Справа № 203/878/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Дикаленко А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилались на те, що 15.05.2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір №ML-302/151/2008, відповідно до умов якого останньому було надано кредит в розмірі 61500 доларів США, строком до 15.05.2023 року. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 15.05.2008 року було укладено договір іпотеки №PML-302/151/2008, згідно якого в іпотеку було передано квартиру АДРЕСА_1 теперішній АДРЕСА_2 . 12.11.2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого останнє на було право вимоги за кредитними договорами, у т.ч. за кредитним договором №ML-302/151/2008 від 15.05.2008 року. Також 12.11.2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, відповідно до умов якого останнє на було права вимоги за договорами іпотеки, у т.ч. за договором іпотеки №PML-302/151/2008 від 15.05.2008 року. Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 14.07.2016 року у цивільній справі №203/2356/16-ц з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було стягнуто заборгованість за кредитним договором №ML-302/151/2008 від 15.05.2008 року в сумі 1671113 грн. 33 коп. та судові витрати в сумі 25066 грн. 70 коп., а всього стягнуто 1696180 грн. 03 коп. Посилаючись на те, що зобов`язання за кредитним договором не виконані, позивач просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ML-302/151/2008 від 15.05.2008 року в сумі 1696180 грн. 03 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки за відповідним договором №PML-302/151/2008 від 15.05.2008 року, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , що належить відповідачам на праві власності, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною за процедурою, яка передбачена Законом України «Про виконавче провадження», на рівні не нижчому за звичайної ціни на цей вид майна, визначеної на підставі оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Також позивач просив передати йому в управління предмет іпотеки, шляхом надання права примусового входу до предмету іпотеки, обладнання предмету іпотеки охоронними пристроями, заміни замків, а також укладання договорів про надання охоронних послуг щодо предмету іпотеки із спеціалізованими підприємствами, установами, організаціями.

В наданому клопотання представник позивача просив розглядати справу без його участі, зазначивши про підтримання позову.

Відповідачі в поданій заяві просили проводити судове засідання, призначене на 28.10.2019 року без їх участі. В задоволенні позовних вимог просили відмовити в повному обсязі.

З огляду на подані сторонами заяви та клопотання, враховуючи положення ч.3 ст.211, ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести подальший розгляд справи по суті за відсутності сторін, за наявними матеріалами справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши викладені в клопотанні доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 15.05.2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір №ML-302/151/2008, відповідно до умов якого останньому було надано кредит в розмірі 61500 доларів США, строком до 15.05.2023 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 15.05.2008 року було укладено договір іпотеки №PML-302/151/2008, згідно якого в іпотеку було передано квартиру АДРЕСА_1 теперішній АДРЕСА_2 .

12.11.2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого останнє на було право вимоги за кредитним договором №ML-302/151/2008 від 15.05.2008 року.

Також 12.11.2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, відповідно до умов якого останнє на було права вимоги за договором іпотеки №PML-302/151/2008 від 15.05.2008 року.

Відповідно до термінів, наведених в ст.1 Закону України «Про іпотеку» (тут та далі в редакції, що діяла на момент укладення договору іпотеки №PML-302/151/2008 від 15.05.2008 року):

-іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом;

-основне зобов`язання - зобов`язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов`язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою;

-іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов`язання або зобов`язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути

боржник або майновий поручитель;

-майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи-боржника;

-іпотекодержатель - кредитор за основним зобов`язанням;

-боржник - іпотекодавець або інша особа, відповідальна перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання.

Згідно ч.ч.1,3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частиною 2 ст.35 Закону України «про іпотеку» передбачено, що положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст.38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

В свою чергу ч.5 ст.38 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Згідно ч.1 ст.41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження,

передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Частиною 2 ст.43 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і

майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Наведені положення Закону України «Про іпотеку» встановлюють право іпотекодержателем звернутись у будь-який час за захистом його порушених прав до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб його реалізації шляхом проведення прилюдних торгів, незалежно від того, які способи задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили у відповідному договорі (в іпотечному застереженні).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 14.07.2016 року у цивільній справі №203/2356/16-ц з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було стягнуто заборгованість за кредитним договором №ML-302/151/2008 від 15.05.2008 року в сумі 1671113 грн. 33 коп., що складається з: заборгованості по тілу кредиту в сумі 1538568 грн. 50 коп. та відсотків в сумі 132544 грн. 83 коп. Також з відповідачів стягнуто судові витрати в сумі 25066 грн. 70 коп., по 8355 грн. 57 коп. з кожного.

Як зазначив позивач та не спростовано відповідачами, стягнута за рішенням суду заборгованості за кредитним договором на теперішній час не погашена. В зв`язку з цим, в рахунок погашення останньої позивач маж право на задоволення своїх вимог за рахунок іпотечного майна, що є предметом №PML-302/151/2008 від 15.05.2008 року.

Поряд з цим, суд враховує, що в своєму позові позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ML-302/151/2008 від 15.05.2008 року в сумі 1696180 грн. 03 коп., включивши до вказаної суми, як стягнуті за рішенням суду від 14.07.2016 року

заборгованість по тілу кредиту в сумі 1538568 грн. 50 коп. та відсоткам в сумі 132544 грн. 83 коп., так і стягнуті судові витрати в сумі 25066 грн. 70 коп.

В той час, як предметом іпотеки забезпечені зобов`язання позичальника за кредитним договором. В зв`язку з цим, із загальної суми заборгованості, в рахунок якої звертається стягнення на предмет іпотеки, слід виключити суму судових витрат в розмірі 25066 грн. 70 коп. та визначити розмір заборгованості в сумі 1671113 грн. 33 коп.

Початкову ціну продажу слід визначити з урахуванням приписів ст.ст.39,41,43 Закону України «Про іпотеку», виходячи із вартості предмету іпотеки, визначеної у п.4.4 договору іпотеки.

Таким чином, позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки слід задовольнити частково та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ML-302/151/2008 від 15.05.2008 року в сумі 1671113 грн. 33 коп., що складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 1538568 грн. 50 коп. та заборгованості по відсоткам в сумі 132544 грн. 83 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки за відповідним договором №PML-302/151/2008 від 15.05.2008 року, а саме: трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , яка АДРЕСА_5 з АДРЕСА_6 коридор; 2 кладова; 3 кухня; 4,5,8 житлові; 6 ванна; 7 туалет; І лоджія; ІІ балкон АДРЕСА_2 та яка належить на праві спільної часткової власності (по Ѕ частині) відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайної ціни на цей вид майна, визначеної на підставі оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, але не нижче 596550 грн.

В частині заявлених позивачем вимог про передачу йому в управління предмету іпотеки, шляхом надання права примусового входу до предмету іпотеки, обладнання предмету іпотеки охоронними пристроями, заміни замків, а також укладання договорів про надання охоронних послуг щодо предмету іпотеки із спеціалізованими підприємствами, установами, організаціями, суд враховує наступне.

Згідно ч.1 ст.34 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду.

Таким чином, передання на підставі рішення суду предмета іпотеки іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації відповідно до положень ч.1 ст.34 Закону України «Про іпотеку» є правом, а не обов`язком суду, при цьому необхідність застосування таких заходів повинна бути обґрунтованою.

Поряд з цим, суд враховує, що позивачем не наведено переконливих доводів щодо необхідності передачі йому в управління предмету іпотеки. Крім того, передача позивачу в управління квартири, що є власністю відповідачів, в якій вони зареєстровані та яку використовують для проживання, обмежить останніх у можливості користування останньою.

В зв`язку з цим, в цій частині позовних вимог в задоволенні позову слід відмовити.

При цьому, суд також приймає до уваги, що відповідачі є співвласниками квартири, що є предметом іпотеки та зареєстровані в останній. Відомостей, щодо наявності в них іншого нерухомого майна матеріали справи не містять.

Згідно кредитного договору №ML-302/151/2008 від 15.05.2009 року вбачається, що кредит надавався в іноземній валюті, на споживчі цілі.

Вказане свідчить про те, що на дані правовідносини поширюються приписи Закону України «Про мораторійна стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а тому рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії зазначеного не підлягає виконанню. При цьому, мораторій є відстроченням виконання зобов`язання, а не звільненням від його виконання і не позбавляє кредитора права на звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання боржником зобов`язання за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника) зазначене майно.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір, пропорційно до задоволених вимог, в сумі 1921 грн. по 960 грн. 50 коп. з кожного відповідача. В іншій частині понесені позивачем судові витрати покласти на останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1,33,34,35,36,38,39,41,43 Закону України «Про іпотеку», ст.ст.2,4,5,10,11,12,51,76-82,141,211,223,247,258,259,263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ML-302/151/2008 від 15 травня 2008 року в сумі 1671113 грн. 33 коп., що складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 1538568 грн. 50 коп. та заборгованості по відсоткам в сумі 132544 грн. 83 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки за відповідним договором №PML-302/151/2008 від 15 травня 2008 року, а саме: трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , яка АДРЕСА_5 з АДРЕСА_6 коридор; 2 кладова; 3 кухня; 4,5,8 житлові; 6 ванна; 7 туалет; І лоджія; ІІ балкон АДРЕСА_2 та яка належить на праві спільної часткової власності (по Ѕ частині) відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайної ціни на цей вид майна, визначеної на підставі оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, але не нижче 596550 грн.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

На час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна (04210, м.Київ, вул.Фізкультурна,28-Д, ) судовий збір в сумі 960 грн. 50 коп.1921 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна (04210, м.Київ, вул.Фізкультурна,28-Д, ) судовий збір в сумі 960 грн. 50 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28 жовтня 2019 року.

Суддя С.Ю.Казак