АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/524/19Головуючий по 1 інстанції - Пироженко В.Д.
Категорія: на ухвалу Доповідач в апеляційній інстанції - Нерушак Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Нерушак Л.В. (суддя-доповідач)

Суддів Бабенка В.М., Бородійчука В.Г.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4

заінтересована особа - ОСОБА_5

особа, яка подає апеляційну скаргу - представник ОСОБА_5 - адвокат Якубовський О. О.

розглянувши у м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката Якубовського Олександра Олександровича на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 лютого 2019 року, постановлену під головуванням судді Пироженко В.Д. у залі Соснівського районного суду м. Черкаси у справі за заявою ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову, - :

в с т а н о в и в :

12 лютого 2019 року адвокат ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся в суд із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову.

Заява про вжиття заходів забезпечення позову подана до пред'явлення позову до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди.

ОСОБА_4 заяву про забезпечення позову обґрунтовує тим, що 25.01.2019 року на автодорозі сполученням «Надвірна-Івано-Франківськ», в с.Лісна Тарновиця, Надвірнянського району сталась дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5, який, виконуючи маневр обгону попутного транспортного засобу, не врахував дорожню обстановку, стан дорожнього покриття, допустив занос автомобіля та зіткнувся із зустрічним транспортним засобом «Subaru Forester» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 та автомобілем «Mazda» реєстраційний номер НОМЕР_6, тимчасовий номер НОМЕР_7 під керуванням ОСОБА_8.

ОСОБА_4 вказує, що 21.11.2018 року ОСОБА_5 постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області визнаний винним у вчиненні вказаного правопорушення.

Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди автомобіль НОМЕР_2, який на праві власності належить ОСОБА_4 отримав пошкодження, а ОСОБА_4, який під час дорожньо - транспорної пригоди перебував у вказаному автомобілі зазнав тілесних ушкоджень. На думку заявника, існує реальна небезпека відчуження ОСОБА_5 належного йому майна, що зробить неможливим виконання судового рішення у майбутньому у справі про відшкодування шкоди.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 лютого 2019 року заяву адвоката ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4 про забезпечення позову - задоволено частково.

Накладено арешт на автомобіль «Toyota Corolla» 1,6, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_8, який належить ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. В іншій частині заяви відмовлено.

Ухвалу для виконання направлено до Територіального сервісного центру № 7141 Регіонального сервісного центру в Черкаській області.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_5 - адвокат Якубовський Олександр Олександрович оскаржив ухвалу в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу. В обгрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції із порушенням норм матеріального та процесуального права. В скарзі він посилається, що мотивувальна частина оскаржуваної ухвали містить інформацію, яка не відповідає дійсності, що свідчить про те, що судом не було належним чином з`ясовано всіх обставин справи та не було досліджено наявних у матеріалах справи письмових доказів. Так, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності від 21.11 2018 року, на яку посилається заявник та вказує суд, не має жодного відношення до дорожньо - транспортної події, яка сталася 25 січня 2019 року, оскільки притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 було за дорожньо - транспортною пригодою, яка сталась 25.10.2018 року у м. Івано - Франківську без участі ОСОБА_4 Отже, суд послався для задоволення заяви про забезпечення позову на постанову про визнання винним ОСОБА_5 на іншу постанову, яка не відповідає дійсності та фактичним обставинам, за яких сталась дорожньо - транспортна пригода. Також скаржник вказує, що матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_5 будь-яких дій, спрямованих на відчуження належного йому автомобіля «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1. За таких обставин, скаржник вважає, що відсутні будь-які правові підстави для обмеження ОСОБА_5 на володіння та розпорядження належним йому автомобілем шляхом арешту. Крім того, в скарзі вказано, що заява про забезпечення позову подана з порушенням правил підсудності. ОСОБА_4 не надано доказів, що шкоду йому заподіяно каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, чи шкоди , заподіяної внаслідок вчинення злочину, яке дає право позивачу звертатись з позовом до суду про відшкодування шкоди за зареєстрованим місцем проживання позивача. Тому подання заяви про забезпечення позову ОСОБА_4 до Соснівського районного суду м. Черкаси скаржник вважає маніпуляцією, спрямованою на протиправну зміну підсудності спору на ч.3 ст. 28 ЦПК України, що, на його думку, має ознаки зловживання заявником процесуальними правами.

Представник ОСОБА_5 - адвокат Якубовський О.О. в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.02.2019 року у справі № 712/2066/19 про вжиття заходів забезпечення позову та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Справа підлягає розгляду апеляційним судом Черкаської області у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням, але без виклику та без участі сторін у судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвалу суду першої інстанції скасуванню, виходячи із таких підстав.

Згідно до вимог ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

При цьому, за загальним правилом встановленим вказаною нормою права, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Згідно до вимог ст.128 ЦПК України встановлено, що суд лише повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, а не викликає до судового засідання, якщо їх явка є не обов'язковою.

На підставі викладеного, розгляд даної справи проводиться судом апеляційної інстанції за загальним правилом, встановленим чинним процесуальним законом України з повідомленням учасників справи про дату, час і місце судового засідання, але без виклику до судового засідання, оскільки їх явка є не обов'язковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно норм ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення чи змінити його.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи ; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду, викладеним у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково вимоги заяви про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову, виходив з того, що заявником буде в подальшому пред'явлено позов до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, тому невжиття заходів забезпечення за умови відчуження майна, яке належить ОСОБА_5 може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі в майбутньому. Суд першої інстанції зробив висновок про те, що в даному випадку забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль, який належить ОСОБА_5 є виправданим заходом. В іншій частині вимог щодо накладення арешту на все майно та грошові кошти судом відмовлено.

Проте, апеляційний суд, не може погодитися із таким висновком суду першої інстанції, оскільки вважає, що висновок суду не відповідає обставинам справи та вимогам закону, так як судом першої інстанції допущено порушення вимог процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Позов забезпечується, зокрема, і забороною вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення, в разі задоволення позову.

Як вбачається із наявних матеріалів справи адвокат ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4, звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_4, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно роз'яснення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 2 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір, та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Із матеріалів справи вбачається, що заявник в обґрунтування підстав вжиття заходів забезпечення позову зазначає, що 25.01.2019 року на автодорозі сполученням «Надвірна-Івано-Франківськ», в с. Лісна Тарновиця, Надвірнянського району сталась дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_5, який, виконуючи маневр обгону попутного транспортного засобу, не врахував дорожню обстановку, стан дорожнього покриття, допустив занос автомобіля та зіткнувся із зустрічним транспортним засобом «Subaru Forester» р.н.НОМЕР_2, у якому пасажиром знаходився ОСОБА_4 та автомобілем «Mazda» реєстраційний номер НОМЕР_6, тимчасовий номер НОМЕР_7 під керуванням іншої особи.

Також в матеріалах справи є постанова від 21.11.2018 року, на яку посилається заявник, як доказ вини та притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, у вчиненні дорожньо - транспортної пригоди, та визнання винним у вчиненні вказаного правопорушення.

Однак, колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами апеляційної скарги, що заявник невірно послався, а суд першої інстанції не звернув уваги на той факт, що дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ОСОБА_5 та ОСОБА_4, яка описана заявником у заяві про вжиття заходів забезпечення позову, мала місце 25.01.2019 року. Разом із цим, постанова, якою за твердженням ОСОБА_4 було визнано винним ОСОБА_5 Івано-Франківським міським судом Івано - Франківської області була винесена на 2 місяці раніше за саму подію вказаної дорожньо - транспортної пригоди, а саме 21.11.2018 року, тому даною постановою не доведено винність ОСОБА_5 у дорожньо - транспортній пригоді 25 січня 2019 року за участі ОСОБА_4

Як вбачається із тексту постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.11.2018 року у справі № 344/17661/18 ОСОБА_5 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-4 КУпАП у зв`язку із зовсім іншою дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 25.10.2018 року по АДРЕСА_2 без участі ОСОБА_4

Таким чином, суд першої інстанції не звернув уваги, що наданий заявником доказ вини особи, з якої підлягає відшкодування шкоди, не відповідає дійсності і не може підтверджувати вину відповідача у заподіянні шкоди.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду, приймаючи до уваги наявні в матеріалах справи докази, та, що на даний час не надано жодного рішення суду, яке має законну силу, та яким встановлено вину ОСОБА_5 або інших осіб у дорожньо - транспортній пригоді 25.01.2019 року за участі ОСОБА_4 Тому часткове задоволення заяви про забезпечення позову є передчасним, оскільки не вбачається із наданих заявником доказів, хто є винним у заподіянні шкоди.

Також, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що у відповідності до ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Враховуючи, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_5 є м. Івано-Франківськ, належним судом для звернення з позовом до ОСОБА_5 є Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у разі встановлення його вини у дорожньо - транспортній пригоді, яка сталася 25 січня 2019 року.

У відповідності до ч. 6 ст. 28 ЦПК України, позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб можуть пред`являтися за місцем заподіяння шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи дорожньо - транспортна пригода сталася в с. Лісна Тарновиця Надвірнянського району Івано -Франківської області, тому майнову шкоду ОСОБА_9 заподіяно у Надвірнянському районі Івано-Франківської області, що згідно вимог чинного законодавства дає право звернутись з позовом по місцю вчинення пригоди до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області.

Згідно ч. 5 ст. 188 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

У відповідності до п.4 ч.2 ст. 44 ЦПК України необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою є зловживанням процесуальним правом.

Із наявних матеріалів справи, доказів, які містяться в матеріалах заяви щодо забезпечення позову, не вбачається, що внаслідок дорожньо - транспортної пригоди 25.01.2019 року мав місце факт ушкодження здоров`я ОСОБА_4

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що спір між сторонами у суді першої інстанції не підсудний Соснівському районному суду м. Черкаси, а тому заява про забезпечення позову не підлягала розгляду даним судом.

У відповідності до п. 5 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що суд першої інстанції не перевірив чи підлягає розгляд заяви за підсудністю даному суду, не переконався в обґрунтованості доводів заявника щодо вини саме вказаної ним особи при вирішенні питання необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, тому дійшов помилкових висновків про прийняття заяви про забезпечення позову та часткове її задоволення.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_5 - адвоката Якубовського О.О. є обґрунтованими та підлягають задоволенню судом апеляційної інстанції, оскільки вказаною ухвалою суду першої інстанції порушено норми процесуального права, на які не звернув належної уваги суд першої інстанції, тому ухвала суду першої інстанції про часткове задоволення заяви про забезпечення позову підлягає скасуванню.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки постановлена з порушенням вимог процесуального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставою для її скасування.

Таким чином, оскільки при вирішенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконної ухвали, і для вирішення цього питання по суті немає необхідності додаткового з`ясування обставин справи та їх оцінки, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржувана ухвала у відповідності до ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню, з постановленням нової постанови про відмову у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4, про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 152, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд , -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката Якубовського Олександра Олександровича - задовольнити.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 лютого 2019 року у справі за заявою ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову - скасувати, прийняти нову постанову.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 судові витрати за подачу апеляційної скарги в розмірі 384 грн. 20 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуючий

Нерушак Л.В.

Судді Бородійчук В.Г.

Бабенко В.М.