Справа № 587/646/18
РІШЕННЯ
14 червня 2019 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., з участю секретаря судового засідання Домненко Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» про визнання недійсною додаткової угоди,
Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки, яка знаходиться на території Вирівської сільської ради Білопільського району, що підтверджується Державним актом про право власності на землю серії НОМЕР_1 ( а.с.14). Між сторонами був укладений договір оренди земельної ділянки від 1.10.2007 року, зареєстрований у Білопільському відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель було вчинено запис від 19.11.2007 за № 4724.Відповідно до укладеного між сторонами договору оренди землі, позивач передав відповідачу в строкове та платне користування належну йому земельну ділянку площею 3,2047 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , розташовану на території Вирівської сільської ради Білопільського району. По закінченню терміну дії договору оренди землі він подав відповідачу заяву про те, що не буде продовжувати договір оренди земельної ділянки. Однак згодом з`ясувалося, що існує додатковий договір від 05 липня 2017 року про продовження дії до договору оренди землі від 01.10.2007, право відповідача на оренду земельної ділянки було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 23136237. Просив припинити договір оренди землі, оскільки строк дії договору оренди землі закінчився, а додатковий договір він не підписував і не знав про його існування.
В судове засідання позивач не з*явився, від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги, в яких просив визнати оспорюваний договір недійсним, підтримав в повному обсязі.
Представник відповідача ПРАТ «РАЙЗ-Максимко» в судове засідання не з*явився, належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Раніше, у відзиві на позовну заяву та судових засіданнях позов не визнавав в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки, яка знаходиться на території Вирівської сільської ради Білопільського району, що підтверджується Державним актом про право власності на землю серії НОМЕР_1 ( а.с.14).
Між сторонами був укладений договір оренди земельної ділянки від 1.10.2007 року, зареєстрований у Білопільському відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель було вчинено запис від 19.11.2007 за № 4724, відповідно до якого позивач передав відповідачу в строкове та платне користування належну йому земельну ділянку площею 3,2047 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , розташовану на території Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області. Строк дії договору 10 років, а саме з 10.2007 року по 10.2017 року( ар.с. 54-56).
05 липня 2017 року між сторонами було укладено додатковий договір про продовження дії до договору оренди землі від 01.10.2007, право оренди якої було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 23136237. Даним додатковим договором було, за погодженням сторін, було продовжено строк дії договору оренди землі до 31 грудня 2024 року. ( ар.с. 59).
Звертаючись до суду із позовом, позивач зазначив, що додатковий договір оренди землі від 28.10.2017 року не укладав, а підпис в графі «орендодавець» не належить йому, його волевиявлення щодо передачі земельної ділянки в оренду ПрАТ «Райз-Максимко» не було, додатковий договір є підробленим. В судовому засіданні позивач заявив клопотання про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи, оспорюючи справжність свого підпису на додатковому договорі.
Ухвалою суду від 16 жовтня 2018 року по справі була призначена судово-почеркознавча експертиза, на вирішення якої постановлено наступне питання: ОСОБА_2 чи іншою особою виконано підпис у додатковому договорі від 05 липня 2017 року про внесення змін і доповнень до договору оренди землі, про поновлення Договору оренди землі, зареєстрованого 28 жовтня 2017 року, укладеному між ОСОБА_2 та ПрАТ «Райз-Максимко».
Проведення експертизи було доручено експертам Сумського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса.
Роз`яснено сторонам, що у відповідності з ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
В подальшому експертом, якому було доручено проведення експертизи, заявлялось клопотання про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи, зокрема, надати оригінал досліджуваного документу, а саме додаткового договору від 05 липня 2017 року про внесення змін і доповнень, про поновлення Договору оренди землі, зареєстрованого 19.11.2007 року за №4724, укладеного між ОСОБА_2 та ПрАТ «Райз-Максимко» ( ар.с.107-108).
Судом вживалися заходи щодо витребування оригіналу оспорюваного договору, однак відповідач такого договору не надав, у позивача такого договору немає, оскільки, як стверджує позивач, він його не підписував, не бачив, не мав і не міг мати його текст. Судом витребовувався оригінал оспорюваного договору як у відповідача( ар. с. 118,124), так і в реєстраційній службі Білопільського районного управління юстиції Сумської області, де оспорюваний договір був зареєстрований( ар.с. 128, 129, 131).
В подальшому експертна установа повернула справу з повідомленням від 26.02.2019 року про неможливість надати висновок експерта судово-почеркознавчої експертизи через відсутність оригіналу додаткового договору від 05 липня 2017 року ( ар.с.121-122).
У відповідності з ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Оскільки відповідач не надав суду оригінал оспорюваного договору, ухилившись таким чином від подання експертам необхідних матеріалів, витребувати його в інших установах чи у позивача не уявляється можливим, суд виходить з того, що ці обставини свідчать про обґрунтованість вимог позивача, який стверджує про підроблення його підпису на оспорюваному договорі.
Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).
Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Статтею 14 Закону України «Про оренду землі» передбачена письмова форма договору оренди землі.
Правочин вважається таким, що вчинено в письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами (частина друга статті 207 ЦК України).
Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
За положеннями статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Отримання позивачем орендної плати у 2017 році не спростовує факт відсутності вільного волевиявлення позивача на укладання оспорюваного договору на умовах, що в ньому викладені.
З викладеного вбачається, що підписи сторін є обов`язковим реквізитом договору, укладеного в письмовій формі, який відображає волевиявлення сторін на укладення такого договору.
За вищенаведених обставин, оскільки додаткову угоду від 05.07.2017 р. ОСОБА_3 * ОСОБА_4 не підписував, суд визнає вказаний договір оренди, укладений між сторонами - недійсним.
При цьому суд відхиляє доводи відповідача про те, що земельна ділянка була передана позивачем товариству у користування і що він отримував від відповідача орендну плату за користування земельною ділянкою саме за додатковою угодою, оскільки вказані доводи не ґрунтуються на нормах законодавства, яким регулюються правовідносини оренди землі, а у відомості про виплату грошей № « 3304 від 24.07.2017 року, не вказано, на якій саме підставі видавалися кошти чи на підставі договору оренди землі, чи на підставі оспорюваного додаткового договору ( ар.с.60,61, 62).
Суд не може погодитися із доводами відповідача, викладеними в письмовому відзиві, про те, що позивач достовірно знав про існування додаткової угоди, так як отримував орендну плату на підставі оспорюваного договору. Оригінал оспорюваного договору не вдалося отримати навіть суду під час розгляду справи, отже, посилання відповідача на те, що про існування договору було відомо позивачу оскільки, на думку суду, є безпідставним.
Позивачем при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір в сумі 704, 80 грн., тому суд задовольняючи позов, на підставі ст. ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 704,80 грн., а також різницю витрати за проведення експертизи в сумі 1 167 гривень, а всього 1 871, 80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 152 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 526, 527 Цивільного кодексу України, суд
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати недійсним додатковий договір про внесення змін і доповнень, про поновлення Договору оренди землі від 05 липня 2017 року.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя