Провадження № 2/760/3329/19
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі:головуючого судді- Лазаренко В.В.
за участю секретаря - Каліщук М.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5, про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

02.05.2018 позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4, в якому просить стягнути з останнього на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. на кожну дитину щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Також, просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5, яка продовжує навчання, щомісяця в розмірі 1000,00 грн. з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що 26.04.1996 між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу вони мають трьох дочок: повнолітню дочку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та неповнолітніх - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Подружнє життя у між нею та відповідачем не склалося, у зв'язку з чим з липня 2017 року фактичні шлюбні-сімейні відносини між ними припинені, з цього часу спільне господарство з відповідачем вони не ведуть, спільно не проживають, мають окремі бюджети.

З моменту фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин, між ними не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дітей. Відповідач не піклується вже тривалий час про своїх малолітніх дітей, не приймає участь у їх вихованні та навчанні.

Діти мешкають разом з нею та перебувають на повному її утриманні та вихованні, що підтверджується довідками із школи та дошкільного навчального закладу, товарними чеками та квитанціями.

В свою чергу, вона офіційно працевлаштована, працює у Національному заслуженому академічному українському народному хорі України ім.. Г.Г. Верьовки на посаді артиста балету вищої категорії, що підтверджується довідкою про доходи за 2017-2018 рр..

Вона самостійно приймає участь у виховному процесі молодших дітей, відвідує батьківськи збори, супроводжує дочку ОСОБА_7 в дитячий садочок та забирає з нього, сплачує за харчування, відвідує святкові заходи, тощо. Така ж ситуація і з дочкою ОСОБА_6, яка навчається в спеціалізованій школі ІІ-ІІІ ступенів №159 з поглибленим вивченням англійської мови м. Києва.

Вона - позивачка одноосібно дбає про забезпечення належного рівня життєдіяльності дітей, утримує їх (продукти харчування, одяг, взуття, що відповідає віку дітей, комфорт, витрати на предмети першої необхідності, користування комунальними, медичними, освітніми послугами) та забезпечує їхні потреби в реалізації соціального та духовного розвитку, проводить з ними дозвілля та вільний час, приймає участь у всебічному розвитку дітей, сплачує одноособово кошти у фонд школи та за відвідування дочкою ОСОБА_6 гуртка з художньої гімнастики, купує професійне взуття та одягу для занять дитини, що підтверджується відповідними чеками.

При цьому, відповідач не приймає участі освітньому житті доньок, не відвідує батьківські збори, святкові ранки, не сплачує внески та не оплачує харчування. Навпаки, харчується окремо, матеріально забезпечує лише себе, хоча і проживає разом з нею та дітьми в одній квартирі.

Таким чином, оскільки відповідач не виконує свого батьківського обов'язку щодо утримання власних неповнолітніх дітей, яким постійно необхідні насамперед нормальне харчування, одяг, взуття, книги, шкільне приладдя, розвиток і дозвілля, профілактичне лікування, вітаміни, відпочинок та оздоровлення протягом канікул тощо, добровільно жодної матеріальної допомоги на їх утримання їй не надає, хоча має на це можливість, т.я. він фізично здоровий, працевлаштований, не має на утриманні інших утриманців, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи позов в частині стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, позивач зазначає, що на даний час їхня найстарша повнолітня дочка ОСОБА_5 продовжує навчання, є студенткою 1 курсу денної форми навчання зі спеціальності «026 Сценічне мистецтво» Київської муніципальної академії естрадного та циркового мистецтва. Термін закінчення навчального закладу - 28 лютого 2019 р..

Оскільки донька навчається на денній формі та будь-яких інших джерел доходу, окрім стипендії, не має, а також не має змоги працювати та самостійно забезпечувати себе, то вона потребує матеріальної допомоги.

Повнолітню доньку вона утримує одноособово. Повнолітня дочка потребує в утриманні на період навчання (харчування, одяг, професійне знаряддя, концертні костюми, користування житлово-комунальними та медичними послугами), а відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги, при цьому він не позбавлений можливості надавати таку допомогу, адже він працездатний та є фінансово спроможним сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки на час її навчання, а також рівність прав та обов'язків батьків по відношенню до своїх дітей, вважає, що стягнення з відповідача аліментів на утримання їхньої повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, щомісячно у розмірі 1000,00 грн., з наступною індексацією відповідно до закону, відповідатиме принципам сімейного законодавства України, і враховує можливості батька та інтереси дочки.

Оскільки справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, сторони в судове засідання не викликались.

10.07.2018 до суду надійшов відзив відповідача на позов, в якому він зазначає, що просить позов задовольнити частково, а саме стягнути з нього аліменти на неповнолітніх доньок у твердій грошовій сумі в розмір 1373,00 грн. з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з моменту розлучення та до досягнення дітьми повноліття, а щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки просить відмовити.

Свою позицію обґрунтовує тим, що викладені в позовній заяві обставини не відповідають дійсності, оскільки він приймає участь у матеріальному забезпеченні неповнолітніх дітей, купує їм одяг, іграшки, необхідні знаряддя для занять середньої доньки гімнастикою. При цьому, позивачка приховує від нього інформацію про батьківські збори, дитячі ранки та свята, перешкоджає різними способами у тому, щоб він відводив та забирав молодшу доньку з садочку.

Щодо його фінансової можливості сплачувати аліменти, то вона теж не відповідає дійсності тому, що зазначено позивачем в позовній заяві, оскільки підприємство, засновником якого він є вже не працює та не отримує доходів майже 10 років, а шоу-балет «Альянс» є аматорським та з початку революції гідності не приносить йому ніяких доходів, т.я. з того часу не відбувається виступів. На даний час він перебуває на пенсії за вислугою років та має дохід в розмірі 1373,00 грн..

Щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, вважає, що в цій частині в задоволенні позову належить відмовити, оскільки їх дочка хоча і навчається на денній формі навчання, однак постійно подорожує та їздить на відпочинок за кордон (Єгипет, Франція, тощо), нещодавно подарувала позивачу дорогий телефон, що свідчить про її матеріальне забезпечення та відсутність необхідності у сплаті позивачу аліментів на її утримання. При цьому, зазначає, що він завжди займався вихованням старшої дочки, але позивачка навмисно налаштовує дочку проти нього.

У зв'язку з наведеними обставинами, просить позов задовольнити частково.

26.07.2018 до суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача, в якій вона заначила, що на своїх вимогах наполягає, а наведені відповідачем обставини не відповідають дійсності та не звільняють йог овід обов'язку утримувати спільних дітей.

26.07.2018 до суду надійшли пояснення третьої особи -ОСОБА_5, в яких вона заначила, що підтримує позов та обставини, на які позивач посилається у ньому.

Зазначила, що оскільки на даний час вона навчається на денній формі навчання, не має заробітку, а її поїздки за кордон пов'язані з її майбутньою професією, т.я. студентів запрошують на фестивалі, конкурси, тощо.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 26.04.1996 між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, від якого вони мають трьох дітей: повнолітню дочку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та неповнолітніх дочок - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як зазначено у позовній заяві, сторони проживають у спільній квартирі, проте не як сім'я, а як сусіди, діти сторін проживають з ними, однак перебувають на утриманні позивача, відповідач участі у матеріальному забезпеченні дітей не приймає, хоча, як зазначає позивач, працевлаштований, фізично здоровий, інших дітей на утриманні немає, а також немає інших аліментних зобов'язань.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Як визначено статтею 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом частин 1 та 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При цьому згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Визначаючи розмір аліментів, суд керується положеннями ч. 1 ст. 182 СК України, врахову стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; та інші обставини, що мають істотне значення.

Так, на час розгляду справи відповідачем не надано достовірних даних про наявність у нього інших аліментних зобов'язань, стягнень по виконавчих документах, чи інших неповнолітніх дітей на утриманні, або існування інших обставин, які б могли вплинути на вирішення питання щодо визначення розміру аліментів.

При цьому, суд, надавши оцінку посиланням відповідача у відзиві, а також доданим до нього доказів, вважає, що всі посилання в ньому зводяться до того, що відповідач приймав участь у матеріальному забезпеченні дітей в період їх спільного проживання з позивачем. Щодо участі у забезпеченні неповнолітніх дітей на час звернення позивача до суд з даним позовом, відповідачем не надано доказів, т.я. з виписки з його банківської карти не можливо зробити висновок щодо того, на які цілі та для кого були придбані товари.

Більш того, з пояснень ОСОБА_5 вбачається, що батько на час звернення до суду з позовом не приймає участі у матеріальному забезпеченні її та її сестер.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на наявні у матеріалах справи докази та встановлені відповідно до них обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дочок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. на кожну дитину щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вказаний розмір аліментів підлягає стягненню на користь позивача починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дітьми повноліття.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, то суд приходить до наступного.

Судом встановлено, на час звернення позивача до суду з даним позовом повнолітня дочка сторін ОСОБА_5 навчається на І курсі денної форми навчання за державним замовленням в Київській муніципальній академії естрадного та циркового мистецтв. Термін закінчення навчального закладу - 28 лютого 2019 року.

У зв'язку з навчанням повнолітній дочка сторін не працевлаштована, не має доходу, а тому знаходиться на утриманні позивача.

При цьому, відповідач фактично не заперечує, що не надає матеріальної допомоги старшій дочці, т.я. зазначає, що вона такої допомоги не потребує.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, беручи уваги те, що ОСОБА_5 є повнолітнію, проживає разом з матір`ю, на даний час продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, у зв'язку з чим вважає за необхідне стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання в розмірі 1000,00 грн. з наступною індексацією відповідно до закону, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою 23 років.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за подання позову в розмірі 1409, 60 грн..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 182, 191, 199, 200 СК України, ст.ст. 12-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 279, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 / /АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1/ на користь ОСОБА_3 /АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2/ аліменти на утримання неповнолітніх дочок ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі у розмірі по 1500,00 грн. на кожну дитину з наступною індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.05.2018 та до досягнення дітьми повнліття.

Стягнути з ОСОБА_4 / /АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1/ на користь ОСОБА_3 /АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2/ аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1000,00 грн. з наступною індексацією відповідно до закону, щомісяця, починаючи з 02.05.2018 і до закінчення дочкою навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_5 23 років.

Стягнути з ОСОБА_4 / /АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1/ на користь держави судовий збір в розмірі 1409, 60 гривень.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.В. Лазаренко