2-788/11
4-с/465/1/19
У Х В А Л А

судового засідання

05.07.2019 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді Марків Ю.С.

при секретарі Цунівська А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області Партема М.Б., Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області, державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області Левко Любов Романівни, Галицького відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області, стягувач ПАТ «Універсал Банк», -

в с т а н о в и в:

07 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною скаргою, із подальшими уточненнями в якій просить визнати дії державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області Партема М.Б. щодо накладення арешту згідно постанови про арешт коштів боржника від 16.12.2014 року на грошові кошти ОСОБА_1 у розмірі 9 693.00 грн., що містяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк» неправомірними та скасувати постанову Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області про арешт коштів боржника від 16.12.2014 року в частині накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 у розмірі 9 693.00 грн., що містяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк», а також зобов`язати Галицький відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області зняти арешт, накладений на грошові кошти на зазначеному рахунку. Скаргу мотивує тим, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції перебуває виконавче провадження № 43682748 з примусового виконання виконавчого листа № 2-788/2011, виданого 21.02.2012 року Франківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» боргу в сумі 306 564,60 грн. 16.12.2014 року державний виконавець Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області Партем М.Б. прийняв постанову про арешт коштів боржника, згідно якої було накладено арешт на кошти ОСОБА_1 , що містяться на всіх відкритих рахунках в Західному ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк». У грудні 2015 року виконавчий лист скеровано для виконання у Галицький ВДВС - за місцем отримання доходу боржником, який працює у ТзОВ «НЕО-ІТ». 13.01.2016 року Галицький ВДВС ГТУЮ у Львівській обл. прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження № 49791500 з примусового виконання виконавчого листа № 2-788/2011, виданого 21.02.2012 року Франківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» боргу в сумі 306 564,60 грн. Вважає, що внаслідок накладення арешту на рахунок боржника, на який нараховується виключно заробітна плата, останній безпідставно позбавлений права на отримання заробітної плати, що незаконно обмежує його право власності на власні грошові кошти, позбавляє можливості користуватися ними та є грубим порушенням його конституційних прав.

В судове засідання скаржник не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд скарги без його участі, підтримав свої вимоги.

Представник Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області (державний виконавець Партема М.Б.) до суду не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причину неявки суду не повідомив, будь яких заперечень або пояснень щодо скарги суду на час розгляду справи не надав.

Представник Галицького відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області (державний виконавець Левко Л.Р.) в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заперечення, відповідно до якого вважає вищенаведену скаргу безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення. Свою позицію мотивує тим, що жодного документального підтвердження накладення арешту саме на рахунок № НОМЕР_1 не надійшло. Справу просить розглядати без її участі.

Представник стягувача в судове засідання не з`явився, Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно з ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Згідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Судом встановлено, що 16.12.2014 року державним виконавцем Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області Партемом М.Б. постановлено накласти арешт на кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках в Західному ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк».

Постановою державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ Левко Л.Р. від 13.01.2016 року відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» боргу в сумі 306 564,60 грн.

Постановою про стягнення заборгованості з доходу боржника від 15.01.2016 року постановлено з усіх видів заробітку, що належить до виплати боржнику, після відрахування податків проводити утримання в розмірі 20% заробітної плати боржника по всім виконавчим документам до погашення заборгованості, яка становить 306564,60 грн.

Згідно із відповідями Галицького ВДВС м. Львова від 07.03.2017 року №1923 та від 14.05.2018 року № 8411 відмовлено у знятті арешту із рахунку № НОМЕР_1 .

Відповідно до виписки по картковому рахунку № НОМЕР_1 від 24.04.2017 року, наданої боржником суду, вбачається, що він є рахунком, на який надходить заробітна плата, а отже, накладення арешту на вказаний зарплатний рахунок в банку унеможливлює отримання заробітної плати заявником.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

В силу положень ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» метою накладення арешту є забезпечення реального виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Пунктом 8 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Згідно зі ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», яка регулює питання особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника- юридичної особи, фізичної особи- підприємця, виконавець звертає стягнення на кошти боржника-юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника-юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника-юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником-юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Тобто, ПАТ КБ «Приватбанк» після отримання постанови державного виконавця про арешт коштів, які знаходяться на рахунках, що належать боржнику ОСОБА_1 , повинен був повідомити, що рахунки, на які накладено арешт, є рахунками зі спеціальним режимом призначення, на які законом заборонено накладення арешту і повернути зазначену постанову в тій частині, без виконання.

Однак, таких повідомлень від ПАТ КБ «Приватбанк» державному виконавцю не надходило.

Враховуючи вищезазначене, державний виконавець в межах наданих йому повноважень правомірно наклав арешт на кошти боржника. При цьому банк, в якому арештовано кошти боржника, відповідно до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», не повідомив виконавця про цільове призначення рахунку та не повернув постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Тому вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправними дій державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області Партема М.Б. в частині накладення арешту на зарплатний картковий рахунок № НОМЕР_1 у ПАТ КБ «Приватбанк» задоволенню не підлягають.

Разом з тим, при вирішенні вимоги щодо скасування постанови державного виконавця про арешт коштів боржника від 16.12.2014 року, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує пяти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Частинами 2 та 3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

У той же час, відповідно до ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01 липня 1949 року №95, ратифікованої Україною 04 серпня 1961 року, заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Відповідно до виписки по картковому рахунку № НОМЕР_1 від 24.04.2017 року, наданої боржником суду, вбачається, що він є рахунком, на який надходить заробітна плата. Вищезазначене підтверджується також довідкою, виданою ПАТ КБ «Приватбанк» 27.02.2017 року.

Таким чином, державним виконавцем накладено арешт, в тому числі на рахунок, на який зараховується заробітна плата ОСОБА_1 .

Арешт карткового рахунку, куди зараховується заробітна плата, перешкоджає ОСОБА_1 користуватись заробітною платою, чим останній позбавлений коштів для існування.

За змістом ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна (коштів) може бути знятий за рішенням суду.

Зважаючи на те, що накладений на рахунок в банку арешт унеможливлює отримання заробітної плати заявником, скарга підлягає задоволенню в частині скасування постанови про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ КБ «Приватбанк».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 260, 264, 450, 451 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області Партема М.Б., Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області, державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області Левко Любов Романівни, Галицького відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області, стягувач ПАТ «Універсал Банк» задовольнити частково.

Постанову державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області Партема М.Б. про арешт коштів боржника від 16.12.2014 року скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти, а саме: заробітну плату, що міститься на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 .

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Франківського районного суду м. Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Марків Ю.С.