Справа № 298/1354/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 березня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача: Готри Т.Ю.,

суддів: Собослоя Г.Г., Куштана Б.П.,

з участю секретаря: Микуляк Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Великоберезнянського районного суду від 31 жовтня 2018 року, ухваленого суддею Лютянською М.С., в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги обґрунтовув тим, що 20 січня 2016 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Малоберезнянської сільської ради Великоберезнянського району за актовим записом № 1. Він даного шлюбу в них народилося двоє дітей : донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Останні півроку спільного життя з відповідачкою часто сваряться, сперечаються у зв'язку з різними поглядами на життя. Не проживають разом більше півроку. Все це призвело до того, що він втратив почуття любові та поваги до своєї дружини. Надалі так проживати немає наміру, а тому просив суд шлюб між ними розірвати.

У вересні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що за час шлюбу з відповідачем у них народилися двоє дітей: донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з нею, перебувають на її повному утриманні та вихованні. З відповідача ОСОБА_2 примусово стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 300 грн. щомісячно, на підставі виконавчого листа, що виданий Великоберезнянським районним судом № 2- 186/11 від 18.10.2012 року. Відповідач добровільно не хоче надавати матеріальну допомогу й не проявляє своєї доброї волі ні в участі у вихованні дітей, ні в їх утриманні. Аліменти, які з нього стягуються на утримання старшої дитини ОСОБА_4, є мізерними. Відповідач є працездатним, здоровим чоловіком, місце роботи та розмір його доходів їй не відомо, а тому просила суд стягнути з ОСОБА_6 аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Великоберезнянського районного суду від 10 вересня 2018 року зустрічний позов ОСОБА_3 прийнято до розгляду та об'єднано в одне провадження з первісним позовом.

Рішенням Великоберезнянського районного суду від 31 жовтня 2018 року первісний позов ОСОБА_2 - задоволено.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 20 січня 2016 року у виконавчому комітеті Малоберезнянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області за актовим записом №01 - розірвано.

Зустрічний позов ОСОБА_3 - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до її повноліття.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць.

В решті позову відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить зазначене рішення суду в частині визначення розміру аліментів скасувати, та ухвалити нове рішення, яким стягувати з нього аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 єдиною часткою від заробітку, а саме 1/3 від заробітної плати.

Вказує на те, що суд першої інстанції при визначенні розміру аліментів на одну дитину не врахував інтереси другої дитини, чим були порушені її права. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання.

Також зазначає, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів. Він є повна сирота без батька та матері, живе один, один сплачує усі комунальні послуги, один утримує будинок та прибудинкову територію, один купує собі продукти харчування.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Вказує на те, що відповідач є працездатним, здоровим чоловіком і має змогу надавати матеріальну допомогу своїм дітям. Добровільно участі у вихованні дітей та їх утриманні не приймає. Аліменти, які з нього стягуються на утримання старшої дочки є мізерними, та й вони не платяться ним регулярно.

У судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_2, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що між сторонами 20 січня 2016 року було укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Малоберезнянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області за актовим записом №1, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 (а.с.4).

Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, що стверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 8, 9).

З матеріалів справи вбачається, що діти проживають з ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_2 сплачує аліменти на старшу доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується постановою про прийняття виконавчого провадження від 18.07.2018 року (а.с. 24).

Задовольняючи зустрічний позов частково та визначаючи розмір аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач за зустрічним позовом добровільно матеріальної допомоги на утримання диитини не надає, є працездатним, згідний сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки такого суд дійшов з додержанням вимог закону з огляду на наступне.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини».

Згідно з статтею 150 Сімейного кодексу України обов'язками батьків є піклування про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Посилання скаржника на те, що суд першої інстанції при визначенні суми аліментів на одну дитину не врахував інтереси другої дитини є безпідставними, оскільки аліменти на старшу доньку ОСОБА_4 стягуються з відповідача за зустрічним позовом на підставі іншого судового рішення та не є предметом розгляду даної справи.

Доводи скаржника про те, що він є повна сирота без батька та матері, живе один, один сплачує усі комунальні послуги, один утримує будинок та прибудинкову територію, один купує собі продукти харчування, у зв"язку з чим стягнення з нього аліментів не повинно погіршувати його становища, порівняно зі становищем одержувача аліментів, не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_2 є працездатним, здоровим чоловіком, а тому має змогу сплачувати визначений судом розмір аліментів на утримання дитини.

За таких обставин, суд першої інстанції, враховуючи вимоги ст. 182, 183 СК України, правильно дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісячно, до досягнення нею повноліття.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції у відповідності статті 375 ЦПК України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_2 без задоволення, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Великоберезнянського районного суду від 31 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 березня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: