Провадження №2-з/428/23/2019
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

03 липня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Кордюкова Ж.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Спецкабель» про зобов`язання видати належно оформлену трудову книжку, стягнення нарахованої, але невиплаченої суми заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні і середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Сєвєродонецького міського суду Луганської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Спецкабель» про зобов`язання видати належно оформлену трудову книжку, стягнення нарахованої, але невиплаченої суми заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні і середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення вищезазначеної позовної заяви шляхом зобов`язання керівництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Спецкабель» повернути ОСОБА_1 її трудову книжку або вилучити трудову книжку та повернути її; шляхом накладення арешту на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Спецкабель» у межах заявлених позовних вимог на загальну суму 83396,63грн.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач ОСОБА_1 посилається на те, що не зважаючи на обов`язок роботодавця видати в день звільнення працівникові належно оформлену трудову книжку, відповідач станом на теперішній час не видав належно оформлену трудову книжку. Вжиті нею спроби зв`язатися з керівництвом ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Спецкабель» і отримати свою трудову книжку виявились безрезультатними. Внаслідок цього вона вже півроку не має змоги працевлаштуватись чи отримати статус безробітної, що спричиняє їй значні матеріальні труднощі. Крім того, відповідачем при звільненні не проведено ні повного, ні часткового розрахунку з нею, у зв`язку з чим вона залишилась без засобів існування і перебуває у вкрай скрутному матеріальному становищі, яке позбавляє сплатити судовий збір за подання заяви про забезпечення позову.

Відповідно до вимог ст. 136 ЦПК України, враховуючи майновий стан позивача ОСОБА_1 , суд вважає за можливе звільнити позивача від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази обґрунтованості заяви про забезпечення позову, суд встановив наступне.

Частиною 1 ст. 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно з пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Як вбачається з позову, ОСОБА_1 просить зобов`язати відповідача ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Спецкабель» видати їй належно оформлену трудову книжку та стягнути невиплачені суми заробітної плати та середнього заробітку.

Позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зобов`язання керівництва ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Спецкабель» повернути її трудову книжку або вилучити трудову книжку та повернути її, які за своїм змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, що відповідно до ч.10 ст. 150 ЦПК України не допускається.

Крім того, позивач просить суд також накласти арешт на майно ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Спецкабель» у межах заявлених позовних вимог про стягнення невиплачені суми заробітної плати та середнього заробітку на загальну суму 83396,63грн., проте не обґрунтовує жодним чином в чому полягають об`єктивні ризики невиконання чи утруднення виконання майбутнього рішення суду щодо зазначених позовних вимог.

Враховуючи викладене, не вирішуючи при цьому питання питання про обґрунтованість чи необґрунтованість позовних вимог по суті, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст. 149-153, 258, 260, 261, 353-354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за її позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Спецкабель» про зобов`язання видати належно оформлену трудову книжку, стягнення нарахованої, але невиплаченої суми заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні і середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Суддя Ж. І. Кордюкова