Справа № 477/916/19
Провадження № 2/477/609/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої - судді Полішко В.В., з секретарем - Хлибовою Г.Є. ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 10 липня 1993 року Полігонівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 7.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 10 липня 1993 року. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя, в зв`язку з чим втрачене почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо з 2014 року, спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Примирення та збереження сім`ї неможливе.

В судове засідання позивач не з`явилася, направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище, присвоєне їй при державній реєстрації шлюбу, - « ОСОБА_4 ».

Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, не заперечує щодо їх задоволення.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 зазначеної статті передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне.

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб від 10 липня 1993 року серії НОМЕР_1 , сторони уклали шлюб 10 липня 1993 року, який зареєстрований Полігонівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 7. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 » (а.с. 13).

Проте шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо з 2014 року, що підтверджується актами про непроживання від 04 квітня 2019 року (а.с. 9,10), спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено.

Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В своїй позовній заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, відповідач в свою чергу, в своїй заяві також не заперечує проти задоволення позову, що є свідченням того, що він також втратив будь-який інтерес до шлюбу з позивачем.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сім`ю, у зв`язку з чим позов ОСОБА_1 є таким, що підлягає задоволенню.

Крім цього, статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

В зв`язку з чим суд вважає можливе задовольнити клопотання та після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище, присвоєне при державній реєстрації шлюбу, - « ОСОБА_4 ».

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 200, 258, 259, 263, 265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 10 липня 1993 року Полігонівської сільської радою Жовтневого району Миколаївської області, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис № 7, - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище, присвоєне при державній реєстрації шлюбу, - « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє місце реєстрації: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя В.В. Полішко