Постанова

Іменем України

03 липня 2019 року

м. Київ

справа № 496/3596/15-ц

провадження № 61-8851св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідачі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представник відповідачів - ОСОБА_5 ,

представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12 травня 2017 року в складі судді Дранікова С. М. та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 26 липня 2017 року в складі колегії суддів: Комлевої О. С., Журавльова О. Г., Кравця Ю. І.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним та удаваним договорів, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності.

Позовна заява мотивована тим, що 16 жовтня 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб. Під час шлюбу подружжя придбало автомобіль марки «Mercedes-Benz Vario», державний номерний знак НОМЕР_1 , який був зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 , а також автомобіль марки «Фольксваген ЛТ», державний номерний знак НОМЕР_2 , який при укладанні договору купівлі-продажу ОСОБА_3 зареєстрував на свою матір ОСОБА_4 .

Позивач зазначала, що ОСОБА_3 без її дозволу, уклав фіктивний договір купівлі-продажу автомобілю марки «Mercedes-Benz Vario», державний номерний знак НОМЕР_1 , зі своє матір`ю - ОСОБА_4 . Після реєстрації отримано новий державний номерний знак НОМЕР_3 .

Вважала, що указані автомобілі придбані нею та ОСОБА_3 у шлюбі та є спільною сумісною власністю подружжя.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просила суд: визнати недійсним фіктивний договір купівлі-продажу (або дарування) автомобіля марки «Mercedes-Benz Vario», державний номерний знак НОМЕР_3 ; визнати удаваним договір купівлі-продажу автомобіля марки «Фольксваген ЛТ», державний номерний знак НОМЕР_2 , укладений 21 травня 2015 року; визнати указані автомобілі спільним сумісним майном подружжя.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 12 травня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 26 липня 2017 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано автомобіль марки «Mercedes-Benz 612D», 2000 року випуску, білого кольору, спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки

«Mercedes-Benz 612D», укладений 03 листопада 2011 року, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, задовольняючи позовні вимоги в частині вирішення питання щодо автомобіля марки «Mercedes-Benz 612D» виходив із того, що спірний автомобіль є спільним сумісним майном подружжя та враховуючи те, що його було відчужено без згоди іншого подружжя, дійшов висновку про недійсність договору купівлі-продажу автомобіля марки «Mercedes-Benz 612D», укладеного 03 листопада 2011 року, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Вирішуючи питання щодо автомобіля марки «Фольксваген», суди виходили із того, що позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів про те, що автомобіль марки «Фольксваген ЛТ», державний номерний знак НОМЕР_2 , був придбаний за спільні кошти подружжя та є спільним сумісним майном.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У серпні 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення судів в частині вирішення позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу (або дарування) автомобіля марки «Mercedes-Benz Vario», державний номерний знак НОМЕР_3 та визнання указаного автомобіля спільним сумісним майном не оскаржується, а тому не є предметом перегляду у цій частині у касаційному порядку (стаття 400 ЦПК України).

Аргументи учасників справ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, а висновки не відповідають дійсним обставинам справи. Крім того, судами було залишено поза увагою докази, які були подані позивачем.

Відзив відповідачами на касаційну скаргу не подано.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 2003 року, згідно зі свідоцтвом про одруження НОМЕР_4 .

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Згідно зі статті 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог статей 10, 60, 212 ЦПК України 2004 року, встановивши, що позивачем не надано доказів про те, що автомобіль марки «Фольксваген ЛТ» був придбаний позивачем, дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, у зв`язку з їх недоведеністю.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 26 липня 2017 року в частині позову про визнання удаваним договору купівлі-продажу автомобіля «Фольксваген ЛТ», укладеного 21 травня 2015 року та визнання указаного автомобіля спільним сумісним майном подружжя залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська