Справа №345/789/19
Провадження № 2/345/579/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.2019 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Онушканича В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі у них народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. На утримання сина з відповідача по рішенню суду стягувалися аліменти до досягнення повноліття. У звязку із досягненням сином повноліття стягнення аліментів на його утримання з 22.02.2019 року припинено.

Оскільки син зараз навчається в Івано-Франківському національному технічному університеті нафти й газу, денна форма навчання, тому він потребує матеріальної допомоги. Термін навчання сина з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року, стипендії син не отримує. Таким чином, син ОСОБА_3 і надалі повністю знаходиться на утриманні позивача.

Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідач є здоровою людиною, до недавно працював, отримує пенсію, інших утриманців немає, а тому має змогу надавати матеріальну допомогу по утримання повнолітнього сина, що навчається. Тому позивач просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі по 1000,00 грн., щомісяця, на утримання сина ОСОБА_3, до закінчення навчання, а саме до 30.06.2022 року.

Відповідач подав до суду відзив на позов, згідно якого вважає позов безпідставним. Просить врахувати, що він проживає у с. Томашівці разом із дружиною ОСОБА_4, яка є пенсійного віку та отримує пенсію, яка є невеликою. Відповідач немає у своїй власності ні будинку, ні квартири, ні земельної ділянки. Відповідач з 12.03.2019 року не працює, так як по стану здоровя був змушений звільнитися з роботи. Відповідач просить врахувати, що він є пенсіонером, отримує пенсію за віком в сумі 1678,55 грн. Крім того, відповідач хворіє і потребує періодичного стаціонарного та постійного амбулаторного лікування. Таким чином, інших доходів, крім пенсії, у відповідача немає, а отримуваної суми пенсії не вистачає навіть на лікування. Тому відповідач вважає, що ц нього відсутня можливість надавати повнолітньому сину матеріальну допомогу у розмір 1000,00 грн., щомісячно, на час його навчання і просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Стаття 180 СК України зазначає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 199 СК України вказує, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п. 20 роз'яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Із свідоцтва про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачається, що його батьком є ОСОБА_2 (а.с. 4). Син проживає разом з матірю, про що свідчить довідка ЦНАП виконавчого комітету Калуської міської ради від 24.01.2019 року (а.с. 9).

ОСОБА_5 навчається в Івано-Франківському національному технічному університеті нафти й газу, форма навчання денна, стипендії не отримує, термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року (а.с. 7, 8).

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошові сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. 2 ст. 200 СК України).

Таким чином, лише та обставина, що на батьків покладено обов'язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог.

Суд враховує стан здоровя відповідача (а.с. 29), те, що відповідач на даний час не працює (а.с. 28). Єдиним доходом, який отримує відповідач, є пенсія (а.с. 25-26). Виходячи із розміру отримуваної відповідачем пенсії, він не має змоги надавати допомогу на утримання сина ОСОБА_3 у заявленому позивачем розмірі.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_5 - молода, здорова людина і зобовязанаий на власний розсуд піклуватись про своє утримання та матеріальне забезпечення.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи матеріальне становище сторін та обставини, визначені в ст.182 СК України, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі по 400 грн., щомісячно, на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1, до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23-річного віку.

Щодо вимог про стягнення з відповідача судових витрат. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Суд звертає увагу, що склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові ОСОБА_6 Верховного Суду від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16.

За таких обставин, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження сплати нею витрат на правничу допомогу, зокрема, не долучено договору про надання правничої допомоги, в задоволенні вимог про стягнення з відповідача судових витрат слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.180-184, 199-200 СК України, ст.ст. 209, 212, 214-215, 367 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, пенсіонера, на користь повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 400,00 грн., щомісячно, на час його навчання, шляхом їх виплати в інтересах сина на імя стягувача ОСОБА_7, 17.08.1969 народження, РНОКПП НОМЕР_2.

Стягнення аліментів розпочати з 26.02.2019 року і проводити до 30.06.2022 року на час навчання ОСОБА_5 в Івано-Франківському національному технічному університеті нафти й газу, але не більше як до досягнення ним 23-річного віку.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 01.04.2019 року.

Суддя