__________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/3313/19
Провадження № 2/520/2610/19
УХВАЛА

02.04.2019 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Відділ центру надання адміністративних послуг Київського району державної виконавчої адміністрації Одеської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з місця реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

18 лютого 2019 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Відділ центру надання адміністративних послуг Київського району державної виконавчої адміністрації Одеської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з місця реєстрації, в якій позивач просить суд:

- визнати ОСОБА_2 таким, що тратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

- зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

При перевірці чи відповідає подана позовна заява вимогам ст. 175-177 ЦПК України, суддею були встановлені недоліки поданої заяви, узв`язку з чим, ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 19.02.2019 року вказану позовну заяву було залишено без руху, надано позивачеві строк терміном в п`ять днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків поданої заяви, а саме:

- надання до суду документа на підтвердження сплати судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, з урахуванням заявлених двох вимог, а саме сплаті підлягає судовий збір в сумі 1536 гривень 80 копійок (768,40*2=1536,80);

- зазначення інформацію про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

- засвідчення належним чином наданих до суду копій письмових доказів;

- у разі сплати судового збору в належному розмірі, роз`яснено про необхідність надати до позову відкоректований попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

- роз`яснено позивачеві, що у разі надання до суду додаткових документів до позовної заяви, у відповідності до ч.1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен надати їх копії у відповідності до кількості відповідачів та третіх осіб по справі.

Одночасно у вказаній ухвалі суду позивачеві роз`яснено, що у разі виконання недоліків поданої заяви відповідно до ухвали суду у встановлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі не усунення недоліків поданої заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

27.02.2019 року до суду від позивача надійшла заява, до якої додано оригінал квитанції про сплату судового збору в сумі 768 гривень 40 копійок.

Отже, судом встановлено, що позивачем у відповідності до ухвали суду від 19.02.2019 року не в належному розмірі сплачено судовий збір.

25 березня 2019 року позивач отримав вказану копію ухвали суду, що підтверджується розпискою про вручення копії ухвали суду.

Отже строк терміном в п`ять днів встановлений судом для усунення недоліків закінчився 01 квітня 2019 року включно.

Станом на 02 квітня 2019 року до суду жодних додаткових документів від позивача на усунення недоліків поданої заяви у відповідності до ухвали суду від 19 лютого 2019 року не надходило, як і не сповіщалось позивачем суд особисто, з урахуванням того, що позивач, як ініціатор судового провадження, має бути найбільш зацікавлений та цікавитись його ходом.

У зв`язку з чим, судом встановлено, що позивачем належним чином не усунуті недоліки поданої заяви.

Судом також враховується, що відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів..

Згідно з ч. 2 ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України..

Пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п. 36).

На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У зв`язку з тим, що позивачем недоліки поданої заяви належним чином не усунуті, суддя вважає, що у відповідності до ст. 185 ЦПК України, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Відділ центру надання адміністративних послуг Київського району державної виконавчої адміністрації Одеської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з місця реєстрації - слід повернути позивачеві та роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Відділ центру надання адміністративних послуг Київського району державної виконавчої адміністрації Одеської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з місця реєстрації - вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу судді протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Калініченко Л. В.