КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6477/2019 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Панченко М.М., Слюсар Т.А.

при секретарі Маличівській Н.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 24 січня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

02 листопада 2018 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, що стягуються з останнього на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 800 грн. до 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх батьківських обов`язків.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 24 січня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини задоволено.

Збільшено розмір аліментів, які сплачує ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 вересня 2012 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з 02 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Визначений розмір аліментів на дитину підлягає індексації відповідно до закону.

Допущено рішення в частині місячного платежу до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Не погодившись із рішенням суду відповідач ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність, ухваленням з неповним і неправильним встановленням обставин, які мають значення для справи та неправильного застосування норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначав, що позивач не довела та не надала доказів своїх позовних вимог, зміну матеріального становища чи стану здоров`я, як то передбачає СК України. Він, як батько дитини справно виконує рішення суду про стягнення аліментів, не маючи заборгованості. Крім того, син періодично проживає, то з матір`ю, то з батьком. При цьому батько з сином спілкується, проводить вільний час, разом відпочивають і батько самостійно несе витрати на потреби сина, що може підтвердити в суді і сам син. Просив також врахувати, що у нього є мати похилого віку, яка потребує матеріальної допомоги і яку він їй надає. Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрутованість рішення суду першої інстанції в межа доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 про збільшення розміру аліментів з 800 грн. до 2000 грн. на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_1 щомісячно, починаючи з 02 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог.

З такими висновками суду слід погодитись виходячи з наступного.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає зазначеній нормі права з урахуванням наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_7 з 10 грудня 1999 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_1 , від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_8 .

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20.07.2012 (а.с.19) шлюб між сторонами було розірвано.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27 вересня 2012 року місце проживання сина ОСОБА_4 визначено з матір`ю ОСОБА_9 та стягнуто з батька дитини ОСОБА_1 аліменти на сина у розмірі 800 грн. на користь матері дитини ОСОБА_7 ,починаючи з 29 серпня 2012 року (змінено дату апеляційним судом) до повноліття дитини.

Позовні вимоги ОСОБА_10 зводились до того, що рішення суду відповідач виконує, але розміру аліментів у 800 грн., починаючи з часу їх стягнення 2012 рік є недостатнім, оскільки син підріс, збільшились його потреби, син навчається у Київському національному економічному університеті. Тягар додаткових витрат щодо виховання, лікування та інших потреб сина лежить на ній, а відповідач в цій частині допомоги не надає. А тому, вона звернулась до суду за захистом порушеного права.

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

Суд першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, встановивши існування обставин, які надають підстави для збільшення розміру аліментів, дійшов висновку про задоволення позовних вимог та збільшення розміру стягуваних з ОСОБА_1 аліментів на сина з 800 грн. на 2 000 грн. При цьому суд враховував також і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який для дитини 17 років становив на листопад 2018 року (пред`явлення позову до суду) -1944 грн.; з 01-31.12.2018 - 2027 грн.; з 01.01.2019 - 30.06.2019 - 2027 грн.; з 01.07.2019 - 2118 грн.

З огляду на вказане вище у сукупності, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_10 , який спрямований на захист інтересів сина.

Оскільки під час дослідження доказів та встановлення фактів у справі, судом першої інстанції не були порушені норми процесуального права, правильно застосовані норми матеріального закону, тому рішення суду є законним і обґрунтованим.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 з приводу незаконності рішення суду, його ухвалення з неповним і неправильним встановленням обставин, які мають значення для справи та неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення враховуючи наступне.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач посилався на ту обставину, що син періодично проживає, то у нього, то у матері. При наявності потреб для сина він їх задовольняє, а також перераховує для сина на його особисту картку кошти, про що надав відповідні виписки із рахунків.

Разом з тим, з такими доводами відповідача апеляційний суд не може погодитись дивлячись на таке.

З матеріалів справи вбачається і цього факту сторони не оспорили, що місцем проживання дитини за рішенням суду визначено місце проживання його матері. Аліменти на дитину стягнуті також за рішенням суду, але на користь матері. Домовленості між батьками дитини щодо матеріальної допомоги дитині (аліментів) поза виконанням рішення суду чи зміни стягувача виконавчого листа не було. Перерахунок коштів платіжними дорученням по 1500 грн. і більше на ім`я ОСОБА_5 носять призначення платежу переказ особистих коштів. Отже, дані платежі не можуть бути визнані аліментами. До того ж, позивач про такі платежі дізналась лише у зв`язку із розглядом справи в суді та пояснила, що ці кошти не є аліментами і ними особисто розпоряджається син.

Враховуючи вищевикладені встановлені судом обставини, апеляційний суд вважає, що збільшений розмір аліментів у 2000 грн. не перевищує прожитковий мінімуму для дитини відповідного віку, не є завищеним і з урахуванням фактичних обставин та того, що відповідач платить аліменти за рішенням суду 800 грн. позивачу та особисто перераховує сину на карточку по 1500 грн., то сукупна сума становить 2300 грн., що перевищує суму, яку просить збільшити позивач.

За таких обставин, відповідач матеріально спроможний оплачувати аліменти у 2000 грн. за рішенням суду без врахування надання ним матеріальної допомоги своїй матері.

За правилами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 367,374,375,382,384 ЦПК України, колегія суддів ,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 24 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09 липня 2019 року.

Головуючий:

Судді: