Постанова

Іменем України

15 липня 2019 року

м. Київ

справа № 570/1858/17-ц

провадження № 61-25099св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

учасники справи:

скаржник - ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - старший державний виконавець Рівненського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Ященко Віталій Олегович,

заінтересована особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 17 жовтня 2017 року, у складі колегії суддів: Хилевич С. В., Ковальчук Н. М., Шеремет А. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою на дії старшого державного виконавця Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (далі - Рівненський районний відділу ДВС) Ященка В. О.

В обґрунтування скарги зазначав, що 23 березня 2017 року державним виконавцем Рівненського районного відділу ДВС Ященком В. О. у виконавчому провадженні № 53061803 було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за невиконання ним в передбачений законом строк рішення суду, а саме ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 01 грудня 2016 року у справі

№ 2-4983/11 про зобов`язання вчинити дії, пов`язані з допуском експертів ППФ «Експерт-Рівне» до об`єктів експертизи. ОСОБА_1 , вважаючи постанову державного виконавця такою що підлягає скасуванню, просить суд подану ним скаргу задовольнити й визнати неправомірними дії державного виконавця Рівненського районного відділу ДВС Ященка В. О. щодо накладення на нього штрафу у виконавчому провадженні № 53061803 по виконанню ухвали Рівненського районного суду Рівненської області

від 01 грудня 2016 року у справі № 2-4983/11.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Рівненського міського суду від 8 серпня 2017 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Поновлено строк для подання скарги на дії державного виконавця Рівненського районного відділу ДВС Ященка В. О. в частині винесення постанови від 23 березня 2017 року щодо накладення штрафу на ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 53061803 по виконанню ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 01 грудня

2016 року у справі № 2-4983/11.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Рівненського районного відділу ДВС Ященка В. О. в частині винесення постанови від 23 березня 2017 року щодо накладення штрафу на ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 53061803 по виконанню ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 01 грудня 2016 року у справі № 2-4983/11.

Визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Рівненського районного відділу ДВС Ященка В. О. від 23 березня 2017 року щодо накладення на штрафу на ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 53061803 по виконанню ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 01 грудня 2016 року у справі № 2-4983/11.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_1 не є власником житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,138 га з кадастровим номером НОМЕР_1 , розташованої за вказаною вище адресою, тобто не є власником об`єктів експертного дослідження, зазначене майно належить іншій особі, що суд першої інстанції вважав поважною причиною неможливості виконати судову вимогу, в тому числі й щодо допуску експертів до предмета експертизи.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 17 жовтня 2017 року ухвалу Рівненського міського суду від 8 серпня 2017 року скасовано, ОСОБА_1 у задоволенні скарги відмовлено.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні скарги, апеляційний суд виходив із того, що зміст рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 червня

2014 року, рішення Рівненського районного суду Рівненської області

від 13 січня 2015 року та рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 10 листопада 2016 року вказують на те, що реєстрація права власності за попереднім власником - матір`ю ОСОБА_1 , скасована, а право власності на об`єкти нерухомості відновлено за ОСОБА_1 , який наміру відновити реєстраційні записи права власності за собою не має та навмисно створює перешкоди експертам при виконанні їхніх службових обов`язків.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційні скарзі, поданій до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листопаді 2017 року,

ОСОБА_1 , посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права й неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 17 жовтня 2017 року скасувати й направити справу до апеляційного суду на новий розгляд.

Короткий зміст вимог відзиву (заперечення) на касаційну скаргу

У грудні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло заперечення ОСОБА_2 на касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 17 жовтня 2017 року, в яких заявник, вважаючи ухвалу апеляційного суду законною і обґрунтованою, просить касаційну скаргу відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

У грудні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло також заперечення старшого державного виконавця Рівненського районного відділу ДВС Ященка В. О. на касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 17 жовтня 2017 року, в яких заявник, вважаючи ухвалу апеляційного суду законною і обґрунтованою, просить касаційну скаргу відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу,

Мотивуючи касаційну скаргу, ОСОБА_1 зазначав, що апеляційним судом було порушено норми процесуального закону та неправильно застосовано норми матеріального закону, зокрема частину другу

статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», норми частини четвертої статті 60, статті 315 ЦПК України, у редакції, чинній на час вирішення справи в апеляційному суді, внаслідок чого було прийнято незаконну й необґрунтовану ухвалу.

ОСОБА_1 вказує, що апеляційним судом не взято до уваги, що в резолютивній частині постанови державного виконавця від 23 березня

2017 року зазначено «за невиконання без поважних причин боржником рішення суду», однак в мотивувальній частині не викладено та державним виконавцем не встановлено обставин, які свідчать про невиконання ним ухвали саме без поважних причин.

Заявник зазначає, що право власності на об`єкти експертизи відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного

реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна належить іншій особі, що він вважав поважною причиною неможливості виконати вимогу суду щодо допуску експертів до об`єктів дослідження.

Також вважає, що твердження про невиконання ним ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 01 грудня 2016 року не має під собою правового підґрунтя, оскільки в такій ухвалі не було чітко визначено які саме дії він повинен вчинити. До того ж державним виконавцем на його письмове звернення не було надано йому роз`яснень щодо порядку виконання такої ухвали суду.

Крім того вказує, що на його письмові звернення на адресу державного виконавця з повідомленням про те, що в Державного реєстрі речових прав на нерухоме майно, в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, в Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна він не значиться власником відповідного нерухомого майна, старшим державним виконавцем Рівненського районного відділу ДВС Ященком В. О. відповіді надано не було.

Доводи особи, яка подала відзив (заперечення) на касаційну скаргу

Обґрунтовуючи заперечення на касаційну скаргу, ОСОБА_2 зазначала, що ОСОБА_1 без її відома подарував своїй матері житловий будинок, який був побудований за спільні кошти під час перебування у шлюбі, а також земельну ділянку. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10 червня 2014 року, що набрало законної сили, ці договори визнано недійсними. Вважає, що вказане майно не є власністю іншої особи, а належить попередньому власнику, тобто ОСОБА_1 . Рішенням Рівненського районного суду від 13 січня 2015 року, що також набрало законної сили, скасовано державну реєстрацію права власності матері заявника - ОСОБА_3 на спірний житловий будинок. Рішенням Рівненського районного суду від 10 листопада 2016 року, що також набрало законної сили, відновлено право шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на житловий будинок.

18 квітня 2016 року в справі про поділ майна Рівненський районний суд Рівненської області призначив судово-будівельно-технічну експертизу спірного майна, яке належить ОСОБА_1 , проведення якої було доручено експертам ППФ «Експерт-Рівне», та судової автотоварознавчої

експертизи. Ухвалою цього ж суду від 1 грудня 2016 року зобов`язано ОСОБА_1 здійснити дії по допуску експертів до об`єктів експертного дослідження. Однак, нехтуючи своїм процесуальним обов`язком,

ОСОБА_1 не виконував зазначені судові рішення, що є підставою для притягнення його до відповідальності.

Вважає ухвалу апеляційного суду законною й обґрунтованою та просить залишити її без змін, залишивши без задоволення касаційну скаргу ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи заперечення на касаційну скаргу, старший державний виконавець Рівненського районного відділу ДВС Ященко В. О. зазначив, що вважає ухвалу апеляційного суду законною й обґрунтованою, постановленою з дотриманням вимог чинного законодавства.

Крім того вказав, що на звернення ОСОБА_1 до Рівненського районного відділу ДВС від 02 лютого 2017 року та від 08 лютого 2017 року щодо роз`яснення порядку виконання ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 01 грудня 2016 року останньому надано відповідь листом від 10 лютого 2017 року за вих. № 811 щодо відповідності процедури виконання вищезгаданого рішення суду нормам чинного законодавства.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано цивільну справу

№ 570/1858/17-ц з Рівненського районного суду Рівненської області.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

14 травня 2018 року справу № 570/1858/17-ц передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 червня 2019 року справу № 570/1858/17-ц призначено судді-доповідачеві ОСОБА_4 .

Фактичні обставини справи

У справі встановлено, що з 22 травня 1982 року по 2 березня 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Рівненського міського судуРівненської області від 10 червня 2014 року, яке набрало законної сили, визнано недійсними договори

від 10 липня 2012 року, за якими ОСОБА_1 подарував своїй матері - ОСОБА_3 , житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею

0,138 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , розташовану за тією ж адресою.

Заочним рішенням Рівненського районного суду Рівненської області

від 13 січня 2015 року, яке набрало законної сили, державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 скасовано.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області

від 10 листопада 2016 року, яке набрало законної сили, задоволено позов

ОСОБА_5 й шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відновлено запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на житловий будинок

АДРЕСА_1 .

Однак ОСОБА_1 не вчинено жодних дій на виконання вказаного рішення суду й відновлення державної реєстрації права власності за ним.

18 квітня 2016 року, під час вирішенні справи про поділ майна між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , Рівненським районним судом Рівненської області призначено судову будівельно-технічну експертизу нерухомого майна, проведення якої доручено експертам ППФ «Експерт-Рівне», і судову автотоварознавчу експертизу.

Однак експертизи проведено не було, оскільки ОСОБА_1 не надав

експертам доступ до вказаного вище житлового будинку та земельної ділянки.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 1 грудня

2016 року задоволено заяву ОСОБА_5 про забезпечення доказів у справі і зобов`язано ОСОБА_1 вчинити дії по допуску експертів

ППФ «Експерт-Рівне» до об`єктів експертного дослідження.

6 грудня 2016 року старшим державним виконавцемРівненського районного відділу ДВС Ященком В. О. відкрито виконавче провадження

ВП № 53061803 на виконання ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 1 грудня 2016 року про зобов`язання

ОСОБА_1 вчинити дії щодо допуску експертів ППФ «Експерт-Рівне» до об`єктів експертизи, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,138 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , на якій розміщений вказаний житловий будинок, для їх безперешкодного огляду та (або) обстеження у призначені державним виконавцем за погодженням з експертами конкретні час та дату.

ОСОБА_1 продовжував вчиняти дії, які перешкоджали виконанню судового рішення й допуску експертів до житлового будинку та земельної ділянки.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, вирішення справи.

Згідно із положеннями частини другої статі 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частини другої статті 18 ЦПК України невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Положеннями Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

У разі невиконання без поважних причин боржником судового рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу (частина друга статті 63 Закону України «Про виконавче провадження»).

Встановивши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, зокрема рішення Рівненського міського суду Рівненської області

від 10 червня 2014 року, рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 13 січня 2015 року та рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 10 листопада 2016 року, зі змісту яких вбачається, що реєстрація права власності за попереднім власником, матір`ю ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , скасована, а право власності на об`єкти нерухомості відновлено за ОСОБА_1 , який наміру відновити реєстраційні записи права власності за собою не має та навмисно створює перешкоди експертам при виконанні їхніх службових обов`язків, дійшов правильного висновку про відмову ОСОБА_1 в задоволенні його скарги на дії старшого державного виконавця Рівненського районний відділу ДВС Ященка В. О.

Посилання ОСОБА_1 в касаційній скарзі на те, що право власності на об`єкти експертизи належать іншій особі, що є поважною причиною неможливості виконати вимоги ухвали суду від 01 грудня 2016 року щодо допуску експертів до об`єктів експертизи до увага судом касаційної інстанції не беруться, оскільки апеляційним судом встановлено інші обставини, що підтверджується матеріалами справи.

Інші доводи касаційної скарги також не спростовують висновків апеляційного суду, а зводяться до формальної незгоди з оскаржуваним судовим рішенням і не дають підстав для його скасування, оскільки відповідно до вимог частини другої статті 410 ЦПК Українине може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК Українисуд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З урахуванням вказаного вище, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу апеляційного суду без змін, оскільки така ухвала є законною та обґрунтованою, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 17 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийС. Ю. Бурлаков
Судді:А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко