Справа № 462/5197/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі :

головуючого - судді Ліуша А.І.

з участю секретаря Ващишин А.Б.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» про стягнення середнього заробітку, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення середнього заробітку, покликаючись на те, що 22 серпня 2018 року її було звільнено відповідачем за власним бажанням. У день звільнення підприємством не було виплачено належних їй коштів, а лише 24 січня 2019 року з нею був проведений повний розрахунок. Просить стягнути з відповідача 17842,98 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією, що стверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення, яке отримано відповідачем 27 серпня 2019 року, однак відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, а відтак суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній даних та доказів.

У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що позивача ОСОБА_1 звільнено за власним бажанням відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України з 22 серпня 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У відповідності до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Однак, ДП «Львівський державний завод «Лорта» заробітня плата позивачу ОСОБА_1 у повному обсязі виплачена лише 24 січня 2019 року.

Крім того, відповідно до ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» №100 від 08 лютого 1995 року, середньоденна заробітна плата позивача становить 168,33 грн., а тому середній заробіток за час затримки розрахунку з 22 серпня 2018 року по 24 січня 2019 року становить 17842,98 грн. (168,33 грн.*106 роб.дн.).

Отже, оскільки відповідачем при звільненні позивача не проведено виплату заробітної плати, чим порушено строки її виплати, з відповідача слід стягнути 17842,98 грн. середнього заробітку за час затримки з 22 серпня 2018 року по 24 січня 2019 року, крім того, відповідачем не надано жодних заперечень розрахунків позивача, а також інших обґрунтованих розрахунків.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

А також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Отже, суд вважає, що з відповідача слід також стягнути на користь позивача 768,40 грн. судового збору.

Керуючись ст ст. 12, 259, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, ст.ст. 115, 116, 117 КЗпП України, суд, -

У Х В А Л И В :

позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства Львівський державний завод «Лорта» /, місто Львів, вулиця Патона, 1/ на користь ОСОБА_1 /АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 / 17842 /сімнадцять тисяч вісімсот сорок дві/ гривні 98 копійок середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Стягнути з Державного підприємства Львівський державний завод «Лорта» на користь ОСОБА_1 /АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 / 768 /сімсот шістдесят вісім/ гривень 40 копійок сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: /підпис/ А.І.Ліуш

Копія вірна.

Суддя А.І.Ліуш