Справа № 461/7568/18
Провадження № 2/461/185/19
УХВАЛА

29.03.2019 року. м.Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Юрків О.Р.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсними договору дарування квартири, договору купівлі-продажу квартири, іпотечного договору,-

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсними договору дарування квартири, договору купівлі-продажу квартири, іпотечного договору.

28.03.2019 року представником позивача подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, покликаючись на те, що 11 вересня 2017 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір позики, предметом якого стала грошова сума 780000 грн. у строк до 25 вересня 2017 року. У звязку з неповерненням вчасно відповідачем грошових коштів, 23 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з відповідним позовом. В ході розгляду справи ОСОБА_3 позовні вимоги визнав та заявив про готовність провести переоформлення належних йому 3/4 частин квартири 6 «б» в буд. 26 по вул. П. Чайковського у м. Львові, яке в подальшому не відбулося. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02 липня 2018 року позов ОСОБА_2 був задоволений та з ОСОБА_3 на його користь було стягнуто 780000 грн. При зверненні позивача до виконавчої служби для примусового виконання рішення суду ним було зясовано, що 09 серпня 2018 року відповідач подарував належні йому частки своїй дочці ОСОБА_4 Позивач вважає цей договір фіктивним та просить суд визнати його недійсним. Крім того, 06 листопада 2018 року між відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу спірної квартири, а 09 листопада 2018 року відповідно до договору між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 квартира передана в іпотеку. Зазначає, якщо відповідачами і надалі продовжуватиметься циклічна перереєстрація майна це зробить неможливим виконання рішення суду. Просить накласти арешт на квартиру 6 «б» в буд. 26 на вул. П. Чайковського у м. Львові (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна - 6101.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно із п. п. 4-6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Також при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв'язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; необхідності у зв'язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 всупереч вимогам ст.151 ЦПК України така подана без обґрунтування заявленого виду забезпечення позову, без надання доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, та інших відомостей, необхідних для забезпечення позову, як того вимагає ст.151 ЦПК України.

Таким чином, заявником не подано суду жодних доказів, завдяки яким можливо було б встановити чи заходи забезпечення позову, про вжиття яких просить позивач є співмірними із заявленими ним вимогами.

У п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення при задоволенні позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, данні про особу відповідача, а також відповідність заходу забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відтак, враховуючи те, що задоволення заяви про забезпечення позову призвело б до фактичного вирішення спору по суті, може суттєво порушити майнові права та законні інтереси, власника майна - ОСОБА_5, оскільки унеможливить реалізацію її прав, та у звязку з відсутністю обставин, що можуть призвести до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, підстави для задоволення заяви про забезпечення позову у формі, яку просить позивач, відсутні.

Керуючись ст. 151 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суддя, -

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсними договору дарування квартири, договору купівлі-продажу квартири, іпотечного договору, відмовити.

Повний текст ухвали виготовлено 29.03.2019 р.

Ухвала може бути повністю або частково оскаржена в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя О.Р. Юрків