Справа № 152/221/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 квітня 2019 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - Войнаровського І.В.,

за участі:

секретаря - Одудовського С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

у с т а н о в и в:

20 лютого 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що29 вересня 2013 року вона уклала шлюб із відповідачем.

Від спільного шлюбу в сторін народилася донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини не приймає. Позивач разом із донькою проживає окремо.

Посилаючись на те, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей, просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 часини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини.

В судове засідання сторони не з'явились.

Позивач в судове засідання не з'явилась, однак у прохальній частині позовної заяви зазначила, що провість провести розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про визнання позову (а.с. 21).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи, вивчивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши усі обставини на який грунтуються позовні вимоги, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

29 вересня 2013 року ОСОБА_1 уклала шлюб із ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с. 4).

Від спільного шлюбу у сторін народилася донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається із копії свідоцтва про народження Серія НОМЕР_4 (а.с. 5).

Згідно довідки виконавчого комітету Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 134 від 18 лютого 2019 року вбачається, що неповнолітня ОСОБА_3 перебуває на повному матеріальному утриманні своєї матері - ОСОБА_1 (а.с. 7).

Установленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, статей 180-184, 191 СК України.

Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За правилами ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення позовної заяви в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 768,40 грн.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого у АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 лютого 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого у АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Державного бюджету (стягувач - Державна судова адміністрація України) отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача: 6001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.В. Войнаровський