Справа № 439/933/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2019 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючого судді Бородійчук О.І., з участю секретаря судового засідання Скорик І.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комарівської сільської ради Бродівського району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок у зв`язку із набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

20 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить суд скасувати запис про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7 в книзі 41 від 18 лютого 2004 року реєстраційний № 1289596 на житловий будинок за адресою, АДРЕСА_1 ; визнати за нею право власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями і побутовими спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 у зв`язку із набувальною давністю.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася.

Представник позивача адвокат Микитюк С.М. в судове засідання не з`явився, однак, суду подав заяву, в якій просить суд слухання справи проводити у його відсутності та у відсутності його довірителя, позов підтримує, просить суд його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але суду подано письмову заяву сільського голови Комарівської сільської ради Бродівського району Львівської області Демчишин М. № 125-02/21 від 01.07.2019 року, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності визнають, не заперечують щодо його задоволення.

Суд розглянув справу у відсутності позивача, його представника та представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, з`ясувавши обставини по справі, взявши до уваги заяви сторін, приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла в 2007 році є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно реєстраційний номер 1289596 від 18 лютого 2004 року номер запису 7, в книзі 41 від 17 січня 2006 року. Дане нерухоме майно вона набула на підставі свідоцтва про право на спадщину /2563 /, яке видане 5 липня 2003 року (а.с. 7, 8).

З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, вбачається, що з 14 березня 2005 року зі згоди ОСОБА_2 вона була зареєстрована в даному житловому будинку, стала в ньому проживати і проживає на даний час, обробляє земельну ділянку, яка знаходиться біля житлового будинку, проводить капітальні і поточні ремонти в будинку, сплачує страхові внески і всі комунальні платежі. Також нею були укладені договори про надання послуг з газопостачання і користування електричною енергією в 2005 - 2006 роках. Даним житловим будинком вона вже протягом 14 років добросовісно володіє і продовжує відкрито, безперервно володіти і користуватися, однак, не має права розпоряджатися даним нерухомим майном, що підтверджується довідками Комарівської сільської ради Бродівського району Львівської області № 354 від 13 травня 2019 року та № 374 від 27 травня 2019 року (а.с. 30,31).

Відповідно до ч. 1, 4 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може виникнути із сукупності певних юридичних фактів: законності об`єкту володіння, добросовісності володіння, відкритості володіння, давності володіння та його безперервності (тобто строку володіння), які повинен довести позивач.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст. 15, 16 ЦК України, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Отже, відповідно до вищевказних норм чинного законодавства України, набувачеві достатньо володіти чужим нерухомим майном протягом 10 років із дотриманням вимог, встановлених законом, набуває право власності на це майно.

Керуючись ст. 4, 7, 12, 13, 43, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Скасувати запис про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7 в книзі 41 від 18 лютого 2004 року реєстраційний № 1289596 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями і побутовими спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 у зв`язку із набувальною давністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О. Бородійчук