печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2019 р. суддя Печерського районного суду міста Києва Соколов О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення належності вилученого майна та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Печерського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом до Генеральної прокуратури України, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення належності вилученого майна та зобов`язання вчинити певні дії.

Вважаю, що у відкритті провадження за вищевказаним позовом, слід відмовити виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів позову, ОСОБА_1 пред`являє вимоги до Генеральної прокуратури України, в яких просить встановити, факт, що має юридичне значення, а саме що тимчасово вилучені 28.11.2018 року з індивідуального депозитного сейфу НОМЕР_1 у приміщенні депозитарію ПАТ АБ «Південний» грошові кошти знаходяться на депозитному рахунку Генеральної прокуратури України, належать ОСОБА_7 та просить зобов`язати Генеральну прокуратуру України негайно повернути спадкоємиці за заповітом ОСОБА_1 , тимчасово вилучені з індивідуального депозитного сейфу НОМЕР_1 у приміщенні депозитарію ПАТ АБ «Південний», які на підставі постанови слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції Буряка О.О. від 01.12.2011, знаходяться на депозитному рахунку Генеральної прокуратури України.

ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачений ОСОБА_7 помер, у зв`язку з чим, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31.03.2016 року кримінальне провадження в частині його обвинувачення було закрито на підставі п. 5 ч.1 ст. 284 КПК України, однак питання про повернення коштів не вирішувалось.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільним процесуальним кодексом визначається юрисдикція та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлюється порядок здійснення цивільного судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства, як визначено частиною 1 ст. 19 ЦПК України.

Перелік підстав для відмови у відкритті провадження у справі є вичерпний і розширеному тлумаченню не підлягає.

Провадження у справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 9 ст. 100 КПК України встановлено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України, при постановленні вироку суд повинен вирішити питання, що зробити з речовими доказами, зокрема з грошима, цінностями та іншими речами, нажитими злочинним шляхом.

За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку, якщо такий спір є спором цивільним.

У разі, якщо право власності особи порушене у кримінальному провадженні, така особа, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому КПК України.

Тобто чинним кримінальним процесуальним законом передбачено способи захисту прав власника, який не є учасником кримінального провадження.

Таким чином, спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується в порядку кримінального судочинства (ч. 2 ст. 81 КПК України), у зв`язку із чим, позивач може звернутися до суду в порядку кримінального судочинства, коли виникає спір про право власності на предмети, які є речовими доказами.

На підставі вищевикладеного вбачається, що вимога позивача ОСОБА_1 , яка стосується повернення тимчасово вилученого майна має вирішуватись за правилами встановленими КПК України.

Що стосується вимоги позивача про встановлення належності тимчасово вилучених 28.11.2018 року з індивідуального депозитного сейфу НОМЕР_1 у приміщенні депозитарію ПАТ АБ «Південний» грошових коштів, на депозитному рахунку Генеральної прокуратури України, ОСОБА_7 , то слід зазначити наступне.

Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

З частини 2 ст. 315 ЦПК України вбачається, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до положень п. 5, ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Виходячи з вищевикладеного, вбачається що позивачу необхідно звернутись з вимогою про встановлення факту знаходження грошових коштів на депозитному рахунку Генеральної прокуратури України, в окремому провадженні в порядку ЦПК України.

З огляду на викладене суд, приходить до висновку, що спір з приводу якого подано заяву, підлягає вирішенню за правилами встановленими КПК України та в окремому провадженні в порядку ЦПК України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суд вважає, що у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення належності вилученого майна та зобов`язання вчинити певні дії, слід відмовити.

Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 186 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення належності вилученого майна та зобов`язання вчинити певні дії.

Зобов`язати УДКСУ у Печерському районі м. Києва повернути ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 1409,00 грн., згідно квитанції №0.0..1 від 02.10.2018 року

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.М. Соколов