Справа №359/4521/19
Провадження №2-о/359/101/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Бориспільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про встановлення факту смерті особи,

встановив:

І. Зміст поданої заяви.

1. В травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою та посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_2 помер в м. Луганськ. Цей населений пункт перебуває на окупованій території, в межах якої органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Ця обставина перешкоджає проведенню державної реєстрації смерті ОСОБА_2 Тому ОСОБА_1 просить суд встановити факт, що її чоловік помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луганськ.

ІІ. Ставлення учасників цивільного процесу до поданої заяви.

2. Представник заявника ОСОБА_3 не з`явилась у судове засідання та подала клопотання, в якому вона підтримує подану заяву та просить розглянути цивільну справу в її відсутності.

3. Представник Бориспільського МР ВДРАЦС ГТУЮ у Київській області також не з`явився у судове засідання та надіслав заяву №2573/16.4-46 від 10 липня 2019 року, в якій він не заперечує проти задоволення заяви та просить розглянути цивільну справу в його відсутності.

ІІІ. Норми процесуального права та стала судова практика, якими керується суд при розгляді заяви.

4. Відповідно до абз.2 ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

5. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, а також Молдови та Росії. В цих справах Європейський суд з прав людини, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх договірних сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої договірної сторони.

6. Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою невизнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватись недійсними всі без виключення документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей та шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоду особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, які проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами тощо), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку, передбаченому ст.317 ЦПК України.

ІV. Мотиви, якими керується суд при розгляді заяви.

7. ОСОБА_2 був чоловіком ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 17 червня 1995 року (а.с.14). Ця обставина свідчить про те, що ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 мають право звертатись до суду з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 на окупованій території України.

8. ОСОБА_2 хворів на рак товстої кишки та страждав кишковою непрохідністю. 13 березня 2018 року він був госпіталізований в медичний заклад для здійснення оперативного лікування. Ці обставини підтверджуються копією виписки з історії хвороби №591 (а.с.15). Однак з копії лікарського свідоцтва про смерть №135 від 10 квітня 2018 року (а.с.17) та копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 11 квітня 2018 року (а.с.18) вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер в м. Луганськ.

9. Цей населений пункт перебуває на окупованій території, в межах якої органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина об`єктивно перешкоджає проведенню державної реєстрації смерті ОСОБА_2

10. З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення юридичної визначеності, а також сприяння заявнику у здійсненні ним спадкових та соціальних прав належить встановити факт, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луганськ.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ст.ст.259, 263-265 та 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Бориспільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про встановлення факту смерті особи задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луганськ.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець