АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1020/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 308020000 Мельник І. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року

м.Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Попова М.В.

учасники справи:

позивач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вікторія»;

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;

особи, які звернулися з апеляційними скаргами - ОСОБА_1 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вікторія»;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вікторія» на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 травня 2018 року у складі судді Мельник І.О.,

в с т а н о в и в :

У липні 2017 року ОСББ «Вікторія» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті житлово - комунальних послуг.

Позов обґрунтований тим, що 24 червня 2004 року згідно рішення установчих зборів багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 було створено юридичну особу - ОСББ «Вікторія».

Згідно протоколу зборів членів об`єднання № 1 від 22 березня 2012 року було затверджено квартплату на 2012 рік в сумі 2,39 грн. за 1кв. м. Даним протоколом вартість квартплати була пролонгована до 1 січня 2017 року включно. Згідно протоколу зборів членів співвласників № 1 від 17 січня 2017 року затверджено розмір квартплати з 1 січня 2017 року для 1 поверху в розмірі 3,50 грн. за 1кв.м., 2-9 поверхів 3,76 грн. за 1кв.м.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_1 . Згідно довідки про склад сім`ї № 169 від 30 травня 2017 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають ОСОБА_1 (власник), ОСОБА_2 (син).

Згідно з розрахунком заборгованості по квартирі, за період з 1 червня 2014 року по 1 травня 2017 року нарахована плата за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 6496,95 грн., субсидія 220,14 грн.

Проте, за своїми зобов`язаннями, відповідачі станом на 1 червня 2017 року заборгували ОСББ «Вікторія» кошти в сумі 6651,49 грн., які вони в добровільному порядку не бажають погашати.

Сума заборгованості складається із суми боргу, яка виникла у відповідачів до 01 вересня 2015 року та яка за судовим наказом виданого Соснівським районним судом м. Черкаси була стягнута. Однак, за заявою боржника судовий наказ був скасований та повідомлено стягувача про стягнення заборгованості в позовному порядку, оскільки відповідачем оспорювалась сума боргу.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно на користь ОСББ «Вікторія» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 6651, 49 грн., інфляційні втрати в сумі 1400,84 грн., 3% річних в сумі 289,78 грн., а всього 8342,11 грн. Стягнути з відповідачів солідарно на користь ОСББ «Вікторія» судовий збір в сумі по 1600, грн. та витрати на правничу допомогу.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 травня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 солідарно на користь ОСББ «Вікторія» заборгованість по оплаті житлово - комунальних послуг за період з 6 липня 2014 року по 5 липня 2017 року (включно) в сумі 3775,91 грн., 3% річних в сумі 132,28 грн., інфляційні 520,24 грн., а всього 4428,43 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСББ «Вікторія» понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 704,80 грн.

Суд першої інстанції приймаючи оскаржуване рішення, прийшов до висновку, що з відповідачів підлягає стягненню солідарно заборгованість по сплаті житлово - комунальних послуг за період з 6 липня 2014 року по 5 липня 2017 року в сумі 3775,91 грн., застосувавши до даних правовідносин трирічний строк позовної давності. Також за порушення виконання зобов`язань по сплаті послуг за обслуговування будинку та прибудинкової території, слід стягнути з відповідачів солідарно суми інфляційних витрат та 3% річних.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції , 20 червня 2018 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з відповідачів заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг в сумі 3470,91 грн. та судовий збір в сумі 704,80 грн.

Зазначала, що судом невірно вказано про те, що відповідачі визнають позов в частині сплати боргу в сумі 3775, 75 грн., тоді як в дійсності вони визнали позовні вимоги щодо сплати боргу в сумі 3470, 75 грн.

Також, вважає, що до даних правовідносин не можуть бути застосовані норми статті 625 ЦК України, так як ЗУ «Про житлово -комунальні послуги» є спеціальним законом який має застосовуватися до даних правовідносин.

17 липня 2018 року, ОСББ «Вікторія» також подало апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що підстави для відмови в задоволенні частини позовних вимог, у зв`язку з пропуском строку позовної давності відсутні, оскільки позивач своїми діями перервав цей строк, звернувшись до суду в 2015 році із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з відповідача та отримавши судовий наказ про стягнення коштів.

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 4 жовтня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а апеляційну скаргу ОСББ «Вікторія» задоволено. Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 травня 2018 року скасовано. Прийнято нове рішення яким стягнуто з відповідачів солідарно на користь ОСББ «Вікторія» заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг в сумі 6 651, 49 грн., 3 % річних в сумі 289,78 грн., інфляційні втрати в сумі 1 400,84 грн., а всього 8 342,11 грн.

Проведено розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 15 травня 2019 року постанову Апеляційного суду Черкаської області від 4 жовтня 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Суд касаційної інстанції вказав на те, що відсутнє посилання на будь - яку норму закону, що передбачала б виникнення у відповідачів у спірних правовідносинах солідарного зобов`язання. Також, відсутня і вказівка на пункт договору, який встановлює виникнення у відповідачів солідарного зобов`язання.

Учасники справи не скористалися своїм правом на подання відзиву на апеляційні скарги.

Заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСББ «Вікторія» є балансоутримувачем житлового будинку по АДРЕСА_4 та відповідно до Статуту забезпечує надання його мешканцям послуг по утриманню та обслуговуванню будинку.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 7 квітня 2004 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить кватира АДРЕСА_2 на праві приватної власності по 1/2 частки (т.1 а.с.133-134).

Відповідно до договору купівлі - продажу від 14 березня 2012 року ОСОБА_1 придбала квартиру за АДРЕСА_3 (т.1 а.с.135-137).

Вказані приміщення є однією квартирою, яка створена в результаті об`єднання цих кімнат гуртожитку, що визнається сторонами.

Наведене свідчить, що квартира належить відповідачам на праві спільної часткової власності і частка ОСОБА_1 становить 3 / 4, а частка ОСОБА_2 - 1/3.

Згідно довідки про склад сім`ї № 169 від 6 липня 2017 року, вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_1 (власник) та ОСОБА_2 (син) (т.1 а.с.8).

Згідно протоколу зборів членів об`єднання №1 від 22 березня 2012 року затверджено квартплату на 2012 рік в сумі 2, 39 грн. за кв.м (т. 1 а.с. 7).

Відповідно до витягу з протоколу № 1 звітних зборів співвласників №1 від 17 січня 2017 року затверджено кошторис на 2017 рік. Вказано, що розмір квартплати для 1 поверху 1 кв.м.- 3,50 грн., для 2-9 поверхів 1 кв.м. - 3,76 грн.(т.1 а.с.6).

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ст.3 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Пунктом 10 ч.3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідно до ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання.

Таким чином, відповідно до положень ч. 1 ст. 17, ст. 20, ч. ч. 6, 7, 8 ст. 22, ч. 4 ст. 23 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна незалежно від членства в об`єднанні в розмірі затверджених в установленому порядку тарифів.

Відповідно до розрахунків у відповідачів виник перед позивачем борг в період з червня 2012 року по червень 2017 року (т.1,а.с.9,72).

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України, у справі №6-2951цс15 від 20 квітня 2016 року, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох процентів річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.

Колегія судді вважає, що при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було помилково застосовано строк позовної давності до частини позовних вимог, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч.1,5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч.1,2,3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 вересня 2015 року Соснівським районним судом м. Черкаси був виданий судовий наказ про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 (т.1 а.с.30). Однак, в подальшому ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 грудня 2015 року даний судовий наказ був скасований (т.1 а.с.31)

Судовий наказ відповідно до ч. 1 ст.95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що подання заяви про видачу судового наказу (в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України), в даному випадку, перериває перебіг строку позовної давності.

Згідно з розрахунком який додавався до заяви про видачу судового наказу, вбачається, що в березні 2013 року, відповідачем була здійснена оплата вартості наданих послуг, з перевищенням розміру місячної плати, чим вчинено дії які свідчать про визнання боргу. Враховуючи, що 21 вересня 2015 року позивачем була подана до суду заява про видачу судового наказу, за наслідком якої 28 вересня 2015 року суддею Соснівського районного суду м. Черкаси був виданий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Вікторія» заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01 травня 2012 року по 31 серпня 2015 року ( т.1 а.с. 30), строк позовної давності - перервано.

Колегія суддів не приймає посилання скаржника, як на підставу для скасування рішення суду, стосовно помилкового застосування судом норм ст. 625 ЦК України, оскільки відповідно до правового висновку, зробленого Верховним Судом України у справі 6-931цс15З вбачається, що з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, сума заборгованості складає 6 651, 49 грн., інфляційні втрати 1 400,84 грн. та 3% річних в сумі 289,78 грн., а всього 8 342,11 грн., які й підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Однак, судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення про солідарне стягнення суми заборгованості , не було враховано наступного.

Усталеним є в доктрині цивільного права, що при існуванні множинності осіб у зобов`язанні виникають часткові зобов`язання.

Такий висновок підтверджується й тлумаченням статті 540 ЦК України, відповідно до якої, якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Тобто, кредитор у частковому зобов`язанні має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати свій обов`язок у рівній частці.

Також, усталеним є в доктрині цивільного права, що солідарні зобов`язання виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язань

Такий висновок дозволяє зробити і тлумачення статті 541 ЦК України, яка передбачає, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

А тому враховуючи вищевикладене, в даному випадку не може бути застосовано солідарне стягнення заборгованості.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСББ «Вікторія» підлягають до часткового задоволення, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 травня 2018 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

З ОСОБА_1 на користь ОСББ «Вікторія» підлягає до стягнення заборгованість по оплаті житлово - комунальних послуг з врахуванням інфляційних витрат та 3% річних пропорційно до 3 /4 часток у праві власності на квартиру у розмірі 6256,59 грн., а з ОСОБА_2 - пропорційно до його 1 /4 частки у праві власності на квартиру у розмірі 2085,53 грн.

Враховуючи норму статті 141 ЦПК України, та те, що ОСОБА_1 є особою, яка звільнена від сплати судового збору, як інвалід другої групи, то витрати понесені ОСББ « Вікторія » при сплаті судового збору в розмірі 3 000 грн. та які підлягають до стягнення з неї, слід компенсувати за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

З ОСОБА_2 необхідно стягнути судові витрати на користь ОСББ «Вікторія» в сумі 1000 грн. пропорційно до задоволених відносно нього позовних вимог.

В частині вимог стосовно стягнення витрат по оплаті правничої допомоги, то вони до задоволення не підлягають, оскільки відсутні розрахунки щодо таких витрат і обсяг виконаних робіт.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вікторія» задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 травня 2018 року у даній справі скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вікторія» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вікторія» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території з врахуванням інфляційних витрат та 3% річних, всього в сумі 6256,59 грн. (шість тисяч двісті п`ятдесят шість гривень 59 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вікторія» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території з врахуванням інфляційних витрат та 3% річних, всього в сумі 2 085,53 грн. (дві тисячі вісімдесят п`ять гривень 53 копійки).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вікторія» судові витрати в сумі 1000грн. (одна тисяча).

Судові витрати в розмірі 3000 грн., понесені Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Вікторія» компенсувати за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 3 липня 2019 року.

Судді: Н.І. Гончар

Ю.В. Сіренко

Т.Л. Фетісова