Ухвала

Іменем України

25 березня 2019 року

м. Київ

справа № 757/54290/18-ц

провадження № 61-5160 ск 19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу Національного медичного університету імені О. О. Богомольця на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 06 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Міністерства охорони здоров'я України, Національного медичного університету імені О. О. Богомольця про визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2018 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до Міністерства охорони здоров'я України, Національного медичного університету імені О. О. Богомольця про визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06 листопада 2018 року було відкрито провадження у справі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Національний медичний університет імені О. О. Богомольця подав апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року апеляційну скаргу Національного медичного університету імені О. О. Богомольця залишено без задоволення. Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 06 листопада 2018 року залишено без змін.

У березні 2019 року до Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Національного медичного університету імені О. О. Богомольця на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 06 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року, у якій заявник, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати вказані судові рішення та передати справу на новий розгляд за встановленою підсудністю.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини першої статті 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Згідно з частинами 15, 16 статті 28 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

З матеріалів касаційного провадження вбачається, що згідно відомостей, розміщених в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних - осіб підприємців та громадських формувань юридичною адресою місцезнаходження Національного медичного університету імені О. О. Богомольця є м. Київ, бульвар Т. Шевченка, 13, а Міністерства охорони здоров'я України - м. Київ, вулиця Грушевського, 7.

Апеляційний суд, залишаючи без змін ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 06 листопада 2018 року, правильно виходив із того, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про можливість відкриття провадження у справі за правилами альтернативної підсудності.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Національного медичного університету імені О. О. Богомольця на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 06 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Міністерства охорони здоров'я України, Національного медичного університету імені О. О. Богомольця про визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : С. Ф. Хопта

О.В. Білоконь

Є.В. Синельников