Справа № 346/1076/17
Провадження № 22-ц/4808/764/19
Головуючий у 1 інстанції Веселов В. М.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючої Пнівчук О.В.

суддів : Мелінишин Г.П., Ясеновенко Л.В.

секретарів Бойчука Л.М., Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 25 березня 2019 року, в складі судді Веселова В.М., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції Івано-Франківської області, Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю Коломийської міської ради, про усунення перешкод у користуванні об`єктами нерухомості, які належать на праві власності,

в с т а н о в и в :

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції Івано-Франківської області, Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю Коломийської міської ради, про усунення перешкод у користуванні об`єктами нерухомості, які належать на праві власності.

Свої вимоги мотивував тим, що у 1999 році він придбав у АДРЕСА_1 . Рішенням Коломийської міської ради від 23.12.2008 року йому дозволено переобладнання квартири в нежитлове приміщення і зареєстровано право власності на це майно. Згідно свідоцтва про право власності виданого 24.02.2009 року він є власником нежилого приміщення (стоматологічного кабінету) буд. АДРЕСА_1 .

Одним з співвласників будинку АДРЕСА_1 , є відповідач - ОСОБА_2 якій у 2014 році надано дозвіл на реконструкцію кв. АДРЕСА_5 під магазин-кав`ярню. Однак, відповідач розпочала не просто реконструкцію, а перебудову всієї квартири, демонтуючи несучі конструкції даху, викопала підвал під стоматологічним кабінетом, занизила відмітку рівня підлоги першого поверху, втрутилась в конструкцію будинку в результаті чого порушено цілісність внутрішніх та зовнішніх стін, а рівень даху нахилився. Він неодноразово звертався у всі контролюючі органи, в тому числі і ДАБК в Івано-Франківській області, в результаті чого надану ОСОБА_2 Декларацію про початок будівельних робіт було скасовано, однак остання продовжує будівельні роботи, які руйнують будинок.

Своїми діями відповідач порушує Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затверджений наказом №273 від 5.12. 2000 року, проводить самовільні реконструкційно-перебудовчі роботи за відсутності проектної документації, а також порушує вимоги Земельного кодексу, оскільки розмістила впритул до належної йому межі земельної ділянки малу архітектурну форму, чим перешкоджає йому здійснювати будівельні роботи із зведення торговельного павільйону на земельній ділянці, яка знаходиться у його власності.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив постановити рішення, яким зобов`язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкод у користуваннів об`єктами нерухомості, які належать на праві власності, а саме земельною ділянкою та нежитловими приміщеннями АДРЕСА_4 , шляхом демонтажу самочинно проведеної перебудови квартири АДРЕСА_5 : підвальне приміщення привести до висоти, яка була до перебудови шляхом зворотнього засипання вивезеного грунту до горизонтального рівня підвалів під всім будинком, відновити конструкції перекриття горища та шатрового даху, демонтувати самовільно встановлене міжповерхове бетонне покриття.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 25 березня 2019 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_3 перешкоди у користуванні об`єктами нерухомості, які належать на праві власності, а саме земельною ділянкою та нежитловими приміщеннями АДРЕСА_4 , демонтувати самочинно проведену перебудову квартири АДРЕСА_5 : підвальне приміщення привести до висоти, яка була до перебудови шляхом зворотнього засипання вивезеного грунту до горизонтального рівня підвалів під всім будинком, відновити конструкції перекриття горища та шатрового даху, демонтувати самовільно встановлене міжповерхове бетонне покриття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 640 грн. та вартість проведеної судової будівельно-технічної експертизи в сумі 11440 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування обставин справи що призвело до порушення норм матеріального і процесуального права та прийняття неправосудного рішення.

Апелянт зазначив, що позивач в обгрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що відповідачем внаслідок перебудови всієї квартири демонтовано несучі конструкції даху, занижено відмітку рівня підлоги першого поверху, викопано підвал під стоматологічним кабінетом в межах приміщення який належить позивачу, вчинено втручання в конструкцію будинку в результаті чого порушено цілісність внутрішніх та зовнішніх стін, а рівень даху похилився на 2-3 градуси в бік квартири АДРЕСА_5.

Однак позивач не навів жодних доказів, які б свідчили, що рівень даху похилився на 2-3 градуси.

У 2014 році ОСОБА_2 замовлено проект на реконструкцію житлової квартири АДРЕСА_5 під магазин-кав`ярню. Затвердженим проектом передбачено зниження рівня стелі для доведення висоти торгових приміщень до 3,45 м.

14.08.2014 року нею подано до Інспекції ДАБК в Івано-Франківській області Декларацію про початок виконання будівельних робіт, а 16.09.2014 року подано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації та 18.11.2014 року їй видано свідоцтво про право власності під магазин-кав`ярню по АДРЕСА_5 . Відповідно до технічного паспорту магазину-кав`ярні висота приміщення першого поверху з перекриттям становить 3,61 м.

Таким чином роботи із зниження стелі були проведені при реконструкції житлової квартири під магазин-кав`ярню.

У 2015 році на замовлення ОСОБА_2 приватним виконавцем ОСОБА_12 розроблено проект реконструкції магазину-кав`ярні по АДРЕСА_5 , який затверджено 26.10.2015 року.

Відповідно до проекту загальна площа об`єкта становить 169,12 м.кв, поверховість -2 +підвал.

06.11.2015 року нею подано декларацію про початок виконання будівельних робіт Реконструкції магазину-кав`ярні, а до кінця грудня 2016 року усі роботи по реконструкції вказаного об`єкту було завершено.

Апелянт зазначає, що відповідно до Акту обстеження об`єкту будівельні роботи по реконструкції магазину-кав`ярні виконанні згідно проекту, без втручання в несучі конструкції. Зворотню засипку підвалу робити недоцільно, так як це жодним чином не впливає на несучу здатність фундаменту.

В процесі реконструкції виконано влаштування двох колон, які стоять на двох залізобетонних подушках. Згідно протоколу №15, 16 випробувальної лабораторії ТОВ «КСА ГРУП» від 25.03.16 року визначено міцність бетону, яка забезпечує надійну експлуатацію колон, згідно ДБН Б. 2.6.-98 : 2009, та на підставі інженерно-геологічного заключення інституту «НДІ проект реконструкція» Івано-Франківський філіал, що відповідає вимогам ДБН В.3.3-2-2009.

Щодо влаштування перекриття між першим поверхом та горищем, то таке було виконано згідно проекту без втручання в несучі конструкції. Влаштування міжповерхового покриття не впливає на несучу здатність будинку. В процесі обстеження було виявлено підсилення шатрового даху шляхом встановлення горизонтальних крокв.

Апелянт зазначила, що в неї є всі необхідні дозвільні документи щодо реконструкції житлової квартири під магазин-кав`ярню та реконструкції магазину-кав`ярні по АДРЕСА_5 проекти на реконструкцію, декларації про початок виконання будівельних робіт, декларація про готовність об`єкта до експлуатації, роботи виконані у відповідності до наявних проектів, відсутні порушення будівельних норм і правил у реконструйованому об`єкті нерухомості.

При проведенні експертизи (призначеної ухвалою суду) експертом не враховано, що відповідачем з липня 2014 року проводилися роботи з реконструкції житлової квартири під магазин-кав`ярню, а з 06.11.2015 року проводила роботи з реконструкції магазину кав`ярні, а тому експерт мав би керуватися ДБН В. 2.2-23:2009 Будинки і споруди. Підприємства торгівлі.

Апелянт посилаючись на те, що позивач не надав доказів порушення його прав при проведенні нею реконструкції як житлової квартири так і магазину-кав`ярні, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу сторони не скористалися.

У судовому засіданні апеляційного суду апелянт ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 підтримали доводи апеляційної скарги з наведених у ній мотивів.

Позивач ОСОБА_3 , його представник ОСОБА_6 заперечили доводи апеляційної скарги, посилаюись на обрунтованість висновків суду обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, поясенення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Постановляючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 , здійснюючи самочинну перебудову квартири АДРЕСА_5 чинить позивачу перешкоди у користуванні належними йому земельною ділянкою та нежитловим приміщенням №3 за вказаною адресою, а тому зобов`язав відповідача демонтувати самочинно проведену перебудову квартири АДРЕСА_5 - підвальне приміщення привести до висоти, яка була до перебудови шляхом зворотнього засипання вивезеного грунту до горизонтального рівня підвалів під всім будинком, відновити конструкції перекриття горища та шатрового даху, демонтувати самовільно встановлене міжповерхове бетонне покриття.

З таким висновком колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 являються співвласниками будинку № АДРЕСА_5 .

Так, позивач ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу квартири від 24.09.1999 року набув права власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 жилою площею 31,6 м кв , згальною площею 64,1 по АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Коломийської міської ради від 24.02.2009 року ОСОБА_3 на підставі рішення Коломийської міської ради від 23.12.2008 року являється власником нежилого приміщення (стоматологічного кабінету), адреса об`єкта АДРЕСА_1 , загальною площею 125,2 кв.м. (т.1 а.с.8).

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 26087522 від 28.08.2014, орган державної реєстрації прав - Реєстраційна служба Коломийського міськрайонного управління юстиції - ОСОБА_3 на праві власності належить стоматологічний кабінет по АДРЕСА_1, загальною площею 145,1 кв.м. (т.1 а.с.9).

Встановлено також, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 16.01.2009 року, ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 0,0127 га за адресою АДРЕСА_1 , цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. (т.1 а.с.11)

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 згідно договору купівлі-прожажу квартири від 14.03.2006 року являється власником однокімнатної квартири АДРЕСА_2, житловою площею 27,4 кв.м., загальною площею 35,5 кв.м. по АДРЕСА_2 (т.2, а.с.39) та згідно договору купівлі-продажу від 22.11.2013 року набула права власності на квартиру АДРЕСА_5 у цьому ж будинку. (т.2 , а.с.40).

Згідно нотаріально засвідченої заяви від 20 січня 2014 року співвласники будинку ОСОБА_3 та ОСОБА_8 (проживає в квартирі АДРЕСА_15 ) надали згоду ОСОБА_2 на переведення квартири АДРЕСА_5 в нежитлове приміщення для комерційного викоритстання з влаштуванням окремого входу. (т. 1 а.с.230).

У 2014 році ОСОБА_2 замовила проект на реконструкцію житлової квартири АДРЕСА_5 під магазин-кав`ярню.

Відповідно до копії пояснювальної записки до проекту на реконструкцію житлової квартири під магазин-кав`ярню по АДРЕСА_5 передбачалось демонтувати перегородку між кімнатою і кухнею, кухонного вогнища та опалювальної печі; знизити рівень стелі для доведення висоти торгових приміщень до 3,45 м; переобладнати віконний проріз під дверний; частину кухні передбачалось переобладнати під кімнату персоналу, санвузол та тамбур. Після реконструкції торгова площа повинна становити - 47,4 м.кв, загальна 63,1 м.кв.

14.08.2014 року нею подано до Інспекції ДАБК в Івано-Франківській області Декларацію про початок виконання будівельних робіт, а 16.09.2014 року подано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації.

Згідно свідоцтва про право влсності на нерухоме майно, індексний номер 29664840 від 18.11.2014 року, орган державної реєстрації прав: реєстраційна служба Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області - ОСОБА_2 являється власником магазину-кав`ярня за адресою АДРЕСА_5 загальногю площею 65,2 кв.м.

У 2015 році ОСОБА_2 замовила проект реконструкції магазину- кав`ярні.

Згідно копії робочого проекту Реконструкція магазину-кав`ярні, виготовленого ФОП ОСОБА_12 передбачалось провести реконструкцію, внаслідок якої загальна площа приміщень повинна становити 169,12 м.кв., корисна -156,38 м.кв. В ході реконструкції частина одноповерхової будівлі квартири АДРЕСА_5 повинна бути двоповерховою з підвальним поверхом.

06.11.2015 року зареєстровано подану ОСОБА_2 декларацію про початок виконання будівельних робіт на реконструкцію магазину-кав`ярні в АДРЕСА_5 , однак рішенням головного інспектора будівельного нагляду управління ДАБІ в Івано-Франківській області від 26.11.2015 року, у зв`язку з внесенням недостовірних даних в декларацію, її реєстрацію скасовано (т.1 а.с.23-24).

Судом також встановлено, що у будинку наявні горище та підвальне приміщення, які не зазначені як такі, що перебувають у власності жодної із сторін.

У березні 2017 року ОСОБА_3 , посилаючись на проведення відповідачем самовільних реконструкційно-перебудовчих робіт, що спричинило пошкодження квартири АДРЕСА_1 (стоматологічного кабінету) та ймовірність в подальшому руйнації приміщення просив зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні належними йому об`єктами нерухомості шляхом відновлення становища яке існувало до порушення.

Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено право коржної сооби на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповыдності до ст. 12 ЦПК України суд розглядає справу на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, на підтвердження своїх позовних вимог щодо порушень при проведенні відповідачем реконструкційно-перебудовчих робіт, позивач подав Висновок № 021/БТ-15 спеціаліста будівельно-технічної експертизи про встановлення вартості завданої шкоди приватному будинковолодінню від 27.08.2015 року. Однак, посилаючись на те, що висновок судової будівельно-технічної експертизи №029/БТ-16 від 27.09.2016 року проведений тим же експертом містить протилежні твердження, позивач заявив клопотання про призначення по справі будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою суду від 18 грудня 2017 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу на вирішення якої поставлено питання: яка причина руйнувань та пошкоджень конструктивних елементів нежитлових приміщень по АДРЕСА_1; який характер тріщин в несучих стінах даних нежитлових приміщень та чи можна віднести наявні тріщини до прогресуючих, нестабільних, що призведе з часом до більших руйнувань; яка вартість ремонтно-відновлювальних робіт нежитлових приміщень після виникнення руйнувань та пошкоджень конструктивних елементів; чи відповідає ДБН, ДСТУ, СНиП, стандартам, технічним умовам тощо мала архітектурна форма (тимчасова споруда) влаштована ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1; чи відповідають вимогам ДБН роботи по перебудові та реконструкції квартири АДРЕСА_5 та яка загальна площа переобладнаних приміщень.

Згідно Висновку експертів Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮУ за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи від 02.11.2018 року №490/491/18-22 станом на день проведення обстеження в приміщеннях першого поверху стоматологічного кабінету які межують з квартирою АДРЕСА_5 наявні пошкодження: вертикальні та горизонтальні тріщини у конструкції стіни з розкриттям 1-2 мм, а також пошкодження керамічної плитки внаслідок свердління з приміщення квартири № АДРЕСА_5 . Тріщини (пошкодження) у конструктивних елементах стін суміжних приміщень АДРЕСА_1 могли утворитися в результаті проведення будівельних робіт по реконструкції, однак для ствердження зазначеного перед проведенням даних робіт ліцензованою проектною організацією необхідно було провести обстеження двох суміжних квартир.

Оскільки приміщення №АДРЕСА_5 станом на день обстеження перебувають у стадії незавершеного будівництва експерт вбачає за можливе віднести наявні тріщини до нестабільних.

Вартість проведення ремонтно-відновлювальних робіт нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 становить 13970,62 грн.

Влаштування малої архітектурної форми (тимчасової споруди) ОСОБА_2 не відповідає ДБН В .2.2-23:2009 «Будинки і споруди» Підприємства торгівлі» та наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 244 від 21.10.2011 та ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» Проведення будівельних робіт по реконструкції квартири АДРЕСА_5 . А саме: демонтаж несучої стіни, вибирання грунту по всій внутрішній площині нижче підошви фундаментів на висоту більше 1 м, пониження відмітки підлоги підвалу вмежах земельної ділянки, належної ОСОБА_3 , улаштування діврного прорізу для доступу до приміщення підвалу, улаштування залізобетонного перекриття до самонесучої стіни між приміщеннями АДРЕСА_1 і №4 без належним чином виготовленої проектно-дозвільної документації станом на початок проведення даних робіт ДБН А.2.2-3-2012 «Скад та зміст проектної документації на будівництво» та ДБН В. 3.2.-2-2009 «Реконструкція, ремонт, реставрація об`єктів будівництва. Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт (п.6.1, 9.9,9.11).

Загальна площа приміщень підвального, 1-го та мансардного поверхів квартири №4 становить 164,4 м кв.(т. 3 а.с.34).

Позивач в обгрунтування позовних вимог посилався на те, що проведені відповідачем самовільні реконструкційно-перебудовчі роботи спричинили негативний руйнаційний вплив на суміжну несучу стіну і на всю відновлену квартиру АДРЕСА_1 (стоматологічний кабінет), а також спричинило пошкодження вказаного приміщення.

Таким чином, ОСОБА_3 пред`явив позов про усунення перешкод у користуванні належними йому об`єктами нерухомості шляхом демонтажу проведеної ОСОБА_2 самочинної перебудови.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власник, згідно ч.ч.1,2,5 ст. 319 ЦК України, володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Частино другою статті 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно приписів ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; немає належного дозволу на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

За положеннями ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

У разі порушення прав інших осіб право на звернення до суду також мають такі особи за умови, що вони доведуть наявність порушеного права. (ст. 391 ЦК України).

Ухвалюючи рішення по справі, суд першої інстанції зазначив, що наявний в матеріалах справи висновок судової будівельно-технічної експертизи від 02.11.2018 року, слугує доказом обгрунтованості вимог позивача.

Разом з тим, зазначеним висновком експертизи підтверджено наявність тріщин (пошкоджень) у конструктивних елементах стін суміжних приміщень АДРЕСА_1 та вказано, що такі могли утворитися в результаті проведення будівельних робіт по реконструкції приміщення магазину-кав`ярні, однак, так як до проведення будівельних робіт не проводилось обстеження обох приміщень експерти не дають ствердної відповіді, що такі тріщини є наслідком проведених робіт по реконструкції магазину-кав`ярні. Зважаючи на те, що приміщення №4 перебуває у стадії незавершеного будівнцтва - наявні тріщини віднесені до нестабільних.

Будь-яких інших доказів негативного впливу будівельних робіт по реконструкції магазину-кав`ярні на приміщення стоматологічного кабінету матеріали справи не містять.

Судом також встановлено, та не заперечується сторонами, що допоміжні приміщення підвал та горище в будинку АДРЕСА_5 не зазначені як такі що перебувають у власності ні ОСОБА_3 ні ОСОБА_2 .

Відповідно до рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_11 щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», справа № 1-22/2011 від 09.11.2011 року - в аспекті конституційного звернення положення пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року № 2482-ХІІ зі змінами необхідно розуміти так, що власники квартир дво або багатоквартирних житлових будинків та житлових приміщень у гуртожитку, незалежно від підстав набуття права власності на такі квартири‚ житлові приміщення‚ є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою.

Відповідно до змісту зазначеного рішення на допоміжні приміщення багатоквартирного будинку поширюється правовий режим як спільної сумісної, так і спільної часткової власності, який передбачає особливий порядок здійснення правомочностей власника щодо володіння, користування і розпорядження. При цьому в законодавчому порядку не виокремлюються суб`єкти права спільної власності залежно від підстав набуття права власності на квартиру. Правовим регулюванням відносин спільної сумісної власності в Україні визначаються особливості здійснення прав власників виходячи з її правового режиму. Ці особливості полягають у різних формах реалізації відповідного права: при спільній сумісній власності - шляхом взаємного волевиявлення усіх співвласників, при спільній частковій власності - лише за волею власника відповідної частки, виділеної в натурі з майна, що є у спільній сумісній власності.

Оскільки сторонами по справі не подано суду доказів того, що допоміжні приміщення чи їх частки, виділені в натурі за співвласниками будинку АДРЕСА_5 , то суд суд дійшов правильного висновку про те, що власники квартир, нежитлових приміщень багатоквартирного будинку є рівноправними співвласниками допоміжних приміщень та рівними у праві володіти, користуватися і розпоряджатися допоміжними приміщеннями. Ніхто з власників квартир не має пріоритетного права користуватися та розпоряджатися цими приміщеннями. А тому будь-які дії співвласників таких будинків щодо допоміжних приміщень можливі за згоди всіх співвласників.

Відповідачем ОСОБА_2 не представлено суду доказів того, що допоміжні приміщення - підвал та горище виділені їй як співвласнику будинку в натурі (а отже такі перебувають у спільній власності співвласників будинку), а також не подала суду доказів, що будівельні роботи по реконструкції горища та підвалу здійснюються нею за згоди співвласника будинку ОСОБА_3 .

Задовольняючи позов ОСОБА_3 про захист його права власності на належні йому об`єкт нерухомості суд, відповідно до положень ч.2 ст. 16 ЦК України, зобов`язав відповідача відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом демонтажу самочинно проведеної перебудови квартири № АДРЕСА_5.

Так, суд зобов`язав ОСОБА_2 відновити конструкції перекриття горища та шатрового даху будинку.

Однак, як вбачається із висновку судової будівельно-технічної експертизи - на мансардному поверсі влаштовано утеплення покрівлі та обшито плитою OSB. Стіну між мансардними приміщеннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_5 утеплено мінераловатними плитами із сторони нежитлових приміщень АДРЕСА_5. Будь-яких доказів зміни конструкції перекриття горища та шатрового даху будинку матеріали справи не містять. З огляду на зазначене, суд дійшов помилкового висновку про зобов`язання ОСОБА_2 відновити конструкції перекриття горища та шатрового даху будинку.

Постановляючи рішення в частині зобов`язання відповідача демонтувати самовільно встанволене міжповерхове бетонне покриття, поза увагою суду залишилась та обставина, що таке перекриття встанволено відповідачем під час реконструкції квартири АДРЕСА_5 під магазин-кав`ярню. ОСОБА_2 14.08.2014 року подано до Інспекції ДАБК в Івано-Франківській області Декларацію про початок виконання будівельних робіт.

При проведенні робіт по реконсрукції квартири було передбачено зниження рівня стелі для доведення висоти торгових приміщень до 3,45 м. 16.09.2014 року ОСОБА_2 подано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, а 18.11.2014 року їй видано свідоцтво про право власності під магазин-кав`ярню по АДРЕСА_5 , яке станом на час розгляду справи є чинним.

Будь-яких доказів того, що встановлення ОСОБА_2 міжповерхового бетонного перекриття в квартирі АДРЕСА_5 порушує права позивача, останнім не представлено.

Що стосується рішення суду в частині задовлення вимог позивача про зобов`язання привести підвальне приміщення до висоти, яка була до перебудови шляхом зворотнього засипання вивезеного грунту до горизонтального рівня підвалів під всім будинком, то апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно висновку судової будівель-технічної експертизи вбачається, що підвальний поверх влаштовано шляхом вибирання грунту в існуючій будівлі по всій внутрішній площині нижче підошви залягання фундаментів на висоту більше 1м.

По периметру внутрішнього контуру стін станом на день проведення обстеження у квартирі АДРЕСА_5 влаштовано монолітну залізобетонну кронструкцію товщиною 380 мм, яка виконує роль підпірної стіни для укріплення підошви фундаменту. По верхній площині підпірної стіни залито залізробеттонне перекриття товщино 200 мм.

Експертами встановлено, що власниками квартири АДРЕСА_5 понижено відмітку приміщення підвалу на 0,81 м (2,56 м -1,75 м), який розташований під приміщенням стоматологічного кабінету та в межах земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 , загальною площею 0,0127 га, належній ОСОБА_3 .

Станом на день проведення обстеження у даному приміщенні влаштовано бетонну підлогу та на висоту 0,8 м укріплено цементно-піщаною штуктуркою. Зі слів власника стоматологічного кабінету роботи по пониженню рівня відмітки підвального приміщення проводились через самовільно влаштований дверний проріз у підвальному приміщенні, який станом на день проведення обстеження оштукатурений.

Відповвідно до вимог ДБН В. 3.2.-2-2009 «Реконструкція, ремонт, реставрація об`єктів будівництва. Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» ( п.9.11) можливість реконструкції житлових будинків із надбудовами і прибудовами з розбиранням існуючих і влаштуванням нових перекриттів, стін і перегородок, закладанням існуючих і виконанням нових прорізів у несучих конструкціях (фундаментах, стінах, перекриттях) повинна бути підтверджена розрахунком за несучою здатністю, стійкістю, тріщиностійкістю і деформативністю усіх несучих конструкцій і будинку в цілому.

Судом встановлено, та не заперечується сторонами, що роботи по облаштуванню підвалу здійснено відповідачем ОСОБА_2 без належним чином виготовленої проектної документації та без погодження з власником квартири № 4 (стоматологічного кабінету) ОСОБА_3 . Разом з тим, останній не позбавлений права користування підвальним приміщенням, що знаходиться під приміщенням стоматолоічного кабінету. Крім того, саме по собі поглиблення підвального приміщення без представлення доказів негативних наслідків такого поглиблення для власника приміщення стоматологічного кабінету не дає підстав для висновку про порушення прав позивача

Разом з тим, беручи до уваги те, що у підвальному приміщенні по периметру внутрішнього контуру стін влаштовано монолітну залізобетонну кронструкцію товщиною 380 мм, яка виконує роль підпірної стіни для укріплення підошви фундаменту, а також влаштовано бетонну підлогу, то вимоги позивача про демонтаж самочинної перебудови підвалу шляхом зворотнього засипання вивезеного грунту до горизонтального рівня підвалів під всім будинком є необгрунтованими, будь-які докази того, що зворотня засипка підвалу вплине на несучу здатність фундаменту в матеріалах справи відсутні.

Як вбачається із представленого в розпорядження експертів та долученого апелянтом до апеляційної скарги Протоколу №15 визначення міцності бетону методом пружного відскоку в залізобетонних конструкціях будівлі «магазин-кав`ярня» в АДРЕСА_5 - колони першого поверху, перектриття, стіни підвалу і інші залізобетонні конструкції відповідають вимогам нормативної документації.

Проведення ОСОБА_2 . робіт по реконструкції належного їй приміщення квартири АДРЕСА_1 (магазину-кав`ярні) без належним чином виготовленої проектної документації та без погодження з власником приміщення стоматологічного кабінету може бути підставою для притягнення її до відповідальності у встановленому законом порядку відповідними контролюючими органами до відання яких віднесено зазначене питання.

Згідно з ч.7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил з позовом до суду вправі звернутися відповідний орган державної влади чи орган місцевого самоврядування.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивач ОСОБА_3 не представиив суду належних доказів того, що проведені відповідачем будівельні роботи без погодженої в установленому порядку проектної документації спричинили руйнаційний вплив на суміжну несучу стіну та всю відновлену квартиру АДРЕСА_1 (стоматологічний кабінет), які б слугували підставою для задоволення вимог позивача про захист його права власності шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення.

Оскільки суд першої інстанції не дав належної правої оцінки зібраним доказам по справі та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 , то ухвалене рішення відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 25 березня 2019 року скасувати та постановити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції Івано-Франківської області, Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю Коломийської міської ради, про усунення перешкод у користуванні об`єктами нерухомості, які належать на праві власності - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 2 липня 2019 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: Г.П. Мелінишин

Л.В. Ясеновенко