Провадження № 2-з/761/443/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Рибака М.А.,

за участю секретаря Орел П.Ю.,

розглянувши заяву представника скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення шляхом заборони вчиняти дії у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу місті Києва Лановенко Людмили Олегівни, стягувач: ПАТ «Універсал Банк», -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною скаргою в якій просила визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу місті Києва Лановенко Людмили Олегівни щодо передачі майна ОСОБА_1 , а саме квартири АДРЕСА_1 , стягувачу у рахунок погашення боргу та просила визнати неправомірним та скасувати акт про передачу майна стягувачу за рахунок погашення боргу від 11 червня 2019 року ВП № 58882200, винесений приватним виконавцем виконавчого округу місті Києва Лановенко Л.О.

Скарга мотивована незаконністю дій приватного виконавця під час проведення процедури оцінки майна.

Разом із скаргою представником заявника було подано заяву про забезпечення у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України шляхом заборони вчиняти дії, а саме: входження з боку співробітників АТ «Універсал Банк» до спірної квартири АДРЕСА_1 на час розгляду скарги.

Заява мотивована необхідністю забезпечення скаржнику реального та ефективного виконання судового рішення.

При цьому, представник заявника посилався на вимоги ст. 150 ЦПК України, якою, на його думку, врегульовано дане питання.

Розглянувши подану заяву про забезпечення, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Законом не встановлено порядку розгляду заяв про забезпечення в межах розгляду справи за скаргою на дії державного виконавця, а тому суд вважає за можливе розглянути таке клопотання в судовому засіданні без виклику учасників справи в порядку, встановленому судом.

Слід зазначити, що у ст. ст. 149-153 ЦПК України містяться положення щодо порядку вирішення питання про забезпечення позову і способи забезпечення позову.

Зокрема, згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Разом із тим ст. 18 ЦПК України установлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі змістом чинного ЦПК України розгляд таких заяв відноситься до розділу VII. Судовий контроль за виконанням судових рішень.

Разом із тим, згідно з роз`ясненнями пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними у п. 15 постанови від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою від 03 червня 2016 року № 4), при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Таким чином, розглядаючи скаргу на дії державного виконавця у порядку ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів так би мовити «забезпечення скарги».

Також слід зазначити, що Закон України «Про судоустрій і статус суддів» визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (ст. 8 Конституції України).

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.

Право кожного на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов`язків цивільного характеру передбачено і п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України.

У розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін «суд, встановлений законом» поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року та «Лавентс проти Латвії» від 07 листопада 2002 року).

Повноваження судів першої інстанції при вирішенні цивільних справ визначені ЦПК України, у тому числі повноваження щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Слід зазначити, що чинний цивільно-процесуальний закон містить в собі положення виключно щодо забезпечення позову, а також, в окремих статтях, а саме ст.ст. 149, 431 435, 444, 477 ЦПК України прямо зазначає про право суду вжити заходи щодо забезпечення позову виключно у випадках: при відстроченні або розстроченні виконання судового рішення, при вирішенні питання про поворот виконання судового рішення або ж за заявою особи, яка подає заяву про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Право суд забезпечити позов під час розгляду скарг на дії державного виконавця законом не передбачено.

Ураховуючи, що в ЦПК України відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому ст. ст. 149-153 ЦПК України, вживати заходи забезпечення скарги на дії державного виконавця, суд в такому випадку, вийде за межі своїх процесуальних повноважень.

Вказане може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо вирішення справи судом, встановленим законом, оскільки ухвала про забезпечення скарги на дії державного виконавця буде прийнята судом поза межами його компетенції, тому у розумінні цих норм не можна визнати, що ухвала постановлена «судом, встановленим законом».

Аналогічні висновки містяться в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.10.2017 року у справі № 296/4819/17.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви представника скаржника про забезпечення скарги.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-153, 182, 259, 260, 447-451 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення шляхом заборони вчиняти дії у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу місті Києва Лановенко Людмили Олегівни, стягувач: ПАТ «Універсал Банк» - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ М.А. РИБАК