РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/18054/18

Провадження № 22-ц/4815/915/19

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: Смолій Л.Д.,

Ухвала постановлена в м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючий : Боймиструк С.В.,

суддів: Гордійчук С.О., Хилевича С.В.

секретар судового засідання: Тхоревський С.О.,

учасники справи: Грозік І.І., ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 07 травня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність заступника начальника відділу Рівненського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Рівненській області Давидовича Р.О., -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_3 , як боржник у виконавчому провадженні ВП № 56959110, звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність заступника начальника відділу Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області Давидовича Р.О. та просить визнати бездіяльність, що полягала в неповерненні виконавчого листа № 569/1221/16-ц стягувачу Рівненській обласній асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» неправомірною та зобов`язати повернути стягувачу виконавчий лист, виданий 31.01.2017 року в справі №569/1221/16-ц з примусового виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 квітня 2016 року.

Заявник у своїй заяві зазначає, що державний виконавець, який наділений необхідним обсягом повноважень, не перевірив належності майна, яке підлягає передачі стягувачу, боржнику та відкрив виконавче провадження неправомірно. Посилаючись на вимоги п.6 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» вважає, що виконавчий документ повинен бути повернутий стягувачу, оскільки нежитлова будівля адміністративного будинку (літ. А-4) загальною площею 1512 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 не належить ОСОБА_3 , отже він позбавлений можливості виконати судове рішення.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 07 травня 2019 року в задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовлено.

Вважаючи ухвалу суду незаконною, прийнятою із неправильним застосуванням норм матеріального права ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку.

В поданій апеляційній скарзі вважає оскаржувану ухвалу незаконною. Вказує, що суд першої інстанції без жодного власного обґрунтування та встановлення обставин, не мотивовано погодився із правовою оцінкою викладеною в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2019 року, якою йому відмовлено в задоволенні позову про скасування постанови про накладення штрафу у виконавчому провадженні.

Вказує, що до відкриття виконавчого провадження, він не являвся власником нежитлової будівлі адміністративного будинку і як наслідок, фактично не міг та не може виконувати покладеного на нього за рішенням суду зобов`язання з передачі майна стягувачу. Крім того зазначена нежитлова будівля в складі 1512 кв.м відсутня так, як розподілена на окремі частини, що в черговий раз свідчить про неможливість виконання рішення суду в редакції ухваленого рішення.

Зазначає, що відсутність у нього вищезазначеного майна, свідчить про обов`язок державного виконавця повернути виконавчий документ без виконання стягувачу, чого ним не вчинено.

Стверджує, що єдиним аргументом перебування у нього майна, що підлягає передачі, для суду, було нібито його визнання цього задовго до пред`явлення виконавчого документу для виконання (2017 рік). Однак ним даний факт заперечується, а доказів в спростування його заперечення не надано.

Враховуючи викладене, просив скасувати ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 07 травня 2019 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги ОСОБА_3 .

У поданому на апеляційну скаргу відзиві, представник Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" - адвокат Грабовський В.А., вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягають задоволенню.

Зазначає, що асоціація "Рівнеагробуд" при подачі заяви про примусове виконання рішення повідомила про виконання вказаного судового рішення в частині розпорядження таким майном. Водночас, таке судове рішення не було виконане боржником добровільно в частині передання нерухомого майна стягувачу. Водночас, ОСОБА_3 під час розгляду інших судових справ наполягав та наполягає на тому, що адміністративна будівля по АДРЕСА_1 перебуває в його фактичному володінні та користуванні.

Вказує, що покликання ОСОБА_3 , що вищезазначена будівля не перебуває у його володінні та користуванні лише з метою унеможливлення виконання рішення Рівненського міського суду від 18.06.2016 року про витребування від нього такого майна. Дані обставини встановлені рядом судових рішень, в інших справах, які набрали законної сили. Стверджує, що після червня 2016 року, незважаючи на те, що як стверджує ОСОБА_3 він не є власником вказаної адмінбудівлі, заявник продовжує розпоряджатися вказаним нерухомим майном.

За наведеного, вважає, що суд першої інстанції не вчинив будь-яких порушень процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвал и від 07.05.2019 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 , тому просить апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Представник ОСОБА_3 адвокат Грозік І.І., в судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, оскільки перебуває у відпустці. В поданому клопотанні керівник ДВС просив розглядати справу без їх участі.

Представник стягувача адвокат Грабовський В.А. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги на дії державного виконавця, суд першої інстанції дійшов висновку, що у державного виконавця були відсутні підстави для повернення виконавчого документу стягувачу.

Колегія суддів погоджується з вищенаведеними висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

Згідно вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18.04.2016 року у справі №569/1221/16-ц позовні вимоги Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» до ОСОБА_3 про витребування майна і зобов`язання його повернення задоволено в повному обсязі.

Витребувано з володіння ОСОБА_3 нежитлову будівлю адміністративного будинку (літ. А-4) загальною площею 1512 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 на користь Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд».

Зобов`язано ОСОБА_3 передати Рівненській обласній асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» нежитлову будівлю адміністративного будинку (літ. А-4) загальною площею 1512 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , без вчинення з його боку, а також з боку третіх осіб будь-яких перешкод Рівненській обласній асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» щодо володіння, користування і розпорядження нежитловою будівлею адміністративного будинку (літ. А-4) загальною площею 1512 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 . Рішення набрало законної сили 10 червня 2016 року. (а.с. 40-61).

31.01.2017 року на виконання зазначеного рішення Рівненським міським судом видано виконавчий лист у справі №569/1221/16-ц. а 08.08.2018 року стягувач звернувся до Рівненського міського відділу ДВС ГТУ юстиції у Рівненській області з заявою про прийняття до виконання вищевказаного виконавчого листа. (а.с.62,63)

Постановою заступника начальника відділу Рівненського міського відділу ДВС ГТУ юстиції у Рівненській області від 09.08.2018 року відкрито виконавче провадження №56959110 з виконання виконавчого листа від 31.01.2017 року №569/1221/16-ц. (а.с.64)

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Постановою заступника начальника відділу Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Давидовичем Р.О. від 10 вересня 2018 року за невиконання без поважних причин боржником рішення накладено на ОСОБА_3 штраф на користь держави у розмірі 1700 гривень.

Постанова про накладення штрафу на заявника ОСОБА_3 була ним оскаржена до Рівненського окружного адміністративного суду, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2019 року, яка набрала законної сили 30 січня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

При цьому апеляційний суд в своїй постанові зазначив, що виконання рішення Рівненського міського суду по справі № 569/1221/16-ц від 18.04.2016 року в частині витребування майна, зокрема, переходу права власності на майно до БІЛДІНГ ЕНД ФАЙНЕНС ЛТД, а в подальшому - до міжнародної господарської компанії Юнайтед Консалт ЛТД та проведення державної реєстрації такого права власності за відповідними юридичними особами, не є доказом виконання зазначеного судового рішення в частині зобов`язання передачі будинку без вчинення перешкод для стягувача, а лише підтверджує офіційне визнання і державну реєстрацію права власності на таке майно за стягувачем. Також суд звертає увагу, що акт приймання - передачі активів від 28.09.2016 року є документом, що підтверджує факт подальшого розпорядження таким майном його власником.

Крім того, із поданих ОСОБА_3 позовів, зокрема у справі №817/364/17 та у справі №569/12571/17 вбачається, що позивач безпосередньо стверджує про те, що нежитлова будівля, адміністративний будинок (літ. А-4), загальною площею 1512,0 кв.м., яка розташована в АДРЕСА_1 перебуває у його володінні та користуванні.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звертався до Рівненського міського суду із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає до виконання, мотивуючи її тим, що він не є власником майна, яке за виконавчим листом має бути передане ним Рівненській обласній асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд».

У задоволенні вказаної заяви ОСОБА_3 відмовлено, та встановлено, що у заяві про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню ОСОБА_3 безпосередньо стверджує, що 20.11.2014 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Приват Євробуд» було укладено Договір оренди нежитлового приміщення №1 про передачу в тимчасове платне користування та володіння нежитлову будівлю, адміністративний будинок (літ. А-4), загальною площею 1512,0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний договір за твердженням ОСОБА_3 він переуклав 26.12.2017 року на новий термін. Тобто, заявник і після 13.06.2016 року продовжує розпоряджатися вищезазначеним нерухомим майном, яке за рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18.04.2016 року у справі №569/1221/16-ц був зобов`язаний передати для Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд».

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі.

З огляду на викладене та норми ст. 3, 26, 63, 74 Закону «Про виконавче провадження», судом першої інстанції було зроблено правильний та обґрунтований висновок, опираючись на рішення судів в інших справах, які набрали законної сили, про те, що у державного виконавця були відсутні підстави для повернення виконавчого документу стягувачу.

Відповідно до ч.2, 3 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 07 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 05 липня 2019 року.

Головуючий С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

С.В. Хилевич