Ухвала

Іменем України

01 липня 2019 року

м. Київ

справа №753/18694/18

провадження №61-11527ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва у складі судді Сирбул О. Ф.

від 18 березня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду у складі судді Вербової І. М. від 19 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна, про визнання права власності

на майно та звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 18 березня 2019 року (занесеною до протоколу судового засідання) відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи:

ОСОБА_3 , приватний виконавець виконавчого округу міста Києва

Вольф Т. Л., про визнання права власності на Ѕ частину квартири.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції,

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 квітня 2019 року відмовлено

у прийнятті до розгляду апеляційної скарги на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 18 березня 2019 року та повернуто

її заявнику.

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду

з касаційною скаргою на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 18 березня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду

від 19 квітня 2019 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить оскаржувані ухвали скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду питання про прийняття зустрічного позову до розгляду.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи.

Частиною другою статті 17 ЦПК України встановлено, що не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи наведене, касаційна скарга в частині оскарження ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 18 березня 2019 року (занесеної до протоколу судового засідання) про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви не може бути прийнята до провадження, оскільки ухвала суду першої інстанції не переглядалась по суті в апеляційному порядку, тому не підлягає касаційному оскарженню.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 оскаржує і ухвалу Київського апеляційного судувід 19 квітня 2019 року.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

У статті 353 ЦПК України наведено перелік ухвал місцевого суду, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Оскарження ухвал суду першої інстанції про відмову у прийнятті зустрічного позову, у наведеній вище статті 353 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право апеляційного оскарження ухвал місцевого суду окремо від рішення суду, не передбачено.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційну скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Обґрунтованим є висновок апеляційного суду, що ЦПК України не передбачена можливість оскарження окремо від рішення суду ухвали місцевого суду про відмову у прийнятті зустрічного позову, а тому наявні правові підстави для повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.

Підстави вважати, що апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права, відсутні.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє

у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга

є необґрунтованою.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 18 березня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 19 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна, про визнання права власності на майно та звільнення майна з-під арешту.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк