Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

08 липня 2019 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Ромазан Л.С.,

при секретарі Будз М.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1. ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м.Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради Тернопільської області, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно (земельну ділянку), -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 2.79 га для для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Підгайчицької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, що належала ОСОБА_4 на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 27 червня 2003 року, оскільки нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із розбіжностями у заповіті та прізвищі спадкодавця.

У підготовче судове засідання позивач та відповідач не з`явились, вказали про розгляд справи за їх відсутності, та відповідно про підтримання позовних вимог і визнання їх відповідачем.

Представник позивача ОСОБА_1. ОСОБА_2 у підготовчому судовому засіданні позов підтримав із мотивів, викладених у ньому, просить його задовольнити.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідач позов визнав у підготовчому судовому засіданні і суд встановив наступні факти.

Позивач ОСОБА_1 є дочкою спадкодавця ОСОБА_4 .

Спадкодавцю ОСОБА_4 належала на праві власності земельна ділянка площею 2.79 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Підгайчицької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, кадастровий номер НОМЕР_2 , що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 27 червня 2003 року.

28 січня 2000 року ОСОБА_4 (у заповіті помилково вказано прізвище спадкодавця як « ОСОБА_1 » замість дійсного « ОСОБА_1 ») склала заповіт, яким заповіла належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 у землі, яка перебуває у колективній власності колгоспу «Нива» розміром 2.61 га ОСОБА_1 .

ОСОБА_4 на вказану земельну ділянку 27 червня 2003 року виготовлено державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ї НОМЕР_1 , однак зміни заповіт щодо належності їй земельної ділянки вже на підставі державного акту на право приватної власності, а не сертифікату на право на земельну частку (пай), остання не внесла.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджуються свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 . День смерті ОСОБА_4 є часом відкриття спадщини.

Згідно із витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 27 травня 2019 року № 704/0/204-19 вартість земельної ділянки площею 0.786 га складає 73342.56 грн.

Позивач у встановленому законом порядку після смерті матері звернулась до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак їй відмовлено у видачі вказаного свідоцтва за відсутності у спадкоємця необхідних для його видачі документів та наявності розбіжностей в частині прізвища спадкодавця та нормативного акту про земельну ділянку, зазначеного в заповіті.

Інші спадкоємці земельної ділянки ОСОБА_4 відсутні.

Відповідно до ст.1223,1268 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її.

Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно з п."г" ч.1 ст.81, ст.131 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини.

Аналізуючи зазначені обставини, визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на спадкове майно (земельної ділянки) слід задовольнити.

Судові витрати позивач просить залишити за нею.

Керуючись статтями 76-80, 200, 263-265 ЦПК України, ст.1223,1225, 1268 ЦК України, п."г" ч.1 ст.81, ст.131 Земельного кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , проживає АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , в порядку спадкування право власності на земельну ділянку площею 2.79 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розміщеної на території Підгайчицької сільської ради Теребовлянського району, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 27 червня 2003 року серії НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області.

Повне рішення виготовлено 10 липня 2019 року.

Суддя