справа № 274/1727/18
провадження № 2/0274/415/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.07.19 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Замеги О.В., за участю секретаря судового засідання Павлюк-Жук А.В., розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Житомирської обласної філії КП «Центр державної реєстрації" Житомирської області Богуша Олександра Васильовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», треті особи ОСОБА_2 , Акціонерне товариство "Укрсиббанк", про визначення протиправним та скасування рішення, -
в с т а н о в и в:
05 квітня 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
Просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Житомирської обласної філії КП "Центр державної реєстрації" Житомирської області Богуш О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 29.09.2017 індекс 37352366, згідно з яким проведено реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 94,9 кв.м. за Товариством з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", номер запису про прав власності 22605384.
В забезпечення виконання кредитного договору, 03.04.2008 між ним, ОСОБА_2 та банком було укладено іпотечний договір, згідно якого належний йому та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності будинок АДРЕСА_1 був переданий банку в іпотеку.
Через всесвітню економічну кризу та стрімким зростанням курсу долара по відношенню до гривні, він та ОСОБА_2 втратили можливість сплачувати вартість кредиту за збільшенням валютного курсу, про що повідомляли банк.
21.12.2011 між банком та ТОВ "Кей-Колект" було укладено договір факторингу, за яким банк відступив ТОВ "Кей-Колект" право вимоги за кредитом.
В січні 2018 року стало відомо про зміну власника будинку АДРЕСА_1 . 27.09.2017 право власності на вказане житло зареєстрована за ТОВ "Кей-Колект".
Вважає перехід права власності на належний йому та ОСОБА_2 будинок є незаконним. Здійснюючи реєстраційні дії реєстратор не персвідчився про отримання ним та ОСОБА_2 письмової вимоги про усунення порушень основного зобов`язання та умов іпотечного договору, та повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог іпотекодержателя як того вимагає положення про порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868.
Окрім того вважає, що рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на будинок за ТОВ "Кей-Колект" порушує норми ЗУ "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".
"Кей-Колект" не є банком (банківською установою), а тому не мав права отримати предмет іпотеки у свою власність.
Також зазначає, що в будинку АДРЕСА_1 зареєстрований його малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Сторони в судове засідання не з`явились.
Позивач у наданій суду заяві просив розглянути справу в його відсутності. Позовні вимоги підтримав.
Відповідач - Державний реєстратор Житомирської обласної філії КП «Центр державної реєстрації" Житомирської області Богуш Олександр Васильович, причини неявки не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення йому судовї повістки.
Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», причини неявки не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення йому судовї повістки.
Третя особа - ОСОБА_2 , в наданій суду заяві просила розглянути справу в її відсутності. Позовні вимоги просила задовольнити.
Представник третьої особи: Акціонерне товариство "Укрсиббанк", причини неявки не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення йому судовї повістки.
Враховуючи наведені обставини та строки розгляду справи, суд вважає за можливе розглядати справу за за наявними матеріалами справи, за відсутності відповідачів, та третьої особи які свідомо нехтували своїми процесуальними правами та обов`язками.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обовязок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
У відповідності до частини другої ст. 247 ЦПК України, в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що на підставі Державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Бердичівської міської ради народних депутатів від 26.09.2002 за № 589, на праві власності належить земельна ділянка площею 0.0447 га в АДРЕСА_1 Землю передано для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд(а.с. 16).
Згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок від 29.05.2002, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві особистої власності належить жилий будинок з прилеглими до нього будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 (а.с. 20).
03.04.2008, в забезпечення виконання кредитного договору, між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та АК ІБ "УкрСиббанк" було укладено іпотечний договір, згідно якого належний ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві власності житловий будинок з надвірними господарчими та побутовими будівлями та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , був переданий банку в іпотеку(а.с. 10-11).
Відповідно до п.п. 2.1.1. та 4.1. Іпотекодержатель має право звернення на предмет іпотеки: 4.1.1. у разі порушення Іпотекодавцями будь-якого зобов`язання за цим договором або будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою за цим договором;
4.1.2. у разі виникнення загрози знищення, пошкодження чи втрати предмета іпотеки;
4.1.3. в інших випадках відповідно до діючого законодавства.
4.2. Звернення стягнення здійснюється на підставі:
4.2.1. рішення суду;
4.2.2. виконавчого напису нотаріуса;
4.2.3. позасудового врегулювання у відповідності до умов цього договору та ЗУ "Про іпотеку";
4.2.4. з інших підстав передбачених законодавством України.
Дослідивши умови Договору іпотеки суд звертає увагу на положення п.5.2, де зазначено «Позасудове врегулювання здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на Предмет іпотеки:
5.2.1. Передача Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку»;
5.2.2. Отримання Іпотекодержателем права продати Предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені Іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку».
Водночас, суд звертає увагу на те, що положення пункту 5 Іпотечного договору не є самостійною підставою для переходу права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя, оскільки, вказане положення Іпотечного договору не є застереженням в розумінні Закону України «Про іпотеку», а лише передбачає один із можливих способів звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом укладення окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя.
Згідно положень ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Рішення про стягнення коштів за спірним кредитним договором не приймалось. Іншого сторонами не доведено.
Так, згідно ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.
У частині 3 статті 36 Закону України «Про іпотеку» вказано, що договір про задоволення вимог ОСОБА_6 може передбачати: передачу Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право Іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», договір про задоволення вимог Іпотекодержателя, який передбачає передачу Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності ОСОБА_6 на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.
Отже, відповідно до Закону України «Про іпотеку», передача права власності на предмет іпотеки від Іпотекодавця до Іпотекодержателя в рахунок виконання основного зобов`язання у позасудовому порядку можлива лише на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя.
Однак, є неправомірними дії відповідача, Державного реєстратора Богуш О.В., в частині перереєстрації права власності іпотечного майна за ТОВ «Кей-Колект», оскільки, між позивачем та АКІБ «УкрСиббанк» не укладався окремий договір про задоволення вимог іпотекодержателя, а положення Договору іпотеки не передбачає перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя, а є лише передумовою для укладення сторонами договору про задоволення вимог іпотекодержателя.
Також, судом приймається до уваги той факт, що матеріали цивільної справи не містять доказів того, що на момент прийняття рішення про державну реєстрацію права власності проводилась оцінка предмета іпотеки, а відтак, державним реєстратором не були дотримані положення ст. 37 Закону України «Про іпотеку», відповідно до яких іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.
Крім того, суд враховує, що на момент вчинення відповідачем реєстраційної дії чинним був Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відповідно до якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, якщо таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна не перевищує 140 кв. метрів для житлового будинку.
Як вбачається з умов Іпотечного договору, житловий будинок що знаходиться в АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 , загальною площею 94,9 кв.м., тобто, не перевищує 140,00 кв. метрів.
Суд враховує, що вказана будинок є єдиним місцем проживання позивача, та у власності останнього не перебуває іншого нерухомого майна. Зворотнього сторонами не доведено.
Згідно зі статтею 41 Конституції України, частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ці положення закону кореспондуються зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право вільно володіти своїм майном.
Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Отже, гарантуючи захист права власності, закон надає саме власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Крім того, відповідно до п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 1127 від 25.12.2015, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).
Тобто, ТОВ «Кей-Колект» відповідно до вимог Порядку № 1127 мали бути надані відповідачу в установленому порядку письмова вимога про усунення порушень та документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником такої вимоги.
Більше того, направлення такої вимоги передбачено Іпотечним договором.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачу не було направлено зазначеної вимоги, у зв`язку з чим і не було отримано відповідачем письмової вимоги про усунення порушень.
Відповідачами не доведено факту направлення позивачу, та отримання ним: 1) копії письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документу, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.
Таким чином, оцінивши всі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати.
Як видно із матеріалів справи на підтвердження понесених витрат позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір при подачі позовної заяви в розмірі 1409.60 гривень та в розмірі 352,40 гривні за подання заяви про забезпечення позову, а тому дані витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 77, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 328, 391 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», суд,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 29.09.2017 індексний номер 37352366 про реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_4 за Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», винесеного державним реєстратором Богуш Олександром Васильовичем Житомирської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Житомирської області, номер запису про право власності: 22605384.
Стягнути з державного реєстратора Богуша Олександра Васильовича обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» та Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по 881 гривень 00 копійок, з кожного.
Заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 19.12.2018 продовжують діяти протягом дев`яносто днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Згідно п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК (від 03.10.2017 року) апеляційна скарга подається учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд.

Головуючий: О.В. Замега