справа № 274/1595/19
провадження № 2/0274/1455/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.19 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Замеги О.В., за участю секретаря судового засідання Павлюк-Жук А.В., розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малосілківської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в:

18.03.2019 позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті її батька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог посилається на те, що після смерті її батька- ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами АДРЕСА_1 . Після звернення до Бердичівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на домоволодіння, а тому змушена звернутися до суду.

В підготовче судове засідання позивачка не з`явилась, у наданій суду заяві просить суд розглянути справу в її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю.

Представник відповідача - ОСОБА_3 , в наданій суду заяві позовні вимоги визнав. Просив розглянути справу в його відсутності.

У відповідності до частини другої ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався.

Згідно положень ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в підготовчому засіданні у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка є донькою - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження, свідоцтва про укладення шлюба, свідоцтва про смерть(а.с. 6, 17, 18).

За життя ОСОБА_2 склав заповіт, яким заповів жилий будинок та господарські будівлі в АДРЕСА_1 , в рівних долях ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с. 7).

ОСОБА_4 від прийняття спадщини відмовився, його заява є в матеріалах спадкової справи.

Згідно довідки КП "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" за № 1997 від 06.12.2018, на житловий будинок по АДРЕСА_1 право власності не зареєстровано, правоустановчі документи не оформлені(а.с. 16).

Відповідно до довідки Малосілківської сільської ради за № 651 від 28.11.2018, головою двору по АДРЕСА_1 був ОСОБА_2 .. Документи на житловий будинок не виготовлялись(а.с. 9).

Згідно технічного паспорту виготовленого 03.12.2018 на ім`я позивачки, будинок АДРЕСА_1 побудованой 1960 року(а.с. 19-24).

Державний акт на право приватної власності на ім`я ОСОБА_2 на земельну ділянку по АДРЕСА_1 не видавався(а.с. 15).

Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджується копією постанови від 08 лютого 2019 року(а.с. 14).

Статтею 1216 Цивільного Кодексу України(далі ЦК України), передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Враховуючи чинне на момент спорудження будинку законодавство, всі господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належати громадянам і були побудовані до Указу президії Верховної Ради Української РСР від 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», і під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не відносяться до категорії самовільних (самочинних) (п.3.3. Інформаційного листа ВССУ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року).

В судовому засіданні доказів, які б заперечували факт права власності у померлого ОСОБА_2 на спадкове майно не встановлено, а також не встановлено інших осіб які б претендували на це право, окрім позивача.

Оскільки позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права на домоволодіння у нотаріуса, а в судовому засіданні встановлено, що жилий будинок та господарські будівлі в АДРЕСА_1 , рахується за ОСОБА_2 , враховуючи, що зазначені обставини є перешкодою для набуття позивачем права власності на зазначене спадкове майно, є підстави у судовому порядку визнати за позивачем право на спадкування майна за законом в порядку ст.ст. 328, 392, 1261 ЦК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню.

Керуючись ст.ст. 355, 368, 370, 372, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 60, 70 СК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76, 259, 263- 265, 268, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож . АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті її батька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть також подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий суддя О.В.Замега