Справа № 431/2717/19
Провадження № 2/431/804/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі:

головуючого - судді Воронкіна О.А.,

за участі секретаря с/з Савкової Т.Є.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про стягнення грошей, що належать на праві власності у порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про стягнення грошей, що належать на праві власності у порядку спадкування за законом, в якому просила суд стягнути з відповідача недоплачена частину грошей у сумі 38 464, 27 грн., які належить їй на праві власності у порядку спадкування за законом на підставі рішення суду від 28.03.2018, як нараховані, але не виплачені ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову позивач посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді: пенсії, яка була нарахована, але не виплачена за життя ОСОБА_2 пенсійним фондом. Приватний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину та постановою від 16.02.2018 роз`яснила право на звернення до суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Судовим рішенням від 28.03.2018 було визнано право власності на нараховані, але не виплачені пенсійним фондом грошові кошти у розмірі 77 232.91 грн., що належали померлому ОСОБА_2 .. Рішення суду набрало законної сили та було звернуто до виконання. Проте, виконане було лише частково та виплачено було лише суму у розмірі 38 464. 27 грн. У подальшому у добровільному порядку до теперішнього часу рішення суду у повному обсязі не виконане, а тому звернулася до суду за захистом.

Позивач у судове засідання не з`явилася, від її представника надійшла до суду заява про розгляд справи у її відсутності та відсутності її представника, позовні вимоги підтримані у повному обсязі.

Відповідач - представник Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до суду не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу без його участі та залишити без задоволення позовну заяву ОСОБА_1 , оскільки розрахунок недоотриманої пенсії за минулий період за померлого ОСОБА_2 проведено у відповідності до ст.46 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме дати звернення 08.05.2018 по 08.05.2015. Враховуючи дату смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, сума недоотриманої пенсії становить 38 464 грн. 27 коп., яку ОСОБА_1 отримала 10.05.2018 за разовим дорученням №174193/21.

Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи наведене, судом розгляд справи по суті здійснюється за відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені у позові доводи, повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер.

Після його смерті зашилося спадкове майно у вигляді грошових коштів, які були нараховані, але не виплачені за життя ОСОБА_2 .

Позивач мала намір прийняти спадщину, яка залишилася після смерті батька, про що приватному нотаріусу Старобільського нотаріального округу Луганської області Вербецькій Т.М. надала відповідну заяву, проте 16.02.2018 остання ОСОБА_1 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію та грошові кошти, які належали ОСОБА_2 і не були ним отримані за життя, при цьому рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності в порядку за законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що с падкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, д о складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 28.03.2018 позовні вимоги ОСОБА_1 до Старобільської міської ради Луганської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом задоволено, визнано за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на нараховані, але не виплачені Старобільським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області грошові кошти у розмірі 77 232,91 гривень, що належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12-13).

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За приписами ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Під час розгляду цієї справи суд виходить з аналізу прецедентної практики Європейського Суду з прав людини (ЄСПЛ), яка свідчить про важливість дотримання державою принципу «правомірних або законних очікувань» та захист прав людини через призму цього принципу, так у рішенні ЄСПЛ «Федоренко проти України» суд нагадав, що відповідно до його прецедентної практики поняття «майно» може поширюватися на «наявне майно» або активи, включаючи претензії, щодо яких заявник може обґрунтовано стверджувати, що він принаймні має «законні сподівання» ефективно скористатися правом власності. Натомість сподівання на визнання права власності на майно, яким тривалий час неможливо було користуватися ефективно, не може вважатися «майном» у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції; це також стосується умовної вимоги, яка втрачає силу внаслідок недотримання цієї вимоги. Відповідно до прецедентного права Суду будь-яке втручання має підтримувати «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та вимогами щодо дотримання основоположних прав окремої особи. Намагання забезпечити цей баланс відображене в структурі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Тому мають бути витримані розумні пропорції між використаними засобами і досягнутими цілями. Більше того, так само, як і в інших сферах соціальної, фінансової та економічної політики, національні органи мають певну свободу розсуду під час прийняття і виконання законів, що регулюють питання власності та договірні відносини. Цю свободу розсуду все ж таки мають контролювати європейські структури. Тому Суд повинен був упевнитися, чи не були перевищені надані Урядові межі свободи розсуду, тобто чи застосовано в цій справі доктрину «ultra vires» (хоча й законну саму по собі) з урахуванням принципу пропорційності. У справі «Вольф-Ульрих фон Мальтцан та інші» ЄСПЛ зробив висновок про те, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої що може вважатись активом: вона повинна мати обґрунтовану закону підставу, якою зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (зокрема пенсійних, допомоги) на момент дії цієї норми є активом, на який може розраховувати громадянин як на свою власність.

В даному випадку предметом спору є захист права позивача на одержання суми недоотриманої пенсії, яка належала спадкодавцю і яку спадкоємець, маючи законне сподівання може отримати від держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За приписами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За змістом листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування року» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Позивач звернувся до суду через об`єктивні обставини, незалежні від його волі, які позбавляють його можливості оформити спадкові права і отримати спадщину, а тому, з урахуванням принципу верховенства права, наявності у нього законних очікувань на отримання у спадок належної його спадкодавцю соціальної виплати, його право підлягає захисту судом.

Заперечення відповідача - Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, що розрахунок недоотриманої пенсії за минулий період за померлого ОСОБА_2 проведено у відповідності до ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме дати звернення 08.05.2018 по 08.05.2015. Враховуючи дату смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, сума недоотриманої пенсії становить 38 464 грн. 27 коп., яку ОСОБА_1 отримала 10.05.2018 за разовим дорученням №174193/21, суд до уваги не приймає, оскільки за рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 28.03.2018 за ОСОБА_1 визнано право власності у порядку спадкування за законом на нараховані, але не виплачені Старобільським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області грошові кошти у розмірі 77 232,91 гривень, що належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає, що позов заявлено законно, обґрунтовано, а тому задовольняє його.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 764 грн. 80 коп..

На підставі ст. ст. 41 Конституції України, 392 ЦК України, керуючись ст.ст.2, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про стягнення грошей, що належать на праві власності у порядку спадкування за законом задовольнити.

Стягнути з Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області () недоплачену частину грошей у сумі 38 464, 27 грн., які належать ОСОБА_1 на праві власності у порядку спадкування за законом на підставі рішення Старобільського районного суду Луганської області від 28.03.2018, як нараховані але не виплачені померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області () на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі у розмірі 768 грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду області шляхом подання апеляційної скарги через Старобільський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Воронкін