Єдиний унікальний номер 741/1076/18
Провадження № 2/741/138/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 18 березня 2019 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Герасимчук Н.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Мринської об'єднаної територіальної громади в особі Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер їх батько - ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому на підставі сертифіката серії НОМЕР_3 право на земельну частку (пай) розміром 5,75 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП імені Стратілата. Вони (позивачі) прийняли спадщину після смерті батька, але нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтв про право на спадщину на право на земельну частку (пай).

Позивачі просили суд визнати за ними в рівних частинах право на земельну частку (пай) розміром 5,75 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 належало ОСОБА_3, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3

У судове засідання позивачі та їх представник - адвокат Гунько О.Ю. не з'явилися, подали до суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили їх задовольнити, справу розглянути без їх участі.

У судове засідання представник Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада не заперечує проти задоволення позову, просив розгляд справи проводити без участі їх представника.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для його відкладення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 за життя набув право на земельну частку (пай) розміром 5,75 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП імені Стратілата, на його ім'я було виписано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів за № 263 від 20 січня 1998 року, що підтверджується копією відповідного сертифіката (а.с. 11) та повідомленням відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 5 лютого 2018 року (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

У судовому засіданні встановлено, що за життя ОСОБА_3 заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 18 березня 2019 року (а.с. 45), а тому спадкоємство після його смерті здійснюється за законом.

З матеріалів справи (а.с. 39-42) вбачається, що 24 червня 2016 року за заявами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про прийняття спадщини була заведена спадкова справа № 163/2016 до майна померлого ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, встановлено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути, крім іншого, довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 на день смерті був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1. На день смерті разом з ним проживали та були зареєстровані: дружина ОСОБА_5, син ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_2, що підтверджується довідкою виконкому Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 03-04/182 від 13 лютого 2018 року (а.с. 10).

Таким чином ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як спадкоємці першої черги за законом, після смерті ОСОБА_3 фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, а тому визнаються такими, що прийняли спадщину після смерті його смерті та успадкували по 1/3 частині права на земельну частку (пай), яке належало ОСОБА_3 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

У судовому засіданні встановлено, що позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) в зв'язку з тим, що у графі сертифіката серії НОМЕР_3, де вказується прізвище, ім'я та по батькові, є закреслення та дописки, які не застережені підписом відповідної посадової особи і не завірені печаткою установи, яка видала документ, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1155/02-31 від 24 червня 2016 року (а.с. 12).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивачів, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивачів.

Керуючись ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2, право на 1/3 частину права на земельну частку (пай) розміром 5,75 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 належало ОСОБА_3, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_2, право на 1/3 частину права на земельну частку (пай) розміром 5,75 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 належало ОСОБА_3, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти за рахунок позивачів.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв