печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

секретар судового засідання Габрись О.М.,

справа № 757/18317/18-ц

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

третя особа: Державне підприємство «Національні інформаційні системи»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття обтяження у вигляду застави рухомого майна і виключення відповідного запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна,

представник позивача ОСОБА_2

представник відповідача АТ «КБ «ПриватБанк» Листопадова Н.О., Каракоця О.Р.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дніпропетровська філія державного підприємства «Національні інформаційні системи» про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом зняття обтяження у вигляду застави рухомого майна і виключення відповідного запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та просила усунути перешкоди в користуванні їй власністю, а саме автомобілем марки КІА, модель RIО, 2013 року випуску, тип ТЗ: легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , шляхом зняття обтяження у вигляді застави рухомого майна і виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, а саме запису від 04.08.2016 року за № 15923367, вчиненого реєстратором Дніпропетровською філією державного підприємства «Національні інформаційні системи» на підставі договору застави від 20.06.2013 року № LG00A-36743168, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02 квітня 2016 року між позивачем та ОСОБА_4 (представником власника - ОСОБА_5 ) в присутності уповноваженої особи регіонального сервісного центру МВС України м. Києва (Центру 8046) укладено договір купівлі-продажу вказаного транспортного засобу, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданим Центром 8046 02.04.2016 року.

Позивач стверджує, що на час укладення договору автомобіль під арештом не перебував, інших перешкод для укладення договору не було.

12 вересня 2017 року позивачу стало відомо, що у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (ДРОРМ) наявний запис про зареєстроване 04.08.2016 року Дніпропетровською філією державного підприємства «Національні інформаційні системи» приватне обтяження (запис від 04.08.2016 року за №15923367), а саме - застава автомобіля; підстава обтяження - Договір застави від 20.06.2013 року №LG00A-36743168; обтяжувач - Публічне акціонерне товариство КБ «ПриватБанк», код: 14360570, 01001, м.Київ, вул. Грушевського, буд.1Д.

У зв`язку із накладеним обтяженням позивач не може в повній мірі використовувати своє право власності на автомобіль, оскільки позбавлена права розпоряджатися власністю. Тому існує необхідність в усуненні перешкоди у здійсненні права власності шляхом зняття обтяження у вигляді застави рухомого майна.

Ухвалою суду від 20 квітня 2018 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків - надання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи та підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (а.с. 28).

Після усунення недоліків ухвалою від 17 липня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 2 жовтня 2018 року (а.с. 39).

17 вересня 2018 року від третьої особи Дніпропетровської філії ДП «Національні інформаційні системи» надійшли письмові пояснення щодо позову (а.с. 44-45). Відповідно до письмових пояснень порядок реєстрації обтяжень рухомого майна, припинення обтяжень, надання інформації з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (надалі - ДРОРМ) регламентується Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2013 №1255-IV, Порядком ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 року № 830 та Інструкцією про порядок ведення Державного реєстру та заповнення заяв, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 29.07.2004 року № 73/5, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 29.07.2004 року за № 924/9541. Так, пунктом 5 Порядку №830 визначено, що державна реєстрація приватних обтяжень рухомого майна проводиться адміністратором Реєстру та його філіями на підставі відповідного договору. У разі проведення державної реєстрації приватних обтяжень рухомого майна адміністратором Реєстру та його філіями відомості про обтяження рухомого майна вносяться до Реєстру на підставі заяви, поданої виключно в електронній формі. Так, за електронною заявою №м61221609 від 04.08.2016 року, що надійшла від ПАТ КБ «ПриватБанк» 06.08.2016 року Дніпровською філією ДП «Національні інформаційні системи» зареєстровані зміни до запису № 15923367, у зв`язку з чим в Реєстр було внесено зміни щодо майна боржника, а саме: «інший транспортний засіб КІА RIО, 2013 р.в., номер державної реєстрації - НОМЕР_4 , серійний номер: НОМЕР_1 , підстава: договір застави № LG00A-36743168 від 20.06.2013, видавець ПАТ КБ «ПриватБанк», замінено на «інший транспортний засіб КІА RIО, 2013 р.в., номер державної реєстрації - НОМЕР_5 , серійний номер: НОМЕР_1 , підстава: договір застави № LG00A-36743168 від 20.06.2013, видавець ПАТ КБ «ПриватБанк»». ДП «НАІС», як реєстратор Реєстру виконує суто механічну функцію по внесенню/виключенню до/з Реєстру відомостей про обтяження майна на підставах, передбачених чинним законодавством України. Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» покладає відповідальність за достовірність відомостей, що містяться в заяві на обтяжувача. Держателю та реєстраторам Державного реєстру забороняється вимагати від обтяжувана подання додаткових документів чи інформації, а також перевіряти достовірність і обгрунтованість відомостей, що містяться в заяві. Обтяжувач несе відповідальність згідно із законом за достовірність відомостей, що містяться в заяві.

Третя особа зазначає, що вилучення спірного запису, як приватного обтяження, можливе шляхом подання обтяжувачем (відповідачем) електронної заяви до ДП «НАІС» добровільно, або на виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 2 жовтня 2018 року витребувано докази у Дніпропетровській філії державного підприємства «Національні інформаційні системи», а саме інформацію щодо всіх власників транспортного засобу Kia Rio, 2013 р.в., номер об`єкта: Z94CB41BBDR114135, номер державної реєстрації НОМЕР_4 , а також документів, які стали підставою для накладення обтяження рухомого майна 4.08.2016 року за № 15923367, а також у відповідача Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» копію договору застави LG00А-36743168 від 20.06.2013 року (а.с. 55).

23 жовтня 2018 року від відповідача надійшов відзив на позов (а.с. 58-61), відповідно до якого позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. Зазначив, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений договір фінансового лізингу № LG00A-36743168 від 21.05.2013 року (надалі - договір) шляхом підписання Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на веб-сайті www.privatbank.ua. Відповідно до умов договору ОСОБА_3 отримав від ПАТ КБ «ПриватБанк» у платне користування автомобіль марки КІА, модель RIО, 2013 року випуску, тип ТЗ: легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_4 та зобов`язувався сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору лізингу у строк та у розмірі, встановленому у договорі. Зобов`язання ОСОБА_3 за вказаним договором забезпечені заставою автомобіля марки КІА, модель RIО, 2013 року випуску, тип ТЗ: легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_4 . Станом на день розгляду справи судом ОСОБА_3 свої зобов`язання перед ПАТ КБ «ПриватБанк» не виконав, а тому, на думку відповідача, підстави для виключення з ДРОРМ обтяження, а саме заборони відчуження вказаного транспортного засобу відсутні.

22 листопада 2018 року у справі проведено підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду на 15 грудня 2018 року (а.с. 16).

Ухвалою суду від 24.04.2019 року за клопотанням третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дніпропетровською філією Державного підприємства «Національні інформаційні системи» було замінено третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на Державне підприємство «Національні інформаційні системи» (а.с. 100).

Ухвалою суду від 1 жовтня 2019 року у задоволенні клопотання представника відповідача АТ «КБ «ПриватБанк» - Каракоці О.Р. про зупинення провадження у справі відмовлено.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали.

Представник відповідача та третьої особи до суду не з`явились з невідомих причин Тому, суд розглянув справу у їх відсутність, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 21.05.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено договір фінансового лізингу № LG00A-36743168, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав від ПАТ КБ «ПриватБанк» у платне користування автомобіль марки КІА, модель RIО, 2013 року випуску, тип ТЗ: легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_4 , який належав на праві власності ПАТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим у останнього виникли перед ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов`язання по сплаті щомісячних платежів на виконання умов договору з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору.

Зобов`язання ОСОБА_3 за вказаним договором були забезпечені заставою автомобіля марки КІА, модель RIО, 2013 року випуску, тип ТЗ: легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_4 .

У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 свої зобов`язання перед ПАТ КБ «ПриватБанк» не виконав, останній 04.08.2016 року звернувся до Дніпровської філії ДП «Національні інформаційні системи» з електронною заявою, на підставі якої останнім в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було внесено запис № 15923367 відносно транспортного засобу КІА RIО, 2013 р.в., номер державної реєстрації - НОМЕР_5 , серійний номер: НОМЕР_1 . При цьому підставою внесення вказаного запису слугував договір застави № LG00A-36743168 від 20.06.2013, видавник - ПАТ КБ «ПриватБанк».

Разом з тим, до подання заяви про обтяження транспортного засобу банком, 10.03.2016 року автомобіль марки КІА, модель RIО, 2013 року випуску, тип ТЗ: легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_4 ОСОБА_3 було відчужено ОСОБА_5 , у зв`язку з чим вказаному транспортному засобу присвоєно реєстраційний номер НОМЕР_6 .

Згодом, 02.04.2016 року між позивачем та ОСОБА_4 , представником ОСОБА_5 , у присутності уповноваженої особи регіонального сервісного центру МВС України м. Києва (Центру 8046) укладено договір купівлі-продажу вказаного транспортного засобу за номером 00198/06/8046/2016/, за умовами якого вартість автомобіля на момент відчуження його позивачу склала 149 000 грн. і того ж дня Центром 8046 позивачу видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та присвоєно реєстраційний номер транспортному засобу НОМЕР_2 .

Під час реєстрації придбаного позивачем автомобіля будь-які обтяження щодо нього були відсутні.

Однак 04.08.2016 року реєстратором Дніпропетровської філії ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України накладено обтяження у вигляді застави на належне позивачу на праві власності рухоме майно.

Посилаючись на те, що обтяження на належне позивачу рухоме майно було накладено після укладення договору купівлі-продажу і ОСОБА_1 є добросовісним набувачем автомобіля, наявність такого обтяження порушує її право власності, зокрема щодо розпорядження автомобілем, просила позов задовольнити.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення.

Відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Підстав для витребування автомобіля у позивача у відповідача або у будь-яких інших осіб не має, оскільки він був придбаний за відплатним договором та у порядку визначеному законодавством.

Частиною другою ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником спірного автомобіля. Вказаний транспортний засіб перебуває під приватним обтяженням, чим порушується право власності позивача.

Застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 1 Закону України «Про заставу» та стаття 572 ЦК України).

Відповідно до ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За ст. 593 ЦК України однією з підстав припинення права застави є припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої вимоги іншій особі або переведення боргу, який виник із забезпеченої застави.

Разом з тим, зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків:

1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження;

2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

За змістом статті 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом.

Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.

Системний аналіз наведених норм та встановлені фактичні обставини у справі, дозволяють дійти висновку, що позивач є третьою стороною у правовідносинах, що випливають з договору застави, а тому за відсутності відповідного запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, вона є добросовісним набувачем, оскільки не знала і не могла знати про наявність договору, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 .

Таким чином, суд дійшов висновку, що в розумінні ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» лише зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження.

Застава є різновидом виконання зобов`язання, яке виникло між банком та ОСОБА_3 Права вимагати предмет застави у недобросовісного набувача виникло б у банка лише за умови, коли автомобіль був набутий під час наявного обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Суд бере до уваги, що на час придбання автомобіля позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» не зареєстрована застава в державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому вона зберігає чинність при переході власності предмета застави до іншої особи, але в такому випадку має значення факт здійснення реєстрації такого обтяження у відносинах, що виникають з третіми особами.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна.

Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків.

Встановивши, що на час відчуження спірного автомобіля боржником, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про обтяження, суд вважає, що відсутні підстави вважати збереження сили застави для нового власника майна.

Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною першою ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Зазначений висновок узгоджується і з положенням статті 204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таку позицію підтримує Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у своїй постанові № 6-449 цс15 від 10.06.2015 року.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обгрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені позивачем 704 грн. 80 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 15, 16, 22, 316-319, 321, 328, 330, 386, 388, 391, 548, 593, 611, 623 ЦК України, Законом України «Про заставу», Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», 12, 13, 81, 141, 263-265, 267, 273, 354, 355ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття обтяження у вигляду застави рухомого майна і виключення відповідного запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні власністю, а саме автомобілем марки КІА, модель RIO, 2013 року випуску, тип ТЗ: легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , шляхом зняття обтяження у вигляді застави рухомого майна і виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, а саме запису від 04.08.2016 року за №15923367, вчиненого реєстратором Дніпропетровською філією державного підприємства Національні інформаційні системи» на підставі договору застави від 20.06.2013 року № LG00A-36743168. укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 .

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 704 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, .

третя особа: Державне підприємство «Національні інформаційні системи: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 4, .

Суддя О.В.Батрин