Справа № 713/2276/18
Провадження №2/713/98/19
РІШЕННЯ

іменем України

26.03.2019 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибич І.А., з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визначення ідеальної частки у спільному майні подружжя та визнання права власності на 1/2 ідеальну частку майна, -

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача.

Позивачка ОСОБА_2, звернулась в суд з позовом про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визначення ідеальної частки у спільному майні подружжя та визнання права власності на 1/2 ідеальну частку майна до відповідача ОСОБА_3

Просить визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 житловий будинок літера «А» загальною площею 193,20 квадратних метрів, житловою площею 68,30 квадратних метрів, з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, а саме: літня кухня літера «Б» площею 54,00 м2, сарай літера «В» площею 5,80 м2, гараж літера «Г» площею 25,00 м2, сарай літера «Д» площею 7,60 м2, вбиральня літера «Е» площею 2,00 м2, колонка питна літера «І», вигрібна яма літера «II», ворота «№1», огорожа «№2», що знаходяться за адресою м.Вашківці вул.Героїв Майдану, 85, Вижницького району Чернівецької області. Визначити, що частка ОСОБА_2 у житловому будинку літера «А» загальною площею 193,20 квадратних метрів, житловою площею 68,30 квадратних метрів, з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, а саме: літня кухня літера «Б» площею 54,00 м2, сарай літера «В» площею 5,80 м2, гараж літера «Г» площею 25,00 м2, сарай літера «Д» площею 7,60 м2, вбиральня літера «Е» площею 2,00 м2, колонка питна літера «І», вигрібна яма літера «II», ворота «№1», огорожа «№2», що знаходяться за адресою м.Вашківці вул.Героїв Майдану, 85, Вижницького району Чернівецької області, становить 1/2 та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 ідеальну частку у житловому будинку літера «А» загальною площею 193,20 квадратних метрів, житловою площею 68,30 квадратних метрів, з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, а саме: літня кухня літера «Б» площею 54,00 м2, сарай літера «В» площею 5,80 м2, гараж літера «Г» площею 25,00 м2, сарай літера «Д» площею 7,60 м2, вбиральня літера «Е» площею 2,00 м2, колонка питна літера «І», вигрібна яма літера «II», ворота «№1», огорожа «№2», що знаходяться за адресою м.Вашківці вул.Героїв Майдану, 85, Вижницького району Чернівецької області.

Свої позовні вимоги обґрунтувала наступним.

26 серпня 1978 року між нею та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб. На момент одруження вони не мали власного житла, а тому з чоловіком проживали та були прописані в будинку батька чоловіка за адресою: м.Вашківці вул.Героїв Майдану, 83 (колишня вул. Леніна), Вижницького району Чернівецької області. 15 травня 1987 року рішенням Виконавчого комітету Вашківецької міської ради народних депутатів №30 ОСОБА_3 було надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку на земельній ділянці по вулиці Леніна, 85 (нині - ОСОБА_4) в м.Вашківці, яка знаходиться поруч з будинком вулиці Леніна, 83, де вони проживали. На підставі отриманого дозволу вони з чоловіком у 1987-1990 роках збудували житловий будинок літера «А» загальною площею 193.20 квадратних метрів, житловою площею 68.30 квадратних метрів, з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, а саме: літня кухня літера «Б» площею 54,00 м.кв., сарай літера «В» площею 5,80 м.кв, гараж літера «Г» площею 25,00 м.кв., сарай літера «Д» площею 7,60 м.кв, вбиральня літера «Е» площею 2,00 м.кв, колонка питна літера «І», вигрібна яма літера «II». ворота «№1», огорожа «№2». 13 січня 1992 року між Виконавчим комітетом Вашківецької міської ради народних депутатів та ОСОБА_3 було укладено Типовий договір про надання ОСОБА_3 в безстрокове користування земельної ділянки пл.0,6 га під будівництво житлового будинку на праві приватної власності по вулиці Леніна, 85 (нині - ОСОБА_4) в м.Вашківці. Незважаючи на те, що будівництво будинку №85 було завершено у 1990 році, право власності на вищевказаний житловий будинок зареєстровано не було, вони залишалися прописаними в будинку батька чоловіка за адресою: м.Вашківці вул.Героїв Майдану, 83 (колишня вул. Леніна). У 2001 році ОСОБА_3 виїхав за кордон на заробітки з його слів до республіки Італія, після чого не приїздив в Україну жодного разу. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 15.10.2015 року по справі №713/1502/15-ц їх з дітьми було визнано такими, що втратили право на користування житловим будинком в м.Вашківці, вул.Героїв Майдану, 83, Вижницького району Чернівецької області. Після того як їй стало відомо про вищевказане рішення суду, вона звернулась до Вашківецької міської ради з заявою про внесення змін в рішення Виконавчого комітету Вашківецької міської ради народних депутатів Вижницького району №30 від 15 травня 1987 року щодо визначення її забудовником будинку №85 по вул. Героїв Майдану (колишня - Леніна), оскільки хотіла зареєструвати право власності на даний будинок в реєстрі прав власності, і як наслідок зареєструвати своє місце проживання та місце проживання їхніх дітей у даному будинку. Однак, їй було відмовлено з підстав неможливості внесення змін до раніше прийнятого рішення. В подальшому рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №44367849 від 03.12.2018 року державним реєстратором КМ Чернівецького МКБТІ ОСОБА_5 їй було відмовлено у державній реєстрації права спільної сумісної власності на вищевказаний житловий будинок, оскільки документи, які були подані для проведення державної реєстрації не давали змоги встановити відповідність її заявлених прав документам, що їх посвідчують, оскільки забудовником житлового будинку згідно поданих документів, а саме: типового договору про передачу в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності є ОСОБА_3.

Заяви (клопотання) учасників справи.

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 не зявились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи представник позивачки ОСОБА_6 подав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивачки, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, не заперечують щодо винесення заочного рішення по справі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надано, відзив не надано, в звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Процесуальні дії у справі.

На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши думку позивачки та її представника щодо заочного порядку розгляду справи, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_2 обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обємі.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 26 серпня 1978 року уклали шлюб, який зареєстровано Заволжським РАЦС м.Ульянівськ, актовий запис №536, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу Серія І-ВА №343759, виданого 26.08.1978 року Заволжським РАЦС м.Ульянівськ.

На підтвердження позовних вимог позивачкою та її представником надано наступні докази:

Копія архівного витягу №07-05/1/105 від 09.06.2017 року з рішення виконавчого комітету Вашківецької міської Ради народних депутатів Вижницького району №30 від 15.05.1987 року з даних якого вбачається, що виконком міської Ради народних депутатів вирішив дозволити ОСОБА_3, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, побудувати індивідуальний житловий будинок по вулиці Леніна, 85.

Копія технічного паспорту на житловий будинок, з даних якого вбачається, що житловий будинок під літ. «А», з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в м.Вашківці по вул.Героїв Майдану, 85, Вижницького району Чернівецької області, 1990 року побудови.

Копія типового договору від 30.01.1992 року, укладеного між Вашківецькою міською радою та ОСОБА_3 з даних якого вбачається, що ОСОБА_3 надано в безстрокове користування земельну ділянки площею 600,00 кв.м., під будівництво житлового будинку на праві приватної власності по вулиці Леніна, 85 в м.Вашківці.

Копія плану забудови земельної ділянки та копія акту виносу в натурі земельної ділянки індивідуального забудовника з даних яких вбачається, що ОСОБА_3 виділено в натурі земельну ділянки площею 600,00 кв.м., в м.Вашківці по вул.Леніна, 85.

Довідка Вашківецької міської ради №306 від 14.06.2017 року з даних якої вбачається, що вулиця Леніна перейменована на вул.1-го травня на підставі рішення ХІ сесії Вашківецької міської ради ІУ скликання від 30.10.2003 року, а в подальшому вул.1-го Травня перейменована на вул.ОСОБА_4 на підставі рішення Загальних зборів громадян м.Вашківці від 07 квітня 2014 року.

Копія заочного рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 15.10.2015 року з даних якого вбачається, що ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, визнано такими, що втратили право на користування житловим будинком в м.Вашківці по вул.Героїв Майдану, 83 (вул.1-го Травня, 83, Вижницького району Чернівецької області, який належить ОСОБА_9 на праві приватної власності.

Копія витягу з рішення №42-16/18 від 30 січня 2018 року з даних якого вбачається, що ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні її звернення щодо внесення змін в рішення виконкому міської ради від 15.05.1987 року по причині, що індивідуально-правові акти, зокрема рішення міської ради, є юридичними фактами, на підставі яких у фізичних та юридичних осіб приватного права виникають, змінюються або припиняються конкретні права та обов'язки. Одностороннє скасування міською радою таких актів порушує право зазначених осіб на розгляд їх справ відповідно до встановленої Конституцією і законом України процедури.

Копія рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №44367849 від 03 грудня 2018 року з даних якого вбачається, що ОСОБА_2 відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна, спільна сумісна на житловий будинок, що розташований Чернівецька область Вижницький район м.Вашківці, вул.Героїв Майдану, 85, Вижницького району Чернівецької області.

Копія звіту про експертну грошову оцінку нерухомого майна, а саме житлового будинку з належними будівлями та спорудами площею 193,20 кв.м. (житлової площі 68,30 кв.м.), розташованого в м.Вашківці вул.Героїв Майдану, 85, Вижницького району Чернівецької області вбачається, що ринкова вартість житлового будинку станом на 27.08.2018 року становить 187688,00 грн.

При зверненні з даним позовом до суду позивачка ОСОБА_2 посилається на загальні вимоги щодо інституту спільної сумісної власності подружжя.

За положеннями ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

За правилами ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Відповідно до ст.ст. 60, 61, 63 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясувати джерело і час його придбання.

Відповідно до ч.4 ст.368 ЦК України, майно набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до роз'яснень у п.п.23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4ст. 65 СК).

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: час набуття такого майна; кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям. Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду України №6-2333цс15 від 25.11.2015 року.

Відповідно до ч.2 ст.41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1 ст.182 ЦК України, право власності на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на обєкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно чи його дубліката, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення обєкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу обєкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо особливостей державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках, закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад та закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким обєктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені обєкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким обєктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених обєктів нерухомості є необовязковим.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надаючи оцінку наданим сторонами та безпосередньо дослідженим у судовому засіданні доказам судом встановлено, що:

сторонами по справі під час перебування в шлюбі у 1990 році збудовано житловий будинок, який розташований в м.Вашківці по вул.Героїв Майдану, 85, Вижницького району Чернівецької області;

спірний житловий будинок не є самочинним будівництвом;

позивачка ОСОБА_2 не може оформити право власності на житловий будинок, з вини відповідача ОСОБА_3, оскільки позбавлена можливості здійснити вказані дії, оскільки всі дозвільні документи оформлені відповідача ОСОБА_3;

ринкова вартість житлового будинку, який розташований в м.Вашківці по вул.Героїв Майдану, 85, Вижницького району Чернівецької області станом на 27.08.2018 року становить 187688,00 грн.;

1/2 частина від дійсної ринкової вартості житлового будинку та належних до нього надвірних господарських будівель та споруд, що розташований в м.Вашківці по вул.Героїв Майдану, 85-В, Вижницького району Чернівецької області станом на час проведення експертизи, становить 93844,00 грн.

Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з'ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами у справі доказів, суд вважає, що позивачкою ОСОБА_2 надано належні докази, які підтверджують той факт, що житловий будинок, з надвірними будівлями і господарськими спорудами, що розташований в м.Вашківці вул.Героїв Майдану, 85, Вижницького району Чернівецької області, побудований за спільні кошти, у період спільного проживання як подружжя, а тому є обєктом спільної сумісної власності подружжя.

Враховуючи викладене, на думку суду, позовні вимоги позивачки ОСОБА_2 підлягають до задоволення, за позивачкою ОСОБА_2 необхідно визнати право власності на 1/2 ідеальну частку житлового будинку позначеного літерою «А», загальною площею 193,20 квадратних метрів, житловою площею 68,30 квадратних метрів, з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, а саме: літня кухня літера «Б» площею 54,00 м2, сарай літера «В» площею 5,80 м2, гараж літера «Г» площею 25,00 м2, сарай літера «Д» площею 7,60 м2, вбиральня літера «Е» площею 2,00 м2, колонка питна літера «І», вигрібна яма літера «II», ворота «№1», огорожа «№2», що знаходяться за адресою м.Вашківці вул.Героїв Майдану, 85, Вижницького району Чернівецької області.

Відповідно до ст.141 з відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в сумі 938,45 грн.

На підставі ст.ст.60, 63, 70 СК України, ст.ст.1, 27, 31 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п.23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.182, 328, 392, 368 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 13, ст.76, 77, 81, 258-265, 280-282, 354 ЦПК України, Суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3, житловий будинок літера «А» загальною площею 193,20 квадратних метрів, житловою площею 68,30 квадратних метрів, з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, а саме: літня кухня літера «Б» площею 54,00 м2, сарай літера «В» площею 5,80 м2, гараж літера «Г» площею 25,00 м2, сарай літера «Д» площею 7,60 м2, вбиральня літера «Е» площею 2,00 м2, колонка питна літера «І», вигрібна яма літера «II», ворота «№1», огорожа «№2», що знаходяться за адресою м.Вашківці вул.Героїв Майдану, 85, Вижницького району Чернівецької області.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 ідеальну частку у житловому будинку літера «А» загальною площею 193,20 квадратних метрів, житловою площею 68,30 квадратних метрів, з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, а саме: літня кухня літера «Б» площею 54,00 м2, сарай літера «В» площею 5,80 м2, гараж літера «Г» площею 25,00 м2, сарай літера «Д» площею 7,60 м2, вбиральня літера «Е» площею 2,00 м2, колонка питна літера «І», вигрібна яма літера «II», ворота «№1», огорожа «№2», що знаходяться за адресою м.Вашківці вул.Героїв Майдану, 85, Вижницького району Чернівецької області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, судові витрати, а саме, судовий збір в сумі 938 (Девятсот тридцять вісім) гривень 45 (Сорок пять) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачка: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (РНОКПП НОМЕР_1), зареєстрована та жителька м.Вашківці вул.Героїв Майдану, 85, Вижницького району Чернівецької області.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, останнє відоме зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_4.

Суддя: І. А. Кибич