Справа № 226/3348/18

Провадження № 2/226/119/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Клепка Л.І.,

за участю секретаря Тіссен О.В.,

представника позивача Скрипюк Ю.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мирноград Донецької області цивільну справу за позовом органу опіки та піклування - Виконавчий комітет Мирноградської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач орган опіки та піклування Виконавчий комітет Мирноградської міської ради звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей, в обґрунтування якого вказав, що ОСОБА_1 є матір`ю трьох малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько в свідоцтві про народження яких записаний відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України зі слів матері. Відповідачка безвідповідально ставиться до виховання і здоров`я дітей, не забезпечує їх життєвих потреб, не приділяє уваги їх навчанню і розвитку, зловживає спиртними напоями, проявляє неадекватну поведінку, чим створює загрозу для фізичного і психологічного здоров`я дітей і, не зважаючи на раніше застосовані до неї заходи, які полягали у відібранні дітей без позбавлення її батьківських прав, злісно не виконує вимог та рекомендацій органів опіки і піклування з приводу належного виконання своїх батьківських обов`язків, внаслідок чого діти були поставлені на облік служби у справах дітей як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах і були влаштовані до родини патронатного вихователя. Зважаючи на ці обставини та вказуючи на те, що відповідачка злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, позивач просить суд позбавити її батьківських прав відносно дітей, вважаючи, що це буде відповідати їх інтересам, стягнути з відповідачки аліменти на їх утримання та передати дітей органу опіки і піклування.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала і суду пояснила, що сім`я відповідачки перебуває в полі зору органу опіки і піклування з 2013року у зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою своїх батьківських обов`язків. 14.06.2013року рішенням суду у відповідачки було відібрано дітей без позбавлення її батьківських прав. Пізніше. В грудні 2013року за зверненням відповідачки діти їй були повернуті, а в квітні 2016року у зв`язку зі зловживанням відповідачкою спиртними напоями дітей було поновлено на обліку служби у справах дітей, а в грудні 2016 року знято. В серпні 2018року дітей знову було взято на облік як таких, що опинилися у складних життєвих обставинах через неналежне виконання матір`ю своїх батьківських обов`язків. Декілька разів відповідачці надавалася медична допомога у зв`язку з алкогольним психозом та нестабільною поведінкою, а діти деякий час перебували у медичному закладі з метою обстеження та встановлення необхідності надання їм медичної допомоги. В подальшому відповідачку у зв`язку з підозрою на туберкульоз зусиллями міських соціальних служб щоб не наражати дітей на небезпеку було влаштовано на лікування, а діти поміщені в родину патронатного вихователя, де мати дітей не відвідувала і їх долею не цікавилася. За результатами психологічної діагностики було виявлено, що психологічний розвиток дітей відстає від психологічного розвитку їх ровесників за розумовими показниками. Так як позитивних змін в поведінці матері дітей не відбулося і відповідачка продовжує злісно ухилятися від виконання своїх обов`язків, позбавлення її батьківських прав, на думку представника органу опіки і піклування, буде доцільним і відповідатиме інтересам дітей.

Відповідачка позов не визнала, вважаючи доводи позивача щодо її ухилення від виконання батьківських обов`язків безпідставними. На обґрунтування своєї позиції пояснила, що вона є гарною матір`ю, любить своїх дітей, про яких завжди дбала і піклувалася. Спиртні напої вона не вживає, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває. У зв`язку з чим у неї раніше відбирали дітей не пам`ятає. Зазначає, що сусіди зверталися до поліції та у службу у справах дітей зі скаргами на неї через неприязні з нею стосунки. До кримінальної або адміністративної відповідальності за неналежне виховання дітей вона не притягувалася. Коли жила разом з дітьми, джерелом її доходу була державна допомога, яку вона отримувала на дітей. Працевлаштування не мала, так як були малі діти. На сьогодні також не працює. Вважає, що дітей у неї забрали безпідставно. Спілкування з дітьми не мала тривалий час, так як, на її думку, дітей налаштували проти неї і їм заборонили спілкуватись з нею. Діагнозів «алкогольний синдром» їй ніхто ніколи не виставляв, спиртними напоями вона не зловживає, п`яною була всього один раз.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є матір`ю малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.50,51,52). Відомості про батька дітей зазначені відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України, зі слів матері (а.с.56,57,58).

Згідно акту обстеження умов проживання від 20.08.2018 року, діти ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 проживають разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . Санітарно-гігієнічні умови в квартирі дотримані не в повній мірі відсутні шпалери на стінах, квартира перебуває в стадії ремонту. (а.с.49).

Позивачка є працездатною особою, проте ніде не працює, пенсійні виплати не отримує. Знаходиться на обліку в управлінні соціального захисту населення Мирноградської міської ради як отримувач соціальної допомоги при народженні дитини, допомоги на трьох дітей одиноким матерям та соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (а.с.33-35.36).

Як зазначила в судовому засіданні відповідачка, розмір соціальної допомоги складав приблизно 6 тисяч гривень і був єдиним джерелом існування сім`ї, так як сама вона не працювала. Представником позивача в судовому засіданні було зазначено, що гроші відповідачка в першу чергу витрачала на свої потреби: алкоголь та цигарки, працювати не хотіла. Квартира, в якій вона жила, їй була надана як багатодітній матері, проте через небажання працювати в належний стан вона її не привела.

Згідно довідки лікувально-діагностичного відділення Мирноградської ЦМЛ, ОСОБА_1 знаходиться під наглядом у профілактичній групі з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками (а.с.47). До лікаря-психіатра за допомогою не зверталася, на обліку в туб.кабінеті не перебуває (а.с.45,46).

Відповідно до побутової характеристики, відповідачка ОСОБА_1 характеризується негативно, на неї неодноразово надходили скарги від сусідів з приводу неадекватної поведінки, зловживання алкогольними напоями і залишення дітей самих на вулиці та вдома (арк.спр.31).

Згідно повідомлення начальника поліції Мирноградського ВП на адресу служби у справах дітей, 11.08.2018 ОСОБА_1 була виявлена у стані сильного алкогольного сп`яніння разом з малолітніми дітьми на мікрорайоні «Світлий» м.Мирноград у диспетчерському пункті автостанції, де вчинила хуліганські дії, які, незважаючи на плач дітей і прохання їх припинити, здійснювала свої неадекватні дії до приїзду поліції. Тоді ж їй надавалася медична допомога з приводу алкогольного психозу, а дітей було доправлено до інфекційної лікарні (а.с.38). Відповідачку за вказаним фактом було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Надання медичної допомоги відповідачці ОСОБА_1 з приводу алкогольного психозу та ознак алкогольного сп`яніння з нестабільною поведінкою 11.08.2018року підтверджується довідкою головного лікаря станції швидкої допомоги та картами виїзду (а.с.40-42).

Згідно пояснень представника позивача, 20.08.2018 ОСОБА_1 за її заявою був наданий дозвіл на повернення дітей, але, незважаючи на проведення з нею низки профілактичних заходів, вона знову була виявлена в стані алкогольного сп`яніння, вчинила сварку, у зв`язку з цим сусідами були викликані співробітники поліції. Тоді ж малолітні діти через неспроможність матері виконувати свої батьківські обов`язки у зв`язку зі знаходженням в стані алкогольного сп`яніння та прояви агресивної поведінки знову були доставлені до медичного закладу в дитяче відділення Мирноградської ЦМЛ.

Рішенням виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 19.09.2018 року №332, малолітні ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були влаштовані строком на три місяці в сім`ю патронатного вихователя ОСОБА_5 (а.с.30).

Як встановлено в ході судового розгляду за час перебування дітей у патронатній сім`ї, долею дітей відповідачка не цікавилася. Зі слів патронатного вихователя та самих дітей, приходила двічі у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим діти відмовилися з нею спілкуватися.

Згідно психологічних досліджень дітей, відсутність уваги та навчально-виховної роботи з боку родини негативно впливає на життєву позицію дітей, у них не сформовано сприйняття родини, діти досить закриті, схильні триматися осторонь, у них спостерігається суттєве порушення контакту та емоційних зв`язків з матір`ю через наявність її пагубних звичок, що викликає незадоволеність існуючою ситуацією у родині. Крім цього, діти постійно відчувають почуття провини, спостерігається дефіцит турботи та уваги дітям з боку матері (а.с.9-14, 15-17, 18-20, 21,22,23).

Згідно інформації ДНЗ №9 «Ромашка» про стан виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків, під час перебування дітей у дошкільному закладі мали місце випадки, коли мати приходила забирати дітей в нетверезому стані, на зауваження не реагувала, про що доводилося до відома служби у справах дітей (а.с.24,25).

Згідно довідки Мирноградського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області, ОСОБА_1 неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, зокрема, 12.08.2018 та 24.08.2018 за розпивання алкогольних напоїв у громадських місцях, дрібне хуліганство, а 24.07.2017року - за невиконання своїх батьківських обов`язків (а.с.44,117,118). 27.06.2019 ОСОБА_1 була притягнута судом до адміністративної відповідальності за дрібну крадіжку викрадення спиртних напоїв та ін. майна з магазину (а.с. ).

Згідно висновку органу опіки та піклування Виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 04.12.2018 року № 033, відповідачка не забезпечує життєво важливих потреб дітей, про їх фізичний і духовний розвиток, а також про їх матеріальне забезпечення не дбає, що вказує на ухилення її від виконання своїх батьківських обов`язків та доцільність позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей. Таке рішення, на думку органу опіки і піклування, відповідатиме інтересам дітей (а.с.123-124).

З метою всестороннього та об`єктивного розгляду справи і постановлення законного рішення судом допитано ряд свідків, в тому числі і малолітніх дітей, чиї інтереси є найбільш важливими, на предмет перевірки обґрунтованості вимог органу опіки і піклування.

Так, свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона працює начальником відділу соціальної роботи Мирноградського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Сім`я відповідачки ОСОБА_1 неодноразово перебувала під соціальним супроводом, так як неодноразово поступали сигнали на неналежне виконання нею своїх батьківських обов`язків, зловживання спиртними напоями та аморальний спосіб життя. Були випадки, коли сусіди самі через неналежну поведінку відповідачки викликали співробітників поліції. Відповідачці надавалася психологічна допомога, надавалися рекомендації, направлені на її виправлення та збереження біологічної родини. Оскільки відповідачка зловживає алкоголем, спільними зусиллями її було направлено до нарколога. Коли вона не хотіла виконувати рекомендації, говорила, щоб у неї забрали дітей, бо вона втомилася боротися за них. Контакт з нею було важко налагодити, так як недоліки у вихованні дітей вона реагувала агресивно, до порад не прислухалася і намагалася виправдатись.

Свідок ОСОБА_7 , яка є сусідкою ОСОБА_1 і проживає з нею в одному під`їзді, суду пояснила, що ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями. У неї в квартирі збираються ті, хто, як і вона, має тягу до алкоголю. Відповідачка неврівноважена, агресивна, часто кричить на дітей, коли вони голодні і просять їсти. Ці крики роздаються і вночі. Діти бояться матір і могли цілий день перебувати на вулиці, були голодними, і сусіди давали їм їжу. Про це повідомляли працівникам поліції та службі у справах дітей. Коли вона разом з працівниками поліції заходила до житла відповідачки, та перебувала у стані сильного алкогольного сп`яніння, на кухні була зіпсована їжа, а діти були голодні. Квартира відповідачки брудна і занедбана.

Аналогічні пояснення дала свідок ОСОБА_8 , яка проживає по сусідству з відповідачкою. Вказує на те, що вона часто перебуває у алкогольних запоях, від чого страждають діти, які можуть самі знаходитися на вулиці без їжі і догляду зранку і до пізнього вечора.

Свідок ОСОБА_9 , яка працює практичним психологом в ЗОШ №10 Мирноградської міської ради, суду пояснила, що знайома з дітьми відповідачки ОСОБА_1 з 01.10.2018 року, коли ОСОБА_10 та ОСОБА_11 почали навчатись у вказаному навчальному закладі. Нею здійснювалася психологічна діагностика дітей, за результатами якої було встановлено, що діти не сприймають свою матір як надійну людину, вважають себе непотрібними їй. Під час бесіди з дітьми вони розповідали, що мати часто вживала спиртні напої, поводилася з ними агресивно, била їх, тягала за волосся, тому вони змушені були ховатися від неї. Після того, як їх влаштували в патронатну сім`ю, повертатися до матері вони не хотіли, казали, що мама знову буде пити. У їх дитячих мріях мати була відсутньою, що надавало підстави вважати, що мати не приділяла їм достатньої уваги, не спілкувалася з дітьми у достатньому для них обсягу та не виявляла належної материнської турботи.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона була класним керівником ОСОБА_13 , який в період свого навчання в ЗОШ №6 іноді приходив до школи неохайний, в брудному одязі. Вона, як педагог, розмовляла з матір`ю дитини, просила приділяти увагу синові, його навчанню, так як дитина була недостатньо підготовлена до школи, проте її рекомендації відповідачка ОСОБА_1 в достатній мірі не виконувала. Сама вона ніколи не бачила ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, проте вихователі дошкільного закладу, коли передавали вихованців до школи, розповідали про випадки, коли мати забирала дітей з дитсадка в стані алкогольного сп`яніння. Потім їй стало відомо, що у відповідачки забрали дітей, через деякий час повернули, а потім знову забрали. Вона запитувала у хлопчика, чи хотів би він повернутися до матері, на що він відповів, що повернувся би у тому разі, якщо б мати змінилася.

Свідок ОСОБА_14 - вчитель початкових класів ЗОШ №6 Мирноградської міської ради, суду пояснила, що у неї у класі навчалася донька відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_11 , яка за характером була замкнутою дівчинкою, про матір нічого не розповідала. Про те, що її мати вживала спиртні напої, їй було відомо від сторонніх осіб та батьків дітей, але сама вона в стані алкогольного сп`яніння відповідачку не бачила. Потім вона дізналася, що через цю проблему служба у справах дітей забрала дітей у матері.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона є патронатним вихователем. В вересні 2018 їй було передано трьох малолітніх дітей відповідачки ОСОБА_1 , від яких вона дізналася, що їх мати вживає алкогольні напої, пропиває гроші, часто кричала на них та тягала за волосся, коли вони просили їсти. Найменша дівчинка була влаштована в дитсадок, а двоє старших пішли до школи у другий та четвертий клас. Обоє мали дуже слабі знання. Хлопчик, незважаючи на те, що пішов до четвертого класу, читав по складам, а дівчинка, яка вже навчалася у другому класі, не знала букв. Було видно, що матір`ю дітям уваги не приділялося, діти не мали елементарних манер та навичок. Якось, коли діти гралися на вулиці, вони побачили матір, але спілкуватися з нею вони не захотіли, так як та була п`яна. Одного разу діти зустрічалися з хрещеним батьком, який казав їм, що мати чекає їх вдома, але повернутися до матері вони бажання не виявили. Не захотіли діти спілкуватися з матір`ю і коли та, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підходила до них на вулиці, коли вони гралися на дитячому майданчику. За час проживання в патронатній сім`ї діти змінилися, набули певних навиків, у них підвищилася самооцінка, вони стали більш впевненими в собі, але повертатися до матері через її поведінку по відношенню до них та її пагубні звички не хотіли.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що він є хрещеним батьком молодшої доньки ОСОБА_1 , часто допомагає відповідачці матеріально. Вважає її гарною матір`ю, яка піклується про своїх дітей. Діти не зовсім слухняні, часто сваряться між собою, а сусіди, ймовірно гадають, що це мати їх б`є. За що конкретно у відповідачки відібрали дітей, йому не відомо. Вважає відібрання дітей у матері безпідставним і неправильним. Спиртні напої відповідачка вживає лише в свята.

Малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , суду пояснив, що він має матір і двох менших сестер. Спочатку вони проживали разом, але через те, що мати вживала спиртні напої, витрачала гроші на алкоголь, їх забрали у патронатну сім`ю. Коли жили з матір`ю,бували випадки, коли вона і їм наливала вино. Перебуваючи у стані сп`яніння, вона часто їх била, тягала за волосся, приводила в квартиру своїх друзів, які по декілька днів жили з ними, змушувала їх йти гуляти на вулицю, навіть коли вони цього не хотіли. Іноді вони були голодними. Зазначає на різницю, яку відчув, перебуваючи у патронатній сім`ї, де про нього турбувалися і забезпечували необхідним, дарували подарунки. Поясняв, що він не хоче повертатися до матері і повернувся б туди тільки тоді, коли б вона припинила пиячити.

Про це ж повідомила і малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка, крім цього, суду пояснила, що коли вони жили з матір`ю, та більше була п`яною, ніж тверезою, била їх, не завжди годувала. Через це вона не хоче повертатися до матері.

Вислухавши позиції сторін, пояснення свідків та дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Згідно ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати свою дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти та поважати дитину. В разі, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, вони, відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, можуть бути позбавлені батьківських прав. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100).

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Потрібно з`ясувати, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (справа ЄСПЛ «Савіни проти України», заява № 39948/06 від 18 грудня 2008 року, параграф 50).

У будь-якому разі передання дитини під державну опіку слід зазвичай розглядати як тимчасовий захід, здійснення якого має одразу припинятися, коли це дозволяють обставини. Отже, такий захід не може бути санкціонований без попереднього розгляду можливих альтернативних заходів і має оцінюватися у контексті позитивного обов`язку держави вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (справа ЄСПЛ «Савіни проти України», заява № 39948/06 від 18 грудня 2008 року, параграф 52).

У цій справі орган опіки і піклування, встановивши безпосередню загрозу для життя та здоров`я дітей через схильність матері до вживання алкогольних напоїв, нехтування нею виконання батьківських обов`язків, байдуже ставлення до дітей, неодноразово приймав рішення про тимчасове влаштування дітей до відповідних закладів.

Встановлені судом обставини та надані суду докази свідчать, що відповідачка, до якої рішенням Димитровського міського суду від 14.06.2013року вже застосовувалися заходи правового впливу у зв`язку з невиконанням нею свого батьківського обов`язку щодо виховання дітей шляхом їх відібрання без позбавлення батьківських прав, тривалий час після повернення їй дітей на підставі рішення цього ж суду від 06.12.2013року не намагалася виправити ситуацію, курс лікування від алкогольної залежності не пройшла, рекомендацій органу опіки і піклування не виконувала, бажання змінити поведінку у кращу сторону, створити благонадійну сімейну обстановку, яка б позитивно впливала на життя і розвиток дітей та забезпечувала їх розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, не виявила, а навпаки своїми свідомими та винними діями створювала умови для проживання дітей з матір`ю, які загрожують життю та здоров`ю дітей та є неблагонадійними.

Зазначені обставини свідчать про вагомість аргументів органу опіки і піклування та про доведеність підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 164 СК України, для позбавлення відповідачки ОСОБА_1 батьківських прав. Твердження відповідачки про її бажання спілкуватися з дітьми, займатися їх вихованням без здійснення нею реальних дій, які б свідчили про такі намагання та бажання матері зберегти родину, висновку щодо доцільності позбавлення її батьківських прав не спростовують. Будь-яких об`єктивних, незалежних від відповідачки причин такого ставлення до дітей, до їх виховання, причин, які б виправдовували таку її поведінку судом не встановлено.

При цьому суд вважає за необхідне наголосити, що за змістом статті 169 СК України, мати, батько позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Відповідно до частини 3 статті 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав одночасно підлягають стягненню з відповідача на користь позивача аліменти. Оскільки суд дійшов висновку про позбавлення відповідачки батьківських прав щодо трьох неповнолітніх дітей, вимоги про стягнення з відповідачки аліментів на їх утримання є обґрунтованими, і з неї на користь позивача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/2 частини з усіх видів її заробітку (доходів) відповідачки, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 грудня 2018 року і до досягнення найстаршою дитиною віку повноліття.

До того ж, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню відповідно до ч.5 ст.167 СК України і вимоги позивача щодо передачі малолітніх дітей органу опіки та піклування для вирішення подальшого їх влаштування, так як близьких родичів діти вони не мають.

Вирішуючи питання щодо судових витрат в порядку ст.141 ЦПК України,якою регулюється розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 грн, так як позивач звільнений від вказаних витрат при подачі позову до суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.150,155,164,166,180-182 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 12, 13, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги органу опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради, , місце розташування: м.Мирноград, Донецької області, вул.Центральна, буд.9 до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (податковий номер НОМЕР_1 ), місце реєстрації: АДРЕСА_1 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (податковий номер НОМЕР_1 ), місце реєстрації: АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Передати малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , позивачеві - органу опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради, (), місце розташування: м.Мирноград, Донецької області, вул.Центральна, буд.9. для вирішення подальшого їх влаштування.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (податковий номер НОМЕР_1 ), місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь органу опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради, (), місце розташування: м.Мирноград, Донецької області, вул.Центральна, буд.9, аліменти на утримання дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 04 грудня 2018 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття, перераховуючи кошти на особові рахунки дітей.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40грн.

Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дітей.

Роз`яснити відповідачці зміст статті 169 СК України, відповідно до якого мати, батько позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Вступна і резолютивна частини рішення проголошені 27 червня 2019 року. Повний текст судового рішення виготовлено 05 липня 2019 року.

Суддя Клепка Л.І.