ПОСТАНОВА

Іменем України

08 липня 2019 року м. Кропивницький

справа № 401/2736/18

провадження № 22-ц/4809/1001/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А. М., Карпенка О.Л.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 березня 2019 року у складі судді Кадигроб С. М. і

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь на відшкодування втрат від знецінення коштів внаслідок інфляції 23 567, 20 грн та 3 відсотка річних за користування коштами за 518 днів заборгованості в сумі 7 405,98 грн, а всього 31 063,18 грн.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 27 квітня 2017 року з відповідача на користь позивача було стягнуто 173 950 грн. боргу за договором позики.

Світловодським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області було відкрите виконавче провадження № 54030689, однак, на виконання судового рішення ОСОБА_3 не сплатила жодної суми.

Рішенням Світловодського районного суду Кіровоградської області від 15 березня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення відсотків за невиконання судового рішення задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування втрат від знецінення коштів внаслідок інфляції 23 657 грн 20 коп та 3 % річних за користування коштами в сумі 7 405 грн 98 коп, всього 31 063 грн 18 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на оплату судового збору в сумі 704 грн 80 коп.

Рішення суду мотивовано тим, що рішенням суду на користь позивача стягнуто з відповідачки кошти, які остання не сплатила, а відтак, спір стосується порушення грошового зобов`язання, тому є підстави для стягнення інфляційних втрат і 3 % річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 березня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення відсотків за невиконання судового рішення і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права, а саме, ч. 5 ст. 11 та ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідач вважає, що її зобов`язання щодо сплати ОСОБА_1 боргу виникли не з рішення суду, а з договору позики, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України.

Крім того, відповідач вказує, що правовідносини між позивачем та відповідачем виникли у зв`язку з виконанням судового рішення і врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», до них не можуть бути застосовані норми, що передбачають цивільно-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.

За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 27 квітня 2017 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 вирішено стягнути борг за договором позики від 06 жовтня 2014 року в сумі 173 950 грн та судовий збір в сумі 1 913,45 грн (а. с. 9-10).

На підставі вищевказаного рішення суду, 16 травня 2017 року ОСОБА_1 отримала виконавчий лист (а. с. 11). Факт відкриття виконавчого провадження за даним виконавчим листом сторони в суді першої інстанції в письмових поясненнях не заперечували.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення відсотків за невиконання судового рішення виходячи з наступного. Предметом позову у цій справі є стягнення на підставі статті 625 ЦК України 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих за період з 27 квітня 2017 року по 01 жовтня 2018 року за невиконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Отже, рішення суду може породжувати зобов`язання між сторонами по справі. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або не грошовим.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України.

Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт).

Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), який є обов`язковим для всіх судів.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 має грошове зобов`язання перед ОСОБА_1 , що підтверджує рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 27 квітня 2017 року, про стягнення позивача 173 950 грн боргу за договором позики. З огляду на те, що ОСОБА_2 порушила вказане грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України.

Наведений в рішенні суду розрахунок інфляційних втрат та 3% річних відповідачем не оспорюється тому суд не входить в його обговорення.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 березня 2019 без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді А.М. Головань

О. Л. Карпенко