ГРМ загальнобудинкового вузла обліку природного газу, тому ПАТ «Сумигаз» на підставі положень закону визначено позивачу фактичний об`єм спожитого природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням, безпідставні, оскільки спростовуються вищевказаними висновками судів, у тому числі тим, що відповідачем належними та допустимими доказами не підтверджено, що є його процесуальним обов`язком (статті 10, 60 ЦПК України 2004 року), відмову саме позивача відвстановлення оператором ГРМ загальнобудинкового вузла обліку природного газу.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують на законність судових рішень не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» залишити без задоволення.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 серпня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова

Д. Д. Луспеник