Дата документу 12.07.2019 Справа № 336/4534/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/4534/18 Головуючий у 1-й інстанції: Зарютін П.В.
провадження № 22-ц/807/2092/19 Суддя-доповідач: Поляков О.З.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

Головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Крилової О.В.,

Кухаря С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжгаз» про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Запоріжгаз» про захист прав споживачів.

В обґрунтування позову зазначав, що він є власником приватного будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

23 квітня 2016 року під час перевірки контролером служби СК-ФО ОСОБА_2 було зафіксовано «несанкціоноване відновлення газоспоживання та відсутність пломби на вхідному крані», про що був складений акт про порушення № від 23.04.2016.

17.05.2016 року він прибув на засідання комісії з розгляду Акту від 23.04.2016 де його повідомили, що 03.09.2015 відбулось відключення мого будинку від газопостачання, у зв`язку із тим, що за ним, станом на 03.09.2015 обліковувався борг за спожитий природній газ в розмірі 800,00 грн.

03 вересня 2015 представники ПАТ «Запоріжгаз» прибули за адресою м АДРЕСА_2 Запоріжжя, вул. АДРЕСА_1 , та повідомили йог опро наявність заборгованості у зв`язку з чим вони мають намір здійснити відключення, однак повідомлення (попередження) про відключення від газопостачання йому не надсилалось. Між ним та представниками ПАТ «Запоріжгаз» було узгоджено відтермінувати строк оплати на два дні. Жодних дій співробітниками ПАТ «Запоріжгаз» щодо відключення будинку від системи газопостачання не здійснювалося. В обумовлений термін ним було сплачено заборгованість в повному обсязі, що підтверджується квитанцією № 14 від 05.09.2015р.

За період з 05 вересня 2015 року по 23 квітня 2016 року заборгованості у нього не виникало, рахунки які надходили за спожитий газ сплачувалися вчасно.

Під час повторного засідання комісії 20.05.2016 р. йому було надано копію Акту від 03.09.2015 № 142468, який складався представниками «Запоріжгаз» 03 вересня 2015 року. На вимогу надати оригінал Акту члени комісії відмовили, причин неможливості надання не зазначали.

07 липня 2016 року він подав заяву на ім`я комерційного директора ПАТ «Запоріжгаз» Кия А ОСОБА_3 . У заяві були викладені обставини, зокрема зазначено про те, що 03.09.2015 року його будинок від газопостачання не відключали та жодних опломбовувань не проводили. Також зазначено, що один із працівників ПАТ «Запоріжгаз» всю бесіду, яка мала місце 03.09.2015 знімав на камеру, а акт про відключення взагалі не складався.

У відповідь на своє звернення він отримав лист в якому зазначено, що його було відключено 03.09.2015 у зв`язку із заборгованістю, а також зазначено що 04.07.2015 вручено під підпис повідомлення про заборгованість у розмірі 1975,57 грн.

13 липня 2016 року його було незаконно відключено від мережі газопостачання представниками ПАТ «Запоріжгаз» за самовільне підключення до газопостачання, про що був складений Акт про відключення газових приладів № 144048 від 13.07.2016.

Після складання Акту йому було донараховано заборгованість у розмірі 38 645, 39 гривень (вказані обставини встановлені судом).

Вважає, що данні твердження не відповідають дійсності, оскільки жодних подібних повідомлень він не отримував, а заборгованість станом на 03.09.2015 року становила 800,00 грн. та була погашена у повному обсязі 05.09.2015р.

З огляду на те, що його 03.09.2015 не відключали від газопостачання, а він не здійснював самовільне підключення до газопостачання, нарахування йому заборгованості у розмірі 38 645, 39 гривень, є безпідставним.

Просив суд визнати неправомірними дії ПАТ «Запоріжгаз» по відключенню від мережі газопостачання 10 квітня 2018 року приватного будинку споживача ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 ; зобов`язати ПАТ «Запоріжгаз» безкоштовно підключити до мережі газопостачання будинок споживача ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 ; зобов`язати ПАТ «Запоріжгаз» здійснити перерахунок зайво та безпідставно нарахованих боргових зобов`язань споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, неналежну оцінку судом першої інстанції наявним в матеріалах справи доказам просив рішення суду скасувати, та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не надав належну оцінку спірним правовідносинам між сторонами та нормативно-правовим актам, які їх регулюють. Суд помилково зазначив, що відключення від газопостачання позивача відбулося на законних підставах, оскільки п.1.26 Розділу V ПБСГУ передбачає таку можливість. Проте, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що існує чіткий перелік випадків коли газопроводи негайно відключаються та жоден з цих випадків не стосуються відключення позивача, оскільки позивач мешкає у приватному будинку та не має колектору, підземного переходу, галереї, підвалу, а мережа газопроводу не проходить поряд з підпіллям будівлі. Крім того, суд не звернув уваги на те, що виток газу, який нібито мав місце на дільниці труби, балансоутримувачем якої є відповідач, а тому він не несе будь-якої відповідальності за стан чи дії відповідача пов`язані з цією трубою. Суд не надав належної оцінки письмовому попередженню про відключення, яке було направлено позивачу поштою напередодні відключення у зв`язка з наявною заборгованістю на суму 38 645,39 грн. Проте, йому ці документи на момент відключення та протягом року не надавалися.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи, що зазначений спір виник не з підстав, зазначених у ч. 4 ст. 274, апеляційну скаргу було призначено до розгляду порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 13 травня 2019 року (а.с. 103), в порядку передбаченому ст. 360 ЦПК України, особам, які беруть участь у справі, надавався строк до 30 квітня 2019 року для надання відзиву на апеляційну скаргу разом з доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам процесу.

06 червня 2019 року ПАТ по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" надало суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що визначення розрахованої вартості не облікованого об`єму та обсягу природного газу у розмірі 38 645,39 грн. є даними бухгалтерського обліку ПАТ «Запоріжгаз». Саме по собі ведення підприємством бухгалтерського обліку не створює та не змінює права та обов`язки третіх осіб. Працівниками відповідача за результатами приладового обстеження ділянки підземного газопроводу, встановлено факт витоку газу, на підставі чого було складено акт про припинення та відключення газопостачання позивача від 11.04.2018р. та було припинено газопостачання у зв`язку з наявністю витоків газу. Припинення та відключення газопостачання проведено шляхом механічного від`єднання. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставин справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Суд першої інстанції мотивував відмову у позові, невірним способом захисту, який не відповідає Закону.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відносини між газорозподільними підприємствами та фізичними особами-споживачами природного газу регулюються "Кодексом газорозподільних систем", затвердженого постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015року.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 , де відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

ПАТ «Запоріжгаз» надає позивачу послуги з газопостачання.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2016 року дії Публічного акціонерного товариства «Запоріжгаз» щодо припинення газопостачання 13 липня 2016 року за адресою АДРЕСА_1 , були визнані незаконними та зобов`язано ПАТ «Запоріжгаз» безкоштовно відновити газопостачання (а.с.14-15).

Відповідно до п. 1 ч. 7 Розділу VI Кодексу ГРС, Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку, має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача), у визначених випадках.

Згідно п. 1.26 Розділу V ПБСГУ, серед інших вимог безпечної експлуатації газопроводів і споруд, при виявленні загазованості в підвалах, підпіллях будівель, колекторах, підземних переходах, галереях газопроводи негайно відключаються. До усунення витоків газу експлуатація їх забороняється.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що Заявкою від 11.04.2018 р., Аварійно-диспетчерську службу ПАТ «Запоріжгаз», повідомлено про запах газу з підземного газопроводу в районі вул. Паризької Комуни (І.Мазепи), буд. 37 (а.с. 40).

Працівниками АДС ПАТ «Запоріжгаз», за результатом приладового обстеження ділянки підземного газопроводу, встановлено факт витоку газу, про що міститься відповідний запис в робочому аркуші маршруту №57-1 від 11.04.2018р. (а.с.42), на підставі чого було складено акт про припинення та відключення газопостачання № від 11.04.2018р. (а.с.38) та було припинено газопостачання у зв`язку з наявністю витоків газу. Припинення та відключення газопостачання проведено шляхом механічного від`єднання.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, 10 квітня 2018 року будинок споживача було незаконно відключено від мережі газопостачання представниками ПАТ «Запоріжгаз» за нібито наявну заборгованість у розмірі 38 645,39 грн. не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи, а саме копією робочого аркушу маршруту №57-1 комплексного приладового обстеження газопроводів від 11 квітня 2028 року, в якому зазначено, що відключення відбулось у зв`язку із витоком газу (підземна утеча 3,2 % Ф57), а не на підставі заборгованості (а.с. 40-43).

Вирішуючи питання заявлених вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити безкоштовне підключення до мережі газопостачання будинку споживача, суд першої інстанції вірно виходив з того, що відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу та після усунення порушень (за їх наявності) відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання, відповідно до Кодексу газорозподільних систем.

Проте, як встановлено судом першої інстанції та не спростовано належними та допустимими доказами в ході апеляційного розгляду, позивачем не надано суду доказів відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання, що передбачено відповідно до Кодексу газорозподільних систем.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що у ПАТ «Запоріжгаз» не могло виникнути обов`язку за письмовим зверненням споживача відновити позивачу газопостачання.

Вирішуючи питання в частині заявлених позивачем вимог щодо зобов`язання ПАТ «Запоріжгаз» здійснити перерахунок зайво та безпідставно нарахованих боргових зобов`язань, судом першої інстанції вірно встановлено, що 13.07.2016 р. ОСОБА_1 було відключено від мережі газопостачання представниками ПАТ «Запоріжгаз», про що був складений акт про відключення газових приладів № 144048 від 13.07.2016 р., що встановлено рішенням Шевченківського районного суду м Запоріжжя від 14.11.2016 р., яким було визнано дії ПАТ «Запоріжгаз» щодо припинення газопостачання 13.07.2016 р. за адресою: АДРЕСА_1 незаконними та зобов`язано ПАТ «Запоріжгаз» безкоштовно відновити газопостачання за вказаною адресою.

Після складання акту ОСОБА_1 було нарахована заборгованість у розмірі 38 645,39 грн.

Згідно п. 1 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 11 до цього Кодексу.

25.05.2016 р. фахівцями ПАТ «Запоріжгаз» було виявлено порушення про що складено Акт про порушення за адресою: АДРЕСА_1 Комуни АДРЕСА_4 Мазепи) АДРЕСА_1 .

Згідно п. 11 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

17 червня 2016 р. комісія з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз», яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення, розглянула акт про порушення від 25.05.2016 р. та прийняла рішення про його задоволення і здійснення перерахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості у розмірі 38645,39 грн.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції вірно встановив, що вартість необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу виникла на підставі вищенаведених вимог чинного законодавства та документів, а не внаслідок неправомірних дій по відключенню від 03.09.2015 p.

Крім того, визначення розрахованої вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу у розмірі 38645,39 грн. є даними бухгалтерського обліку ПАТ «Запоріжгаз».

Тобто, визначення розрахованої вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу, тобто дані бухгалтерського обліку, не можуть спричиняти настання негативних наслідків для Позивача чи будь-якої іншої особи.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996 - XIV від 16.07.1999 p., бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Тобто, ведення бухгалтерського обліку є супутнім елементом господарської діяльності і не є правом чи обов`язком Позивача.

Несплата ОСОБА_1 розрахованої вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу у розмірі 38645,39 грн., лише надає право відповідачу звернутися до суду із вимогою про стягнення даної суми (оскільки відповідач вважатиме порушеним своє право на одержання розрахованої вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу).

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ПАТ "Запоріжгаз" про захист прав споживача у вказаний ним спосіб не підлягає задоволенню, оскільки захист права, яке може бути порушене в майбутньому, не відповідає вимогам ч. 1 ст. 16 ЦК України.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Положеннями частини третьої статті 12 та частин першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, несплата ОСОБА_1 розрахованої вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу у розмірі 38645,39 грн., лише надає право відповідачу звернутися до суду із вимогою про стягнення даної суми (оскільки відповідач вважатиме порушеним своє право на одержання розрахованої вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу).

За вказаних обставин, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, дійшов вірного висновку, що вимоги, заявлені позивачем, не відповідають способам захисту судом цивільних прав та інтересів, передбаченим ст. 16 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги носять характер формальних міркувань, що не можуть слугувати достатньою та обґрунтованою підставою для скасування правильних по суті судових рішень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)", § 23).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 7 ч. 13, ст. 274, 367, 369 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 384, п. 1 ч. 1 ст. 389 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 12 липня 2019 року.

Головуючий:

Судді: