РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2019 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого-судді - Сенаторова В.М.,
при секретарі - Явнюк К.Р.,
за участі позивача - ОСОБА_1 ,
відповідача - ОСОБА_2 ,
представників - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Київського району Харківської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з сестрою, -
20.09.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому, з урахуванням уточнення, просив зобов`язати відповідача не перешкоджати спілкуванню позивача з його сестрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; призначити час для спілкування з дитиною першу і другу суботу кожного місяця з 10 год. до 16 год., другу і четверту неділю кожного місяця з 10 год. до 16 год.
В обґрунтування позову зазначає, що його мати ОСОБА_6 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з ІНФОРМАЦІЯ_2 року по день смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Від спільного проживання у них народилася дочка - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя у них не склалося. ОСОБА_2 був ініціатором подання заяви до Київського районного суду м.Харкова про розірвання шлюбу. Задовго до подачі заяви про розірвання шлюбу вітчим пішов проживати до іншої жінки. Після смерті матері ОСОБА_2 забрав сестру і пішов проживати на орендовану квартиру. Де в даний час він проживає з сестрою позивачу невідомо. З цього приводу ОСОБА_1 звертався в поліцію. Сестра разом із позивачем зареєстрована і проживала по день смерті матері за адресою: АДРЕСА_1 . Ходила на гуртки і підготовчі заняття.Вітчим протягом тривалого часу ніде не працює, за які кошти живе невідомо. Позивач намагався зустрітися і поспілкуватися з сестрою, взяти участь у вихованні, але ОСОБА_2 постійно відмовляє в цьому позивачу. Більше двох місяців ОСОБА_1 не може побачитися з сестрою, що завдає йому болю і страждання, бачити як сестра зростає без турботи і уваги. На підставі чого просив задовольнити позовну заяву.
В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.
Відповідач та його представник ОСОБА_7 в судовому засіданні просили у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на відсутність обгрунтованих підстав для цього, надали письмовий відзив на позовну заяву та пояснення.
Третя особа - Служба у справах дітей по Київському району Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради надали заяву про розгляд справи без представника та письмові поясненні, в яких просили вирішити спір в інтересах дитини. Крім того, повідомили, що фахівцями та психологами Центру було з`ясовано, що ОСОБА_8 на спокійна, врівноважена, оточена увагою, теплом і любов`ю зі сторони батька та його дружини. Щодо інших родичів у дитини виникає занепокоєння, особливо по відношенню до брата (позивача оп справі), який викликає негативні відчуття, на підтвердження чого надано Висновок психологічного дослідження.
/ а.с. 130, 146, 147 /
Суд, вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.
Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу участі брата у вихованні та спілкуванні з сестрою, тому до таких правовідносин слід застосувати положення Сімейного кодексу Українив частині, що регулюють питання особистих немайнових прав братів та сестер.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 05.07.2017 померла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . / а.с. 4 /
У ОСОБА_6 та ОСОБА_2 народилася донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 . / а.с. 5 /
Крім того, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 у ОСОБА_6 та ОСОБА_9 народився син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
/ а.с. 7/
Підставою звернення до суду стало те, що після смерті ОСОБА_6 сторони не можуть дійти згоди щодо участі брата у вихованні та спілкуванні із сестрою.
Статтею 259 СК України встановлено, що права та обов`язки, встановлені законом для братів та сестер, мають рідні (повнорідні, неповнорідні) брати та сестри.
Брати та сестри, зокрема ті, які не проживають разом, мають право на спілкування.
Мати, батько, баба, дід, інші особи, з якими проживають неповнолітні брати та сестри, зобов`язані сприяти їхньому спілкуванню.
Повнолітні особи мають право брати участь у вихованні своїх неповнолітніх братів та сестер, незалежно від місця їхнього проживання.
Згідно із Конвенцією про права дитини (ратифікована Постановою Верховної Ради № 789 від 27 лютого 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.
З огляду на положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.
При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною, по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та б стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.
З метою забезпечення прав та інтересів дитини орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).
При цьому суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим і суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України).
Встановлено, що згідно з висновком №76 від 30 січня 2018 року, орган опіки та піклування в особі Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради вважає за доцільне встановити наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої сестри, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши час: перша, друга субота та друга, четверта неділя місяця з 10.00 год. по 16.00 год. Однак цей висновок був проведений за відсутності психологічного тестування малолітньої ОСОБА_5 , що позбавило Комісію належним чином з`ясувати психоемоційне ставлення останньої до бабусі та брата. / а.с. 46/
Разом з тим, 20.07.2018 до суду надано письмові поясненні директора Департаменту, в яких остання вказала, що розглядати питання участі брата ОСОБА_1 та малолітньої ОСОБА_10 завчасно, бо зобов`язання дитини до спілкування з родичами без її бажання може негативно вплинути на її психіку.
/ а.с. 146, 147 /
Згідно висновку псхологічного дослідження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 13.06.2018 №5, у дитини склалися теплі, близькі, довірливі стосунки з батьком. У неї є очікування опори та захисту з боку батька, стосунки з мачухою спокійні, довірливі, мачуха є значущою фігурою в житті ОСОБА_10 . Але запитання про інших родичів, таких як бабусі, дідусі, брати, сестри викликають занепокоєння, дитина виявляє страх. У висновку вказано, що ОСОБА_8 тепло ставиться до батька та мачухи, натомість спогади про брата сповнені негативними відчуттями. / а.с. 152/
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Умовами повноцінного виховання дитини є постійний контакт з батьками та контакт з іншими родичами. Вказана стаття закріплює право на спілкування в широкому розумінні, яке включає в себе не тільки особисті зустрічі, але й спілкування по телефону, поштою, електронною поштою та іншими засобами зв`язку.
У статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.
Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Суд при розгляді справи також приймає до уваги практику рішень ЄСПЛ, а саме: справа «М.С. проти України», в якій зазначено, що безсумнівно, врахування того, що слугує найкращим інтересам дитини, має вирішальне значення в кожній справі такого типу (справа « ОСОБА_11 проти ОСОБА_12 »); справа « ОСОБА_13 і Шурук проти Швейцарії, в якій зазначається, що в усіх рішеннях щодо дітей мають переважати їхні найкращі інтереси.
При визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, в найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки з сім`єю, окрім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або явно дисфункціональна; і по-друге, в найкращих інтересах дитини забезпечити її розвиток в безпечному, надійному і стабільному середовищі та в середовищі, що не є дисфункціональним (справа «Мамчур проти України»).
Матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та достовірних доказів, які б стверджували про негативну поведінку відповідача, щодо перешкоджання останнього у спілкуванні брата з сестрою.
Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, беручи до уваги в першу чергу інтереси дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, оскільки немає підстав вважати, що відповідач перешкоджає спілкуванню позивача із дитиною, немає і підстав додатково встановлювати порядок їхнього спілкування.
Керуючись ст.ст. 2, 12, 83, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ :
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Київського району Харківської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з сестрою - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський районний суд м. Харкова.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення виготовлено 27.09.2019.
Суддя -