Номер провадження: 22-ц/813/2290/19
Головуючий у першій інстанції Плавич І. В.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2019 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участі секретаря - Чепрас А.І.

з участю: позивача ОСОБА_2 і представника комунального підприємства житлово-комунальний сервіс «Черьомушки»

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 травня 2018 року (одноособово судді Плавич І.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства житлово-комунальний сервіс «Черьомушки» про стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

24.11.2017 року ОСОБА_2 звернувся із позовом до комунального підприємства житлово-комунальний сервіс «Черьомушки» (далі-КП ЖКС) про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 2 533,10 гривень і моральної шкоди у розмірі 5 000,00 гривень.

Позов обґрунтовано наступним.

Позивач з 2000 року по 2009 року працював у відповідача двірником. За роботу він отримував заробітну плату згідно штатного розкладу. В його обов'ки входило прибирання біля будинків АДРЕСА_1. З листопада 2008 року по лютий 2009 року, за вказівкою керівника ОСОБА_3 він додатково прибирав територію біля будинку АДРЕСА_2, Прибирання цієї території не входило до його обов'язків, тому він погодився на прибирання за умови додаткової оплати щомісячно у розмірі 800 гривень. За 4 місяці прибирання додаткової території він отримав у листопаді 2008 року лише 666,90 гривень, а решту коштів керівник обіцяв виплатити пізніше. Залишок несплачених коштів становить 2 533,10 гривень. Він звертався до прокуратури Малиновського району м. Одеси з приводу неправомірних дій щодо невиплати заробітної плати, однак крім обіцянок розібратися, нічого не отримав.

Посилаючись на те, що за прибирання додаткової території заробітну плату у повному обсязі він не отримав, позивач просив задовольнити позов.

Представник відповідача у суді першої інстанції позов не визнав, подав письмові заперечення.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 15.05.2018 року у задоволені позову відмовлено.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)

Апеляційна скарга позивача ОСОБА_2 зазначає: в його обов'язки входило прибирання біля будинків по АДРЕСА_1; в період з листопада 2008 року по лютий 2009 року, за вказівкою керівника ОСОБА_3 він додатково прибирав територію біля будинку АДРЕСА_2; прибирання цієї території не входило до його обов'язків, тому він погодився додатково прибирати цю територію за умови додаткової оплати у розмірі 800,00 гривень щомісячно; він прибирав додаткову території протягом чотирьох місяців, однак отримав у листопаді 2008 року лише 666,90 гривень замість 3200,00 гривень; моральна шкода полягає у постійних хвилюваннях через порушення відповідачем його прав і це негативно позначилось на його самопочутті, ускладнились відносини з рідними та оточуючими; суд задовольнив клопотання про допит свідків, однак свідків так і не допитав; суд зазначив, що позивач просив розглянути справу за його відсутності, однак такої заяви до суду він не подавав; суд зазначив, що факт неповної виплати заробітної плати у «розширеній зоні» не підтверджений табелями робочого часу, оскільки табелі обліку робочого часу і відомості про нарахування заробітної плати вилучені уповноваженим особами ДСБЕП Малиновського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області; суд не мав доказів про виплату заробітної плати у повному об'ємі, однак вважає у рішенні цей факт встановленим лише зі слів відповідача.

(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)

Відповідач не скористався своїм правом надати відзив, пояснення або заперечення на апеляційну скаргу.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом першої інстанції встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.

01.12.2007 року ОСОБА_2 прийнято з 01.12.2007 року двірником дільниці №5 для прибирання будинку АДРЕСА_3, площа прибирання 4003,2 м2, денна ставка 20,31 гривень (а.с.42).

З січня 2008 року по червень 2009 року позивачу нараховувалась і виплачувалась заробітна плата, у тому числі за розширену зону (а.с.44-52).

Так, у листопаді 2008 року позивачу нараховано і сплачено за розширену зону 666,90 гривень, у грудні 2008 року нараховано і сплачено за розширену зону - 136,28 гривень, у січні 2009 року нараховано і сплачено за розширену зону - 109,44 гривень, а у лютому 2009 року нараховано і сплачено за розширену зону - 139,60 гривень (а.с.49,50).

Наказом №148 від 17.06.2009 року позивача звільнено з роботи з 19.06.2009 року за власним бажанням (а.с.43).

Згідно протоколу виїмки від 22.02.2012 року оперуповноважений СГСБЕП Малиновського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області вилучив в КП ЖКС додатки для нарахування заробітної плати, зокрема за 2008 та 2009 роки (а.с.53-56,65,66).

Судом апеляційної інстанції нові обставини не встановлювались і нові докази не досліджувались.

Між сторонами виникли правовідносини, пов'язані зі стягненням заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди через невиплату заробітної плати, які регулюються нормами КЗпП України.

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Суд першої інстанції, відмовляючи у позові виходив з того, що позивач не довів того, що в період з листопада 2008 року по лютий 2009 року він прибирав додаткову територію, за що відповідач повинен був сплачувати йому по 800 гривень щомісячно (а.с.89,90).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції у цій частині з таких підстав.

Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Працівникам, які виконують на тому ж підприємстві, в установі, організації поряд з своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткову роботу за іншою професією (посадою) або обов'язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи, провадиться доплата за суміщення професій (посад) або виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника. Розміри доплат за суміщення професій (посад) або виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника встановлюються на умовах, передбачених у колективному договорі (ст. 105 КЗпП України).

Працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (ст. 233 ч.ч.1,2 КЗпП України).

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується належними та допустимими доказами той факт, що у листопаді 2008 року позивачу нараховано і сплачено за розширену зону 666,90 гривень, у грудні 2008 року нараховано і сплачено за розширену зону - 136,28 гривень, у січні 2009 року нараховано і сплачено за розширену зону - 109,44 гривень, а у лютому 2009 року нараховано і сплачено за розширену зону - 139,60 гривень.

Всупереч ст. ст. 76-80 ЦПК України, позивач не довів того, що за прибирання додаткової території відповідач погодився і повинен був доплачувати йому щомісячно в період з листопада 2008 року по грудень 2009 року по 800 гривень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, позивач належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами не довів того, що відповідач погодився і повинен був доплачувати йому щомісячно в період з листопада 2008 року по грудень 2009 року по 800 гривень за виконання додаткової роботи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у позові.

Беручи до уваги, що вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі, позивач не довів факту заборгованості по заробітній платі в період з листопада 2008 року по 2009 рік, висновок суду про відмову у позові про стягнення моральної шкоди є обґрунтованим.

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи позивача у скарзі про те, що:суд задовольнив клопотання про допит свідків, однак свідків так і не допитав; суд зазначив, що позивач просив розглянути справу за його відсутності, однак такої заяви до суду він не подавав; суд зазначив, що факт неповної виплати заробітної плати у «розширеній зоні» не підтверджений табелями робочого часу, оскільки табелі обліку робочого часу і відомості про нарахування заробітної плати вилучені уповноваженим особами ДСБЕП Малиновського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області; суд не мав доказів про виплату заробітної плати у повному об'ємі, однак вважає у рішенні цей факт встановленим лише зі слів відповідача, - не заслуговують на увагу.

23.11.2017 року і 12.02.2018 року позивач подавав до суду першої інстанції заяви про виклик та допит у суді свідків, яке задоволено судом 05.04.2018 року (а.с.3,20,79,80).

Разом з тим, 15.05.2018 року позивач у судове засідання не з'явився, явку свідків у судове засідання не забезпечив, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, а також за відсутності його представника (а.с.86,88).

Згідно протоколу виїмки від 22.02.2012 року оперуповноважений СГСБЕП Малиновського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області дійсно вилучив у відповідача додатки для нарахування заробітної плати, зокрема за 2008 та 2009 роки.

Матеріали справи не містять доказів про те, що відповідач погодився і повинен був додатково доплачувати позивачу щомісячно в період з листопада 2008 року по грудень 2009 року по 800 гривень.

За відсутності належних та допустимих доказів, рішення суду не може ґрунтуватися лише на поясненнях позивача.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Оскільки позивач не довів своїх позовних вимоги, відсутні підстави для ствердження про порушення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ч.1 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, а рішення суду залишає без змін.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ст. ст. 1, 2, 7ЦПК України).

Колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу позивача, який звільнений від сплати судових витрат і якому відмовлено у позові, тому судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 01.04.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Г.Я. Колесніков