Справа № 524/1993/18
Провадження №2/524/132/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого - судді - Нестеренка С.Г., при секретарі - Бельченко Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних від суми невиплачених присуджених до сплати коштів, компенсації суми невиплачених присуджених до сплати коштів у звязку з інфляцією, пені, -,
У березні 2018 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь проценти за користування неповернутими коштами в розмірі 6322,18 грн., три відсотка річних в розмірі 526 грн. та інфляційні збитки за період прострочення в розмірі 4367,73 грн.
Посилалася на те, що на примусовому виконанні в Автозаводському ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області перебуває виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого листа виданого Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за №524/972/14-ц. Відповідно до зазначеного виконавчого листа на її користь було стягнуто з відповідача ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 4354,29 грн. та судові витрати повязані зі сплатою судового збору в сумі 234,60 грн.
14 травня 2018 року ухвалою судді позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було залишено без руху (а.с. 19).
18 травня 2018 року позивачем до суду надано клопотання про усунення недоліків згідно ухвали судді від 14 травня 2018 року (а.с. 22-23).
21 травня 2018 року ухвалою судді було відкрито провадження у справі, залучено по справі сторони, постановлено розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 26).
21 вересня 2018 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог, відповідно до яких вона зменшила розмір позовних вимог, а саме просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь індекс інфляції в розмірі 8808,65 грн., три відсотка річних в розмірі 183,25 грн., та пеню в розмірі 3173,80 грн. (а.с. 47-48).
16 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_1 надала заперечення на відзив по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені, інфляційних витрат та трьох відсотків річних (а.с. 66-67).
Ухвалою суду від 21 лютого 2019 року було залучено у справі третьою особою Автозаводський відділ державної виконавчої служби міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області та витребувано від Автозаводського ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області копії матеріалів ВП з примусового виконання рішення суду, відкритого на підставі виконавчого листа, виданого Автозаводським районним судом м. Кременчука за № 524/972/14-ц щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 коштів на користь позивача ОСОБА_1 з довідкою про розміри та дати здійснення виплат.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибула, уточнений позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві, про що подала письмову заяву.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибула повторно, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином - засобами рекомендованого поштового зв'язку, про причини своєї неявки суд не повідомляла.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором.
Згідно ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У ст. 527 ЦК України зазначено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.
Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Судом достовірно встановлено, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04 листопада 2014 року, яке набрало законної сили, у справі №524/972/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів позовну заяву ОСОБА_1 було задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 4354,29 грн.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 243,60 грн.
Рішення набрало законної сили 04 грудня 2014 року.

15 січня 2015 року на виконання рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04 листопада 2014 року було видано виконавчий лист № 524/972/14-ц.

29 січня 2015 року головним держаним виконавцем Автозаводського відділу ДВС Кременчуцького міського управління юстиції ОСОБА_4 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 46270152 з примусового виконання виконавчого листа № 524/972/14-ц виданого15 січня 2015 року на виконання рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04 листопада 2014 року.

Відповідно до листа начальника Автозаводського відділу ДВС міста Кременчук ГТУЮ Полтавської області за №42534 від 16 травня 2018 року залишок заборгованості з ОСОБА_2 станом на 16 травня 2018 року становить 2285,03 грн.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Стягнуту за рішенням суду основну суму боргу за рішенням суду відповідач частково сплатив позивачеві і станом на день розгляду даної справи заборгованість становить 2285,03 грн.

Тому, позивач має право вимагати від відповідача стягнення процентів за користування позикою та пені за прострочення сплати боргу за договором позики.

Сукупний рівень інфляційних витрат з 04 квітня 2014 року по 10 вересня 2018 року становить 2,023 грн. сума боргу 8808,65 грн., тому відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, що становить 183,25 грн..

Виплата пені не звільняє позичальника від виконання зобовязань по даному договору. Тому, з відповідача підлягає стягненню пеня в розмірі 3173,80 грн. (залишок заборгованості на 10 вересня 2018 року 13297,40 грн., три відсотки річних 183,25 грн., індекс інфляції 8808,65 грн.).

Спір щодо обчислення позивачем розміру коштів внаслідок невиконання відповідачем рішення суду між сторонами у справі фактично відсутній.

Відповідач не подав належних і допустимих доказів на спростування вказаних обставин та висновку суду щодо правомірності вимог позивача про стягнення процентів за користування позикою.

Отже, позов необхідно задовольнити та необхідно стягнути з відповідача на користь позивача проценти за користування коштами, а саме, індекс інфляції в розмірі 8808,65 грн., три відсотка річних в розмірі 183,25 грн., та пеню в розмірі 3173,80 грн. та у повернення сплаченого судового збору кошти в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 525, 526, 527, 530, 536, 612, 625 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 258, 264, 265, 273, 280, 281, 282, 283, 284, 289, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 кошти: - індекс інфляції в розмірі 8808,65 грн. (вісім тисяч вісімсот вісім гривень65 коп.); - три відсотки річних у розмірі 183,25 грн. (сто вісімдесят три гривні 25 коп. );- пеню в сумі 3173,80 грн. (три тисячі сто сімдесят три гривні80 коп.) та кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.).

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_2, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстрована та проживає: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Третя особа: Автозаводський відділ ДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області, місце знаходження: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Академіка Маслова, 15/4.

Повне рішення виготовлено 29 березня 2019 року.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти діб з дня виготовлення повного тексту рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя: