Справа № 703/596/19
26 червня 2019 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області
у складі: головуючого судді Пасацької Л.А.
за участю секретаря судового засідання Покотиленко І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань приміщення суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 14.02.2019 до суду із позовом, в обґрунтування якого зазначив, що зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , іншого житла не має. У 2013 році розірвав шлюб із ОСОБА_4 Їх діти, у тому числі і ОСОБА_2 , добровільно погодився проживати у квартирі матері ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим відповідач не проживає у житлі належному позивачеві, проте в ньому зареєстрований, що підтверджується відповідними актами обстеження житлових умов.
Підставою для звернення до суду стало те, що 29.03.2018 р. о 06-45 за місцем його проживання зайшли співробітники оперативного підрозділу Київського управління кіберполіції Департаменту кіберполіції Національної поліції України в кількості 8 осіб та пред`явили ухвалу на проведення обшуку квартири за вказаною адресою, по підозрі в скоєнні зареєстрованим в квартирі громадянином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який організував злочинну схему, яка полягає у створенні шкідливого програмного забезпечення призначенного для тестування вразливостей систем логічного захисту адміністративних панелей управління веб-сайтом з подальшим несанкцінованним доступом до бази даних веб-сайтів. В подальшому зазначене програмне забезпечення в автоматичному режимі здійснює копіювання баз даних веб-ресурсів на підконтрольний ОСОБА_7 сервер.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових справ на нерухоме майно 1/2 частина належить ОСОБА_3 , з метою виявлення і вилучення електронно-обчислювальної техніки, у тому числі мережевого обладнання, планшетних комп`ютерів за допомогою якої здійснювалося створення та розповсюдження шкідливого програмного забезпечення, банківських карток на рахунки, яких відбувалося перерахування коштів за придбання шкідливого програмного забезпечення, сім-карт операторів стільникового зв`язку, які використовувалися для реалізації розповсюдження шкідливого програмного забезпечення, електронних, оптичних магнітних носіїв інформації, терміналів апаратів стільникового зв`язку (мобільних телефонів, смартфонів) проводився обшук.
У зв`язку з чим просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Позивач у судовому засіданні надав пояснення, відповідно до яких просив позов задовольнити з підстав наведених в позовній заяві.
Свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , допитані у судовому засіданні показали, що є сусідами позивача та підтвердили, що більше п`яти років позивач проживає один, а відповідач проживає в цьому ж будинку але в іншій квартирі.
Третя особа, ОСОБА_3 , у судове засідання не з`явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, письмових пояснень з приводу позовних вимог не надала.
Внаслідок неявки у судове засідання належним чином повідомленого позивача в порядку ст. 128 ЦПК України, ухвалою суду від 26.06.2019 р. вирішено заочний розгляд справи.
Суд, заслухавши вступне слово позивача, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини із наведенням мотивів застосування правових норм.
Так, ухвалою Васильківського міськрайонного суду Черкаської області від 23.03.2018 року №362/1427/18 надано дозвіл на проведення обшуку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , за зареєстрованим місцем проживання відповідача з метою виявлення і вилучення електронно-обчислювальної техніки, у тому числі мережевого обладнання, планшетних комп`ютерів за допомогою якої здійснювалося створення та розповсюдження шкідливого програмного забезпечення, банківських карток на рахунки, яких відбувалося перерахування коштів за придбання шкідливого програмного забезпечення, сім-карт операторів стільникового зв`язку, які використовувалися для реалізації розповсюдження шкідливого програмного забезпечення, електронних, оптичних магнітних носіїв інформації, терміналів апаратів стільникового зв`язку (мобільних телефонів, смартфонів) (а.с.5).
Відповідно до протоколу обшуку від 29.03.2018 у квартирі за місцем проживання позивача нічого не виявлено (а.с.6-7).
Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов від 21.08.2013 р. ОСОБА_2 проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.9).
Згідно з актом №223 СКП «Наш Дім» від 21.07.2013 року ОСОБА_2 , ОСОБА_11 та ОСОБА_3 зареєстровані, але не проживають за адресою АДРЕСА_1 .(а.с.11).
Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28.04.2014 р. №703/3690/13-ц квартира АДРЕСА_3 визнана спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , та визначено за кожним право власності по 1/2 її частині, яке набрало законої сили 10.07.2014 після його апеляційного перегляду (а.с.43-48).

Відповідно до копії свідоцтва про народження від 28.03.2019 р. серії НОМЕР_1 , батьками відповідача зазначено ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.49).

Згідно положень ст.ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст.ст. 319, 321 ЦК України).

Позивач, ОСОБА_1 , самостійно утримує квартиру, сплачує комунальні послуги, проте реєстрація місця проживання відповідача порушує його право власності на нерухоме майно та у зв`язку з неправомірною поведінкою відповідача створює негативні наслідки.

Згідно із положеннями ст.ст.16, 383, 386, 391 ЦК України, власник … квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб, а також вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що відповідає змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ізст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі … судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням…

Під час розгляду позову про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї. Так, власник житла має право вимагати визнання колишнього члена його сім`ї таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права користування цим приміщенням із зняттям останнього з реєстрації.

ОСОБА_2 не проживає в даній квартирі з травня 2012 року, тобто понад один рік, добровільно залишив житлове приміщення, не приймає участі у витратах на його утриманні, ОСОБА_2 є членом сім`ї власника житла (син), який проживає в іншому місці без поважних причин, підстав для збереження за ним права користування під час розгляду цієї справи судом не встановлено, а тому відповідач втратив право користування цим житлом.

З урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги про визнання, відповідача, таким, що втратив право користування належним позивачу житлом, доведені і підлягають задоволенню.

Питання зняття з реєстрації вирішується спеціально уповноваженим органом на підставі судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням на підставі ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» і не входить до компетенції суду, тобто рішення суду є лише підставою для зняття з реєстрації, а тому в цій частині позову слід відмовити.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору тому в порядку ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь держави судовий збір, належний до сплати при подачі даної позовної заяви до суду в розмірі 768 грн. 40 коп.

На підставі наведеного, ст.ст.16,316, 317, 319, 321, 383, 386,391,405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» ст. ст. 4, 12, 13, 28, 76-81, 128, 141, 206, 223, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 352, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким що втратив право користування житловим приміщенням: квартирою АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Відповідно до п.15.5) Перехідних положень ЦПК України (чинного з 15.12.2017 р.) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області, а матеріали справ надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 02.07.2019 о 11 год. 45 хв.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання та реєстрації : АДРЕСА_1 , РНКОП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання : АДРЕСА_2 .

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , місце реєстрації : АДРЕСА_1 , місце проживання : АДРЕСА_2 .

Головуючий: Л. А. Пасацька