КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

секретар - Зиль Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 26 березня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович про визнання виконавчого напису таким,ще не підлягає виконанню , -

у с т а н о в и в :

У березні 2019 року ОСОБА_1 пред`явив позов, у якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 01.06.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. і зареєстрований в реєстрі за № 4107 про стягнення з нього на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №б/н від 17.06.2010 року. Також позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі вказаного виконавчого напису, обґрунтовану тим, що невжиття заходу до забезпечення позову може призвести до того, що майно, на яке органами ВДВС накладено арешт, може бути реалізовано до розгляду справи по суті, що ускладнить його повернення у разі можливого задоволення даного позову.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 26 березня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 01.06.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. і зареєстрованого в реєстрі за № 4107 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №б/н від 17.06.2010 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, посилаючись на те, що саме лише посилання на можливе ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відзив від ОСОБА_1 на апеляційну скаргу не надходило.

Установлено, що ОСОБА_1 у березні 2019 року звернувся до суду першої інстанції з даним позовом, який обґрунтовує незаконністю видачі приватним нотаріусом оспорюваного виконавчого напису, оскільки існує спір щодо заборгованості, банком пропущено позовну давність, а сам виконавчий напис видано в порушення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172 з подальшими змінами, згідно з яким видача виконавчих написів була можлива тільки за нотаріально посвідченими угодами .

Мотиви поданої заяви про забезпечення позову зводяться до того, що під час розгляду справи невжиття заходу до забезпечення позову може призвести до того, що майно, на яке органами ВДВС накладено арешт, може бути реалізовано, що ускладнить його повернення у разі можливого задоволення даного позову.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд оцінив обґрунтованість доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів .

Заслухавши доповідь судді, доводи апеляційної скарги, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до наступного.

Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду ( ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

З аналізу вищезазначених положень процесуального закону випливає, що заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду та є важливою гарантією захисту і реального поновлення прав учасників судового процесу. Поняття засобів забезпечення позову визначається як застосування судом процесуальних засобів тимчасового характеру, які гарантують можливість реалізації позовних вимог або сприяють збереженню існуючого положення між сторонами до винесення судового акта.

Відповідно до Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Установлено, що позивач оспорює законність видачі виконавчого напису нотаріуса.

Суд апеляційної інстанції уважає, що підставою для задоволення заяви про забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а заявлений позивачем захід забезпечення позову відповідним видом забезпечення заявленим позовним вимогам.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на наявність зв`язку між вказаним заходом забезпечення позову і предметом спору, співмірність та адекватність заходу із заявленими позивачем вимогами та враховує, що застосування судом процесуальних засобів має тимчасовий характер та гарантує можливість реалізації позовних вимог, сприяє збереженню існуючого положення між сторонами до винесення судового акта.

Аргументи апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки судом обґрунтовано необхідність забезпечення даного позову.

За таких обставин, ухвала суду є законною та обґрунтованою, підстави до скасування якої відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 26 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий : А.О. Чобіток

Судді: О.В. Немировська

Т.І. Ящук