Дата документу 03.07.2019
Справа № 334/3200/19
Провадження № 2-о/334/127/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Козлової Н.Ю., при секретарі Манюхіні О.О. розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про встановлення факту перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні. В заяві зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , з яким вона проживала разом та вела спільне господарство. Пенсія чоловіка була основним джерелом доходу родини, оскільки розмір пенсії ОСОБА_2 , був значно більшим за розмір пенсії заявника.

За заявою, ОСОБА_1 просить встановити факт того, що вона знаходилась на утриманні чоловіка.

Заявник подала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує, просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує.

Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.

В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію заявника та заінтересованої особи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , з листопада 1991 року у зв`язку з досягненням пенсійного віку та призначенням пенсії по віку є непрацездатною особою.

З січня 1957 року ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , 1933 року народження, що підтверджується актовим записом № 6, від 05.01.1957, який зроблено відділом РАЦС м. Тбілісі (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , від 05.01.1957).

З листопада 1969 року по серпень 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали за адресою: АДРЕСА_1 . З серпня 2014 року, після внутрішнього переміщення із м. Донецьк до м. Запоріжжя, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується: довідками про взяття на облік внутрішню переміщених осіб № , № , від 18.01.2016; довідкою про первинну реєстрацію переселенця № 7883, від 12.11.2014; довідкою про ведення сумісного господарства та спільне проживання у м. Запоріжжя, яку видано Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «ДСС ЕДЕМ» №17/02, від 17.02.2019 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області у справі №263/1956/19 про встановлення факту смерті. Пенсія ОСОБА_2 була основним джерелом доходу родини, оскільки розмір пенсії ОСОБА_2 , був значно більшим за розмір пенсії заявника.

У відповідності з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 2 ч.1 ст.135 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких встановив цей факт.

Як передбачено ст.37 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, дружина, якщо вона досягла пенсійного віку, встановленого ст.26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст.38 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Згідно роз`ясненням, що містяться у п. 8 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», з наступними змінами та доповненнями, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановлені факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів для існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що встановлення зазначеного факту, породжує юридичні наслідки, а саме необхідне заявнику для оформлення пенсії по втраті годувальника, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити.

Керуючись ст.ст.13, 76-81, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 293, 294, 315, 316, 319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_3 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_4 ) на утриманні померлого годувальника (чоловіка) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Козлова Н. Ю.