Головуючий суду 1 інстанції - Соболєв Є.О.
Доповідач -Дронська І.О.
Справа № 408/4931/17-ц
Провадження № 22-ц/810/401/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Луганського апеляційного суду:

головуючого судді Дронської І.О.,

суддів: Карташова О.Ю., Стахової Н.В.,

за участю секретаря Вовчанської С.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження

апеляційні скарги ОСОБА_1 на ухвали Біловодського районного суду Луганської області від 27 березня 2019 року про ухвалення додаткового рішення та роз`яснення заочного рішення, постановлені у складі судді Соболєва Є.О. 27.03.2019 року в смт.Біловодськ

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Біловодського районного суду Луганської області з клопотанням про роз`яснення заочного рішення Біловодського районного суду Луганської області від 26 березня 2018 року, ухваленого у цивільній справі № 408/4931/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним, яким позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково та визнано дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 , укладеного 05 травня 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а в іншій частині позову було відмовлено, посилаючись на те, що за зверненням позивача до державного реєстратора для державної реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі рішення суду їй було відмовлено з тих підстав, що рішення неможливо виконати, оскільки з резолютивної частини рішення не зрозуміло, хто саме придбав житловий будинок і тим самим набув право власності. Просила суд роз`яснити судове рішення для можливості державної реєстрації права власності.

Крім того, 13.02.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Біловодського районного суду Луганської області з клопотанням про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 408/4931/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним у якій було ухвалене заочне рішення від 26 березня 2018 року, посилаючись на те, що її позов містив три вимоги, а саме: 1. Визнати дійсним договір купівлі-продажу; 2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на об`єкт нерухомого майна незавершеного будівництва, що знаходиться в АДРЕСА_1 ; 3. Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , але у рішенні суду, яким були частково задоволені позовні вимоги, у резолютивній частині зазначено про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 , а в іншій частині позову відмовлено, при цьому у мотивувальній частині рішення зазначено, що суд відмовляє у визнанні за позивачем права власності на нерухоме майно, оскільки право власності виникає в силу Закону, зокрема на підставі ч.3 ст.334 ЦК України після набрання чинності таким рішенням суду, а про право власності на земельну ділянку позиція суду не зазначена. Просила суд ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 408/4931/17 за позовом ОСОБА_1 стосовно позовної вимоги щодо визнання права власності на земельну ділянку, а саме визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0679 га, кадастровий номер НОМЕР_2 та визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0679 га, кадастровий номер НОМЕР_2 та визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_1 .

Ухвалою Біловодського районного суду Луганської області від 27 березня 2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про роз`яснення заочного рішення відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що проблема із виконанням судового рішення виникла не через його незрозумілість, а через часткове задоволення позовних вимог. Позиція суду, яким ухвалено рішення є хибною, наведена судом норма закону свідчить про помилковість, при ухваленні рішення застосування судом положень закону щодо нерухомого майна при відмові у задоволенні позовної вимоги про визнання права власності на спірний будинок. У даному випадку роз`яснення рішення виключається, оскільки має місце помилкове застосування закону при вирішенні позовних вимог судом, тому його роз`яснення призведе до зміни його змісту, що суперечить наведеній вище нормі закону, тому у задоволенні відповідного клопотання позивача слід відмовити.

Ухвалою Біловодського районного суду Луганської області від 27 березня 2019 року про ухвалення додаткового рішення у задоволенні клопотання ОСОБА_1 щодо ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 408/4931/17-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що мотивувальна частина рішення у справі дійсно не містить обґрунтування прийнятого рішення щодо відмови у задоволенні позовної вимоги позивача про визнання права власності на земельну ділянку для ведення селянського господарства за адресою розташування спірного будинку. Суд виносить додаткове рішення лише у випадку не вирішення певної позовної вимоги, стосовно якої сторони подавали докази і давали пояснення. Навпаки, відсутність обґрунтування прийнятого рішення не є підставою для винесення додаткового рішення суду, а підставою для його оскарження в апеляційному порядку, тому у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення слід відмовити.

Не погоджуючись із зазначеними ухвалами суду першої інстанції, позивачем подані апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, скаржник ОСОБА_1 просила скасувати зазначені ухвали та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу Біловодського районного суду Луганської області від 27 березня 2019 року про роз`яснення заочного рішення мотивована тим, що після набрання рішенням суду законної сили позивач не має можливості зареєструвати право власності, оскільки в резолютивній частині рішення не можливо визначити хто був набувачем. Державним реєстратором на її звернення їй було повідомлено, що рішення неможливо виконати, оскільки з резолютивної частини рішення не зрозуміло, хто саме придбав житловий будинок і тим самим набув право власності. Іншої можливості як захистити своє право ніж звернення до суду позивач не має, тому і звернулась до суду з клопотанням про роз`яснення рішення, але їй було відмовлено. Скаржник вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у роз`ясненні рішення, що набрало законної сили але є незрозумілим для його виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу Біловодського районного суду Луганської області від 27 березня 2019 року про відмову у винесенні додатково рішення мотивована тим, що рішення від 28.03.2018 року, яким визнано договір купівлі-продажу дійсним та відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо визнання за позивачем права власності на нерухоме майно суд вирішив питання тільки щодо житлового будинку і в рішення суду не визначена позиція суду щодо земельних ділянок. Скаржник вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у винесенні додаткового рішення.

Відповідач ОСОБА_2 не скористалась своїм правом щодо подання відзивів на апеляційні скарги ОСОБА_1

Сторони, яких було належним чином повідомлено про дату, місце та час розгляду справи у судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. У апеляційних скаргах ОСОБА_1 заявлені клопотання про розгляд справи без участі скаржника.

Справу розглянуто на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України без участі сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено колегією суддів заочним рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 26 березня 2018 року, ухваленому у цивільній справі № 408/4931/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та визнано дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 , укладеного 05 травня 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а в іншій частині позову відмовлено, а.а.с.46, 47.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про роз`яснення зазначеного заочного рішення суд першої інстанції дійшов висновку про хибну позицію та помилковість застосування норм матеріального права Біловодським районним судом Луганської області, який 26.03.2018 року ухвалив заочне рішення у цивільній справі № 408/4931/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним, що, як вважає колегія суддів, є неприпустимим, оскільки суд першої інстанції не має повноважень щодо перегляду рішення суду першої інстанції та надавати правовий аналіз висновкам цього суду, викладених у рішенні, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Роз`яснення рішення - це спосіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення у більш ясній і зрозумілій формі.

Як вбачається з доводів клопотання про роз`яснення судового рішення ОСОБА_1 посилається на незрозумілість резолютивної частини рішення щодо його виконання, оскільки у резолютивній частині не зазначено, хто є покупцем, який придбав нерухоме майно та набув на це майно право власності, а хто є продавцем нерухомого майна.

При цьому, на неможливість виконання рішення, ОСОБА_1 посилається на відмову державного реєстратора у державній реєстрації права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно - житловий будинок по АДРЕСА_1 з тих підстав, що з резолютивної частини рішення не зрозуміло, хто саме придбав житловий будинок і тим самим набув право власності.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009, №14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Як вбачається з мотивувальної частини заочного рішення Біловодського районного суду Луганської області від 26 березня 2018 року, ухваленому у цивільній справі № 408/4931/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним судом першої інстанції встановлено факт передачі ОСОБА_1 грошових коштів за будинок по АДРЕСА_1 , а також факт укладення між сторонами договору купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 та належне виконання позивачем ОСОБА_1 договору купівлі-продажу щодо передачі відповідачу ОСОБА_2 обумовленої суми грошей, а відповідачем - ОСОБА_2 . - часткового виконання договору в частині передачі нерухомості та ухилення від нотаріального посвідчення договору.

При цьому дійсно, судом першої інстанції, а ні в мотивувальній частині заочного рішення, а ні в резолютивній його частині, не зазначено правового статусу сторін договору купівлі-продажу, а саме визначення, хто саме у договорі купівлі-продажу виступає продавцем, а хто покупцем, що позбавляє можливості позивача ОСОБА_1 права на передбачену законом гарантію щодо виконання судового рішення.

З урахування зазначених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином не з`ясував усі обставини, що мають значення у справі та порушив норми процесуального права, у тому числі й п.3 ч.1 ст.260 ЦПК України щодо вимог до мотивувальної частини ухвали, оскільки колегія суддів вважає, що по суті клопотання за доводами ОСОБА_1 суд першої інстанції не зазначив мотивів відмови у задоволенні клопотання про роз`яснення рішення, окрім мотивів щодо хибності позиції суду при ухваленні заочного рішення, яке набрало законної сили та яке позивач просила роз`яснити.

Щодо відмови суду першої інстанції у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Як встановлено колегією суддів заочне рішення Біловодського районного суду Луганської області від 26 березня 2018 року у цивільній справі № 408/4931/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним було ухвалене у складі головуючого судді Цимбал Ю.Ю.

Відповідно до ч.3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється у тому самому порядку, що й судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.02.2019 року Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою за заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 408/4031/17-ц визначено склад колегії суддів: Соболєв Є.О. - головуючий суддя, а.с.70, яким і була постановлена у справі оскаржувана ухвала.

Між тим, як вбачається з положень ч.3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі у тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009, №14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах.

На зазначені вимоги суд першої інстанції уваги не звернув та постановив ухвалу про відмову в ухваленні додаткового рішення з грубим порушенням норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі , і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувані ухвали від 27.03.2019 року щодо роз`яснення судового рішення та ухвалення додаткового рішення, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та порушив норми процесуального права, що призвело до постановлення помилкових ухвал, а тому на підставі ст.379 ЦПК України зазначені ухвали підлягають скасуванню із направленням справи для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Біловодського районного суду Луганської області від 27 березня 2019 року про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Біловодського районного суду Луганської області від 27 березня 2019 року про роз`яснення рішення задовольнити.

Ухвалу Біловодського районного суду Луганської області від 27 березня 2019 року про ухвалення додаткового рішення та ухвалу Біловодського районного суду Луганської області від 27 березня 2019 року про роз`яснення рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий І.О. Дронська

Судді О.Ю. Карташов

Н.В.Стахова