РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/5022/19

Провадження № 2/638/3109/19

25.06.2019 р. Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Подус Г.С.,

при секретарі - Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені Дзержинського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Позивач АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що між ним і відповідачем був укладений кредитний договір № б/н від 21.07.2016 року, на підставі якого позивачем було надано грошові кошти у розмірі 25000,00 грн, які, у свою чергу. відповідач зобов`язувався повернути у строк, встановлений договором . У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості у відповідача станом на 18.02.2019 року наявна заборгованість у розмірі 40522, 58 грн., яка складається з наступного:

-17786,00 грн. заборгованість за тілом кредиту;

-9368,32 грн. відсотки за простроченим тілом кредита;

-0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками;

-10212,42 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання;

-750,00 грн. нараховано пені за несвоєчасні сплати боргу на суму від 100 грн;

- Штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн.- штраф (фіксована частина); 1905,84 грн. (штраф складова).

Відповідач надав до суду відзив вх.№29503 від 24.06.19 року, з якого вбачається, що борг перед позивачем було погашено ще 01.04.19. На підтвердження цього було надано Виписку з рахунку за період 01.03.2019 21.06.2019, яка встановлює, що станом на 01.04.2019 заборгованість за кредитом відсутня, останнє поповнення карти готівкою було 28.03.2019 на суму 12910,37 грн., 16.03.2019 нарахування штрафів та відсотків по кредиту Банком скасовано.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору.

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 Цивільного кодексу України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №б/н від 21.07.2016 року, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 25000,00 грн.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості у відповідача станом на 18.02.2019 року була заборгованість у розмірі 40522,58 грн.

Проте відповідачем надано докази, які підтверджують факт погашення боргу ще 01.04.19. На підтвердження надано Виписку з рахунку за період 01.03.2019 21.06.2019, яка встановлює, що станом на 01.04.2019 заборгованість за кредитом відсутня, останнє поповнення карти готівкою було 28.03.2019 на суму 12910,37 грн., 16.03.2019 нарахування штрафів та відсотків по кредиту Банком скасовано.

Таким чином, аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що належними та допустимими доказами було доведено те, що у відповідача, на момент звернення позивача з позовом до суду, заборгованість була відсутня.

Стосовно судового збору суд також відмовляє з огляду на те, що борг було погашено ще до звернення позивачем до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13,263-265,275,289 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду до або через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 05.07.2019 року.

Суддя: