Провадження № 2/638/1131/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Семіряд І.В.

за участю секретарів Романової О.В., Комлєва Д.В.,

Тягунової Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: адміністрація Шевченківського району міста Харкова про зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

В провадженні суду перебуває зазначена справа.

У судове засідання позивач не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи у судовому засіданні клопотала про залишення позову без розгляду, зазначила, що позивач неодноразово не з`являється у судові засідання, не повідомляє про причини неявки.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:

16.07.2018,08.11.2018, 18.12.2018,11.02.2019,27.05.2019 позивач, у судові засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Як зазначено у ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі, передбачені ст. 223 ЦПК України.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору(частина 5 статті 223 ЦПК України).

Позивач не звертавсяь до суду з заявою про можливість розгляду справи за його відсутності, за наявними у справі доказами.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним . Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 направлені судові повістки, які повернуті до суду без вручення з зазначенням причин повернення «Інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення», «За місцем обслуговування», «Відсутній адресат».

Окрім того, суд звертає увагу, інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному сайті «Судова влада».

Від позивача не надходило заяв про розгляд справи за її відсутності, також позивач не повідомила суд про зміну адреси мешкання або реєстрації.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд приходить до висновку, що позивач не цікавиться своєю позовною заявою, не з`являється у судові засідання, а отже втратив зацікавленість до розгляду справи по суті.

При вирішенні питання про залишення позову без розгляду судом, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові № 310/12817/13 від 22.05.2019.

Приписами п. 3 ч.1 ст 257 ЦПК України встановлено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, позовна заява підлягає залишенню без розгляду, що не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Керуючись ст. ст. 142,223,257 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: адміністрація Шевченківського району міста Харкова про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом 15-ти днів з дня її з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення його відповідної ухвали.

СУДДЯ: І.В. СЕМІРЯД