Справа № 489/3176/17 Головуючий суду першої інстанції Тихонова Н.С.
Провадження № 22-ц/812/537/19 Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
У Х В А Л А

28 березня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Прокопчук Л.М., Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання - Лептугою С.С.,

за участю: позивача - ОСОБА_3,

його представника - ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

представника відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи, заявлене у цивільній справі № 489/3176/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_7 про виділ частки із спільної часткової власності на нерухоме майно в натурі,

В С Т А Н О В И В:

04 липня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_7, в якому просив виділити йому в натурі 1/2 частку житлового будинку № 76 з господарсько-побутовими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1, як окремий цілий об'єкт нерухомого майна, який підлягає державній реєстрації, припинивши його право спільної часткової власності на цей житловий будинок.

Доводи позовної заяви обґрунтовував тим, що йому на праві спільної часткової власності належить 1/2 частка зазначеного житлового будинку. Відповідачам також належить 1/2 частка вказаного будинку. Проте між співвласниками не досягнуто домовленості щодо поділу будинку та постійно виникають непорозуміння щодо порядку користування.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 січня 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено через їх недоведеність.

При вирішенні спору суд першої інстанції послався на те, що позивачем не доведено, що існує технічна можливість виділу частки позивача або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Водночас районний суд зазначив, що не може прийняти як належний доказ висновок будівельно - технічної експертизи, призначеної судом за клопотанням позивача щодо можливості виділу частки позивача, оскільки під час проведення експертизи досліджувався технічний паспорт на житловий будинок, який не направлявся судом на експертизу та відповідного клопотання щодо надання такого документу експертом не заявлялося.

Не погодившись з рішенням місцевого суду, ОСОБА_3, в інтересах якого діє представник ОСОБА_4. оскаржив його в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги, де зазначав, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог, водночас заявивши клопотання про призначення повторної будівельно-технічної експертизи.

Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_4 підтримала клопотання про призначення по справі повторної будівельно-технічної експертизи для визначення можливості виділу позивачу його частки житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1 та розробки варіантів такого виділу, доручивши її проведення Регіональній торгово-промисловій палаті Миколаївської області (адреса: 54030, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 41).

Заслухавши думку представників відповідачів, які не заперечували щодо задоволення заявленого клопотання та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 грудня 1993 року, виданого Другою миколаївською державною нотаріальною конторою, ј частка житлового будинку АДРЕСА_1 належить ОСОБА_7 (а.с.25).

На підставі заповіту, посвідченого державним нотаріусом Другої Миколаївської нотаріальної контори від 01 квітня 1993 року, ОСОБА_14, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 успадкували ѕ частки житлового будинку АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

25 березня 2014 року державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_14 та ОСОБА_3 були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_5 видано не було.

Отже, ОСОБА_3 та ОСОБА_14 належало по 1/4 частці житлового будинку АДРЕСА_1.

При цьому технічна характеристика спадкового майна (об'єкт нерухомого майна), відповідно до Свідоцтв про право на спадщину та витягу з реєстру прав власності, зазначена, як житловий будинок кам'яний за літ.А, житловою площею 43,50 кв.м., загальною площею 68,10 кв.м., з сараєм літ.Б; тамбуром літ.Г; сараєм літ.Д; огорожами № 2,3,4,6 та спорудами № 5,1.

Згідно з актом прийому-передачі майна, протоколу загальних зборів засновників (учасників) ТОВ «ГРВ - Буд» від 24 квітня 2017 року № 2/2017, ОСОБА_14 передав, а ТОВ «ГРВ-Буд», в особі директора ОСОБА_3, прийняв нерухоме майно у вигляді 1/4 частки житлового будинку АДРЕСА_1

Відповідно до Протоколу № 3/2017 засновників ТОВ «ГРВ-Буд» від 05 травня 2017 року ОСОБА_14 було виведено зі складу засновників.

У зв`язку із виходом зі складу засновників ТОВ «ГРВ-Буд», на підставі акту прийому-передачі майна згідно протоколу загальних зборів № 3/2017 ТОВ «ГРВ-Буд» від 05 травня 2017 року, ТОВ «ГРВ-Буд» передало, а ОСОБА_3 прийняв нерухоме майно, у вигляді житлового будинку, загальною площею 68,1 кв.м., житловою площею 43,5 кв.м., що в цілому складається з житлового будинку - літ.А; сарай - літ.Б; тамбур - літ.Г; сарай - літ.Д; № 2.3.4.6. - огорожі, № 5.1 - споруди та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, відбулася державна реєстрація права власності на 1/4 частку вищевказаного нерухомого майна за ОСОБА_3 на підставі акта прийому-передачі майна згідно протоколу загальних зборів № 3/2017 ТОВ «ГРВ-Буд» від 05 травня 2017 року.

Між тим, 13 травня 2017 року при реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на 1/4 частку за ОСОБА_3, технічну характеристику об'єкту нерухомого майна зазначено, як житловий будинок за літ.А загальною площею 78,2 кв.м., житловою площею 54,6 кв.м.; житлова прибудова за літ.а`, сарай за літ.Б; тамбур за літ.Г; сарай за літ.Д; огорожі та споруди № 2,3,4,6, 5,І.

Таким чином, на теперішній час позивачу ОСОБА_3 належить Ѕ частка житлового будинку АДРЕСА_1 а інша частина житлового будинку АДРЕСА_1, з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами належить відповідачам.

Судом першої інстанції, в результаті огляду матеріалів цивільної справи № 2/489/636/2015 за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_14 до ОСОБА_5, ОСОБА_7 про виділ частки із спільної часткової власності на нерухоме майно в натурі, та наявного у цій справі технічного паспорту від 16 вересня 2013 року, довідки ММБТІ, було встановлено, що спірний житловий будинок на той час мав самочинні забудови, через що його площа змінилась.

19 лютого 2018 року судом, за клопотанням позивача по справі, було призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої було доручено судовому експерту Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області Лесків С.І.

Відповідно до Висновку № 125-025 судової будівельно-технічної експертизи, зробленого експертом Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області Лесків С.А. від 03 травня 2018 року, було визначено три варіанти поділу житлового будинку та графічні варіанти поділу житлового будинку в Додатках до експертизи.

До того ж, під час розгляду справи у суді першої інстанції та ухвалення оскарженого рішення висновок судової будівельно-технічної експертизи № 125-025 від 03 травня 2018 року не був прийнятий судом до уваги, оскільки під час його виготовлення, експертом був взятий до уваги технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 від 15 травня 2017 року, який не міститься в матеріалах цивільної справи, а експерт не має права самостійно приймати будь-які докази.

В силу ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду (ст. 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Відповідно до ч. 1 ст. 107 ЦПК України матеріалами, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи.

Відповідно пунктів 1, 3 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про судову експертизу» незалежно від виду судочинства судовий експерт має право: подавати клопотання про надання додаткових матеріалів, якщо експертиза призначена судом або органом досудового розслідування або ознайомлюватися з матеріалами справи, що стосуються предмета судової експертизи; з дозволу особи або органу, які призначили судову експертизу, бути присутнім під час проведення слідчих чи судових дій і заявляти клопотання, що стосуються предмета судової експертизи.

Між тим, як встановлено районним судом при проведенні експертизи цих вимог закону дотримано не було, а тому висновок експерта від 03 травня 2018 року є необґрунтованим.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Проте суд першої інстанції незважаючи на зазначені обставини не дотримався приписів ч. 5 ст. 12 ЦПК України не роз'яснив учасникам справи, зокрема позивачу та його представнику право заявляти клопотання про призначення судом повторної експертизи та надавати відповідні докази, а також наслідки невчинення таких процесуальних дій, тим самим не сприяв учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, клопотання представника позивача про призначення повторної будівельно-технічної експертизи підлягає задоволенню.

Проведення експертизи колегія суддів вважає за необхідне доручити експертам Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області.

Згідно до ч. 5 ст. 104 ЦПК України попередити експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків.

Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібній значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

Керуючись ст. ст. 367, 103, 104, 252 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи задовольнити.

Призначити по справі повторну судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити експертам Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області, попередивши їх про кримінальну відповідальність відповідно до ст.ст. 384, 385 КК України.

На вирішення експерта поставити наступні питання:

1. Чи є технічна можливість, відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, виділити 1/2 частку житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до 1/2 частки ОСОБА_3?

2. Які можливі варіанти виділення 1/2 частки житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_3, відповідно до його частки та вимог нормативно-правових актів?

Оплату експертизи покласти на ОСОБА_3.

У розпорядження експерта направити матеріали даної цивільної справи: 489/3176/17 (провадження № 22-ц/812/537/19).

Провадження у справі на час проведення експертизи зупинити.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена в частині зупинення провадження у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Л.М. Прокопчук

Н.В. Самчишина

Повний текст ухвали складено 29 березня 2019 року.