Справа № 558/9/19
номер провадження 2/558/35/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2019 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово ОСОБА_1, при секретарі Ковальській Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и в:

8 січня 2019 року позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

Згідно позовної заяви позивач ОСОБА_2 вказує про те, що 15 листопада 2002 року розірвано шлюб між її матірю ОСОБА_4 та батьком ОСОБА_3 На підставі рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 12 серпня 2002 року відповідач сплачував на користь її матері ОСОБА_4 аліменти на її утримання. 8 січня 2019 року вона досягла повноліття, але потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання. З 1 вересня 2016 року вона є студентом денного відділення Дубенського медичного коледжу 1 рівня акредитації за контрактним замовленням. Термін навчання закінчується в червні 2020 року. На цей час вона навчається на третьому курсі. У звязку з навчанням на денній формі вона не може працевлаштуватись на роботу та потребує матеріальної допомоги. Мати не взмозі самостійно утримувати її, оскільки необхідні кошти для оплатити навчання, на проїзд до місця навчання, проживання, одяг та харчування. Їй відомо, що відповідач працює далекобійником за кордоном, у ОСОБА_5, та має можливість надавати їй матеріальну допомогу.

З вказаних підстав у позовній заяві позивач ОСОБА_2 просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 аліменти на її, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, утримання, як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі або в розмірі 1/4 частки від отримуваного доходу до закінчення навчання, чи до досягнення нею 23 років, яка з цих обставин настане першою. Крім цього, позивач ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь додаткові витрати на оплату навчання в розмірі Ѕ частки витрат на навчання, згідно договору про надання освітніх послуг, до закінчення навчання чи до досягнення нею 23-х років.

В судовому засіданні 14 березня 2019 року позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, просила їх задовільнити.

В судове засідання 27 березня 2019 року сторони не зявились.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. У своїй заяві позивач вказала про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 24).

18 березня 2019 року від відповідача до суду надійшла заява в якій він просив справу розглянути без його участі. У заяві ОСОБА_3 зазначав про те, що позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1700 гривень визнає. Вимогу щодо стягнення додаткових витрат на оплату навчання в розмірі Ѕ частки таких витрат не визнав (а.с. 26).

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем ОСОБА_3 позовних вимог в частині стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 1700 гривень, не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань до суду не подавали.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України (далі СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно Свідоцтва про народження серії І-ГЮ № 107163 (а.с. 5) встановлено, що ОСОБА_2 народилась 8 січня 2001 року, її батьком вказаний відповідач ОСОБА_3.

Отже, відповідач ОСОБА_3 є батьком позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 190 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно довідки № 460 від 17 грудня 2018 року Дубенського медичного коледжу (а.с. 3), ОСОБА_2 дійсно є студентом Дубенського медичного коледжу 1 рівня акредитації, денного відділення, ІІІ курсу за контрактним замовленням. Термін навчання з 1 вересня 2016 року по червень 2020 року.

Згідно договору №06/16 від 26 липня 2016 року про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації…., додаткової угоди до договору (а.с. 6, зв. 7), загальна вартість освітньої послуги за 2018/2019 навчальний рік складає 13500 гривень, за 2019/2020 навчальний рік 12500 гривень.

П. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів зазначає, що відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_3 на утримання повнолітньої дочки позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 1700 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду з позовною заявою про стягнення аліментів та на час її навчання, але не більше ніж до досягнення віку 23-х років.

Щодо стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 додаткових витрат на оплату навчання в розмірі Ѕ частки витрат на навчання, згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання чи до досягнення нею 23-х років, то суд відмічає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Разом з тим, статтею 199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі № 622/373/16-ц Верховний Суд розяснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).

Саме такі висновки висловлені і в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 додаткових витрат на оплату навчання в розмірі Ѕ частки витрат на навчання, слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у зв?язку з розглядом цієї справи в розмірі 768,40 гривень, з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року щодо встановленого мінімального розміру судового збору за подання до суду позовів майнового характеру та того, що на час подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів позивач ОСОБА_2 була звільнена від сплати судового збору.

Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору не встановлено.

У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалась на положення ст.ст. 185,198,199, 200 СК України.

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим.

Відповідно до ст.ст. 180-183, 198-199, 200 Сімейного кодексу України, ст.ст. 206, 258, 259, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер -НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3), на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (жительки смт. Демидівка, вул. Шевченка, буд. 36, Рівненської області), аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1700 (ОСОБА_4 тисяча сімсот) гривень щомісячно, починаючи з 8 січня 2019 року та на час її навчання у Дубенському медичному коледжі, без врахування часу (періоду) канікул, але не більше ніж до досягнення нею віку 23-х років.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 768 (Сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

В решті вимог позивача відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.С. Феха.

Повний текст рішення складено 28 березня 2019 року.