Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/747/19
Провадження № 2-з/542/9/19
У Х В А Л А

про повернення заяви про забезпечення позову

03 липня 2019 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі судді Афанасьєвої Ю.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

18.06.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку. Одночасно позивачем було подано й заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області суду від 21.06.2019 року вказана позовна заява була залишена без руху та позивачу був наданий строк для усунення недоліків.

Крім того, ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19.06.2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову було повернуто заявнику.

01.07.2019 року до суду повторно надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій позивач просить накласти арешт на житловий будинок та на земельну ділянку, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_1 , які знаходяться по АДРЕСА_1 , до вирішення судом спору по суті.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Згідно з ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Вивчивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд вважає, що остання, як така, що не відповідає вимогам п. 5 ч.1 та ч.5 ст. 151 ЦПК України, підлягає поверненню на підставі ч. 9 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 в порушення вимог п. 5 ч. 1 ст. 151 ЦПК України не зазначено ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

В той час, як заявником вказана ціна заяви про забезпечення позову, а не ціна позову.

При цьому позивач зазначила таку ціну в розмірі 41000 грн., яка складається з вартості спірної земельної ділянки, вартість же будинку не зазначена, хоча будинок є як предметом спору, так й предметом забезпечення.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 151 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У відповідності до ст. 1 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Згідно зі ст. 4 цього ж Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Встановлено, що у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня-1921 гривень (ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2019 рік).

Згідно з ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду заяви про забезпечення доказів або позову справляється судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто, сума судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову складає 384,2 грн.

ОСОБА_1 . же був доплачений судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення позову в розмірі 31 грн. 80 коп. за наступними реквізитами:

Отримувач ДКСУ м.Київ

Рахунок 5950

Код банку отримувача 820172, що не є реквізитами для сплати судового збору, зокрема й за подання заяви про забезпечення позову.

Так, судом встановлено, що сума судового збору (сплачена як 11.06.2019 року, так й 01.07.2019 року), який належить до сплати за наступними реквізитами:

отримувач коштів Н-Санжарське УК/Н-Санжар. р-н/22030101;

код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37464450;

банк отримувача Казначейство України (ЕАП);

код банку отримувача (МФО) 899998;

рахунок отримувача 6331;

код класифікації доходів бюджету 22030101, не зарахована до спеціального фонду.

Відповідно до ч.ч.1,2 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Таким чином, в порушення вимог ч.ч.1,2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» сума судового збору сплачена за подання заяви про забезпечення позову не зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України, а тому додана квитанція не підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 258, 260-261, 353-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя (підпис)

Відповідає оригіналу

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Ю.О. Афанасьєва