Постанова

Іменем України

26 червня 2019 року

м. Київ

справа № 720/634/15-ц

провадження № 61-2614св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

треті особи: сільська рада села Бояни Новоселицького району Чернівецької області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_13 , треті особи: сільська рада села Бояни Новоселицького району Чернівецької області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом повернення частини самовільно зайнятої земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 16 березня 2016 року у складі судді: Вівчар Г. А. та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 12 травня 2016 року у складі колегії суддів: Перепелюк І. Б., Бреславського О.Г., Савчук М.В.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_13 про зобов`язання усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом повернення частини самовільно зайнятої земельної ділянки загальною площею 0,0268 га, відповідно до зведеного плану, розташовану у с . Бояни Новоселецького району Чернівецької області, яка належить йому відповідно до державного акту серії НОМЕР_1 .

Позовна заява мотивована тим, щоОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка, загальною площею 0.2011га, згідно державного акту серії НОМЕР_1 , що розташована в с.Бояни, Новоселицького району. Восени 2012 року позивач звернувся до ТОВ «Глобус» з метою відновлення меж земельної ділянки для встановлення огорожі, однак ним було встановлено, що фактичні розміри його земельної ділянки не відповідають розмірам, зазначеним в державному акті. Земельна ділянка його менша ніж зазначено в документах на 0,0268га. Позивач вважає, що частина його земельної ділянки була самовільно захоплена ОСОБА_13 , яка відмовляється в добровільному порядку повернути самовільно захоплену частину земельної ділянки.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 16 березня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_13 усунути перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_1 , шляхом повернення 0,0011га земельної ділянки що дорівнює 11 кв м. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що позивачем не доведений той факт, що відповідач самовільно захопила у нього 0,0268 га. Земельна ділянка ОСОБА_13 збільшилась в натурі лише на 0,0011 га, що дорівнює 11 кв м, що підтверджено відповідним висновком експерта, тому суд вважає, що позов підлягає задовленню частково - лише в межах тієї частини земельної ділянки на яку збільшилась площа відповідача.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 12 травня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_14 в інтересах ОСОБА_1 відхилено. Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 16 березня 2016 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що на підставі висновку №78 судової земельно - технічної експертизи від 12 листопада 2015 року, вбачається, що розмір самовільно захопленої відповідачем частини земельної ділянки позивача становить 0,0011 га, а не 0,0268 га, як зазначає позивач. При розгляді справи судом першої інстанції були встановлені обставини справи, досліджені представлені сторонами докази, надана їм належна оцінка, була проведена судова експертиза, заслухані пояснення експерта. Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність факту самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки в розмірі 0,0011 га, у зв`язку із чим, вказана земельна ділянка підлягає поверненню власнику.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у червні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати повністю рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 16 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 12 травня 2016 року та прийняти нове рішення яким задовольнити позов.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 липня 2016 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 720/634/15-ц із Новоселецького районного суду Чернівецької області.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 грудня 2016 року справу призначено до судового розгляду.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України № 2147-VIII та розпочав роботу Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

16 січня .2018 року справу передано до Верхового Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що ухвалюючи оскаржувані судові рішення, судами не були належним чином досліджені докази, що призвело до винесення незаконного рішення по справі. Як випливає з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції підставою для часткового задоволення позову було застосування ст. 60 ЦПК України, а саме: суд зазначив що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так судовий експерт в судовому засіданні пояснила що дійсно має місце зменшення площі земельної ділянки позивача за рахунок зміщення меж земельної ділянки відповідача (згідно координат державного акту на право власності на землю, а отже даних які містяться в Державному земельному кадастрі) в сторону земельної ділянки ОСОБА_15 , що підтверджується також схемою наданою ПП «Глобус». Жоден доказ наявний в матеріалах справи не був спростований та не доведено що він є неналежним.

При цьому, місцевий суд та суд апеляційної інстанції допустили математичну помилку (вказали що 0,0111 та дорівнює 11 кв м., та 0,0011 також дорівнює 11 кв м.) тому суди вважали що слід повернути позивачу лише 11 м. кв.

Також безпідставними є посилання суду апеляційної інстанції на висновок №78 судової земельної - технічної експертизи від 12 листопада 2015 року, з якого вбачається, що розмір самовільно захопленої відповідачем частини земельної ділянки позивача становить 0,0011га, а не 0,0268га, так як у висновку експертизи вказано що площа земельної ділянки відповідача збільшилась на 11 м. кв., а не вказано за рахунок яких земель. Також у висновку експертизи вказано що площа земельної ділянки позивача зменшилась на 111 м. кв., однак суд не взяв це до уваги, а допустивши математичну помилку вважав що площа земельної ділянки позивача зменшилась на 11 м. кв. Однак суди при прийнятті рішення не врахував вищевикладені обставини.

Доводи інших учасників справи

Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив відхилити касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новоселицького райсуду Чернівецької області від 15.03.2016р., та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 12.05.2016 року і залишити рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, посилаючись на висновок № 78 судової земельної - технічної експертизи від 12 листопада 2015 року. Із якої вбачається, що фактична площі земельної ділянки позивача ОСОБА_1 зменшилася по відношенню до площі земельної ділянки згідно державного акту на право власності на земельні ділянки на 0,0111 га, а фактично земельна ділянка ОСОБА_13 збільшилася по відношенню до площі земельної ділянки позивача на 0,0011 га., за рахунок дороги, яка належить землям сільської ради. Тому задовольняючи позов ОСОБА_1 частково суд дав відповідну оцінку висновку № 78 судово земельної - технічної експертизи від 12 листопада 2015 року. Також суд як першої та і апеляційної інстанції дали належну оцінку показанням експерта Ощипко О.О., яка була допитана в судовому засіданні та показанням спеціаліста ОСОБА_16 , що при виготовлені технічних документації була допущена помилка при введені координат повторних точок земельних ділянок у базі даних. Суд першої інстанції в судовому засіданні дослідив технічну документацію на земельні ділянки третіх осіб яким передано у власність в даному масиві землі і судом першої інстанції та апеляційної інстанції було встановлено що третій особі ОСОБА_3 було надано дозвіл на виготовлення технічної документації на земельну ділянку розміром 0.25 га, а затверджено в розмірі 0,2588 га, тому на думку ОСОБА_13 і сталася дана помилка при ведені координат повторних точок.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві власності земельна ділянка, загальною площею 0,2011 га, на підставі державного акту серії НОМЕР_1 , виданого 11 червня 2011 року Ця земельна ділянка отримана ним у власність на підставі договору дарування від 15.05.2007.

ОСОБА_13 належить на праві власності земельна ділянка загальною площею 0,2069га, на підставі державного акту серія НОМЕР_2 .

Судами встановлено, що наявні зміни площ земельних ділянок позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_13 в с.Бояни Новоселицького району Чернівецької області, по відношенню до їх площ згідно державних актів на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 11.06.2008р., кадастровий номер НОМЕР_3 та серія НОМЕР_2 від 13.12.2011р., кадастровий номер НОМЕР_4 , що підтверджується висновком №78 судової земельної технічної експертизи від 12 листопада 2015 року.

Фактична площа земельної ділянки ОСОБА_1 (0,1900га) зменшилась по відношенню до площі земельної ділянки згідно державного акту на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_1 від 11.06.2008р. кадастровий номер НОМЕР_3 (0,2011га) на 0,0111га (111 м2);

Фактична площа земельної ділянки ОСОБА_13 (0,2080га) збільшилась по відношенню до площі земельної ділянки згідно державного акту на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_2 від 13.12.2011р. кадастровий номер НОМЕР_4 (0,2069га), на 0,0011га.

Відповідач чинить перешкоди позивачу в користуванні належною йому частини земельною ділянкою в розмірі 0,0011га.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Пунктом 1 статті 409 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будівель та споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За вимогами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Колегія суддів погоджується із висновками місцевого та апеляційного судів стосовно того, що розмір самовільно захопленої відповідачем частини земельної ділянки позивача становить 0,0011га, а не 0,0268 га, як зазначає позивач. Так, висновком експертизи встановлено, що земельна ділянка, належна ОСОБА_1 зменшилась по відношенню до площі земельної ділянки згідно державного акту на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_1 від 11.06.2008р. кадастровий номер НОМЕР_3 (0,2011га) на 0,0111га (111 кв м). Цим же висновком встановлено, що за рахунок земельної ділянки позивача, земельна ділянка відповідача збільшилась лише на 0,0011га (11 кв м).

Суди дійшли вірного висновку що відповідач неправомірно користується земельною ділянкою позивача площею 11 кв м., площа земельної ділянки саме відповідача збільшилась на 11 кв м . Отож твердження позивача про те, що відповідач самовільно захопила та користується частиною земельної ділянки позивача в розмірі 0,0268га є безпідставними та спростовуються висновком №78 судової земельної - технічної експертизи від 12 листопада 2015 року.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Позивач не просив залучити в якості співвідповідачів інших осіб, а тому судами було відновлено право позивача в межах заявленого позову до відповідача та наданих суду доказів.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Допущена судами описка не впливає на правильність судових рішень, так як висновком експертизи встановлено, що за рахунок земельної ділянки позивача, земельна ділянка відповідача збільшилась лише на 0,0011га. Відповідно до частини другої статті 410 ЦПК України, не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи заявника, наведені в касаційній скарзі, не спростовують висновків, викладених в оскаржуваних судових рішеннях попередніх інстанцій, а фактично дублюють її доводи при розгляді справи судами попередніх інстанцій, яким судами була надана належна правова оцінка в сукупності зі встановленими обставинами справи.

Із наведеного слідує, що посилання касаційної скарги на незаконність висновків судів попередніх інстанцій є безпідставними.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги щодо законності та обґрунтованості судового рішення в межах заявлених в суді першої інстанції вимог, які стосуються правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і додержання норм процесуального права, у зв`язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Згідно зі статтею 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати обставини та надавати оцінку доказам у справі.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 16 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 12 травня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. С. Висоцька

Судді:А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко
В. В. Сердюк І. М. Фаловська