Справа № 759/6968/19
Провадження № 2-з/761/398/2019
У Х В А Л А

Іменем України

04 липня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Притула Н.Г., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

З Святошинського районного суду м. Києва за підсудністю надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності.

В своїх вимогах позивач просить: визнати за ним право власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 .

Разом з тим, до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, в якій він просить: накласти арешт на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 47,6 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_3 .

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що оскільки в даному випадку позивач оспорює право власності на спірне нерухоме майно, зокрема, просить визнати за ним право власності на Ѕ частини вказаної квартири, яка придбана позивачем та відповідачем під час перебування у шлюбі, є підстави вважати, що відповідачка як власник, може в будь-який момент здійснити відчуження зазначеної квартири іншим особам, в тому числі і добросовісним набувачам, або іншим способом розпорядитися нею, що в свою чергу утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду, так як, наразі саме вона є власником даної спірної нерухомості.

У відповідності із ст. 149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходів по забезпеченню позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Стаття 150 ЦПК України, передбачає, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Статтею 150 ч. 3 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз`яснено в постанові №9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, суд вивчивши матеріали справи, враховуючи заявлені позовні вимоги, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, а тому необхідно накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , так як невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи призведе до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити.

З метою забезпечення позову накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Стягувач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Боржник - ОСОБА_3 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення до виконання три роки.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя: Н.Г.Притула