Справа: 164/2122/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2019 року. Смт. Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Токарської І.С.,

з участю секретаря Панасюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із даним позовом, яке обґрунтовувало тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28 лютого 2011 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 5 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник померла. Оскільки спадкоємцем, який хоча і не звернувся із заявою про прийняття спадщини в державну нотаріальну контору, але постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини ОСОБА_1 , просили стягнути з неї заборгованість позичальника перед банком в сумі 17 200 гривень та судовий збір.

Представник позивача до суду не з`явився, однак подав заяву, де зазначив, що позовні вимоги підтримують повністю, просять розгляд справи проводити у їх відсутності. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явилася, подала відповідну заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позов заперечила. У відзиві на позовну заяву зазначила, що хоча і проживала разом з ОСОБА_2 до дня її смерті, не є її родичем і спадкоємцем будь - якої черги, а тому не прийняла спадщину після її смерті шляхом спільного проживання зі спадкодавцем. Просила відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши письмові докази та проаналізувавши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить наступного висновку.

28 лютого 2011 року між банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно з умовами договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 померла, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с. 36).

Станом на день смерті розмір заборгованості за кредитним договором становила 17 200,58 гривень, яка складається з наступного: 4278,03 гривні - заборгованість за кредитом; 12611,14 гривень - заборгованість за відсотками; 311,41 гривень - заборгованість з комісії.

9 серпня 2017 року позивачем було надіслано до Маневицької державної нотаріальної контори претензію кредитора, у якій просив: повідомити чи заводилась спадкова справа після смерті ОСОБА_2 ; включити кредиторські вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до спадкової маси; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 17200,58 гривень; надіслати інформацію стосовно звернення з заявою або про відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям померлого боржника, відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 (а.с. 39).

10 жовтня 2017 року в.о. завідувача Маневицької держнотконтори було надіслано відповідь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», із якої вбачається, що 10 жовтня 2017 року отримана претензія кредитора була зареєстрована в журналі реєстрації вхідних документів, в книзі обліку і реєстрації спадкових справ та була приєднана до спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с. 40).

11 червня 2018 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надіслано ОСОБА_1 лист - претензію, в якій зазначили суму заборгованості за кредитом після смерті ОСОБА_2 , а також обов`язок його сплатити (а.с. 41).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з частиною першою статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину і не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Рішенням Маневицького районного суду від 23 січня 2018 року позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах малолітнього ОСОБА_5 до Маневицької селищної ради Волинської області, ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно - задоволено. Ухвалено визнати за малолітнім ОСОБА_5 , неповнолітньою ОСОБА_3 право власності відповідно за кожним окремо на ј частину житлового будинку, Ѕ частину господарських будівель та споруд - прибудову (а), сарай (Б-1), вбиральню (В), які знаходяться по АДРЕСА_1 , Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,0865 га, вартістю 62262, 70 гривень, що призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1 ), які належали ОСОБА_2 (а.с.79 - 80).

Як вбачається із відповіді Маневицької державної нотаріальної контори від 18 березня 2019 року на запит суду, згідно алфавітної книги обліку спадкових справ за 2010 - 2018 рік, після смерті ОСОБА_2 заводилася спадкова справа за №177 за 2017 рік. 23 травня 2017 року до нотконтори надійшла заява про прийняття спадщини від імені ОСОБА_4 , яка діє як законний представник від імені малолітнього сина ОСОБА_5 (а.с. 32).

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості своїх вимог є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (частина шоста ст. 81 ЦПК України).

На думку суду, позивачем не доведено, що відповідач за правилами частинами третьої статті 1268 ЦК України прийняла спадщину, проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та що ОСОБА_1 вчинялися будь - які дії для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2

Обґрунтовуючи позовні вимоги покладенням на спадкоємця обов`язку сплатити заборгованість в межах вартості спадкового майна, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не зазначив та не надав жодного доказу про наявність у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого рухомого/нерухомого майна та щодо його вартості.

Крім того, рішення суду про задоволення позову ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах малолітнього ОСОБА_5 , а також інформація Маневицької нотаріальної контори щодо звернення із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_4 , свідчить про наявність прав на отримання спадщини після смерті ОСОБА_2 у інших осіб, а тому спростовує обґрунтування позивача щодо підставності позовних вимог.

Суд, дотримуючись принципу диспозитивності розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, що позбавляє його за власною ініціативою збирати докази. Обов`язок доведення обставин, на які особа посилається, як на підставу своїх вимог покладається саме на цю особу.

Ураховуючи наведене, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позову за недоведеністю ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» позовних вимог.

На підставі ст. 129 Конституції України, ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1268, 1296, 1297, 1282 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 263 - 265, 273 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27 червня 2019 року.

Суддя

Маневицького районного суду І.С. Токарська