Справа № 738/2147/18
№ провадження 2/738/82/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 року Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді: Савченка О.А.

за участю

секретаря: Лях Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за первісним позовом ОСОБА_1 до Менської міської ради Чернігівської області, Киселівської сільської ради Менського району Чернігівської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Менської міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А H О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Менської міської ради Чернігівської області, Киселівської сільської ради Менського району Чернігівської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свій позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина на частку в нерухомому спадковому майні, що розташоване по АДРЕСА_1. Спадкоємцем за заповітом після його смерті є позивач по справі - ОСОБА_1 Фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, де їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів та було рекомендовано звернутися до суду. Просить визнати за нею право власності на 3/4 частки житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4.

В лютому 2019 року до суду з зустрічним позовом звернувся ОСОБА_3. В даному позові просить визнати за ним право власності на 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4.

Позивачі в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви в яких просять розглянути справу без їх участі, позови підтримують та просять їх задовольнити.

Представники Менської міської ради Менського району Чернігівської області та Киселівської сільської ради Менського району Чернігівської області в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про можливість проведення розгляду справи без участі позивачів та відповідачів на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як визначено ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З Довідки Менської міської ради Менського району Чернігівської області № 615/5 від 02 липня 2018 року вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 мало статус колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_4, членами колгоспного двору були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 44).

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, визначено щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються положення цього Кодексу до тих прав і обов'язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності.

У відповідності до вимог ст.. 120 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року власність колгоспного двору належить всім членам без визначення долі кожного з них.

Згідно ст. 123 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток всіх членів двору.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.6 постанови від 22.05.1995 року № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), до правовідносин, що виникли до 15.04.1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що зберіглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 станом на 15 квітня 1991 року належав на праві власності у рівних частках ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Як встановлено в судовому засіданні ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Киселівка Менського району Чернігівської області померла ОСОБА_6 (а.с. 8).

Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно - 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_1.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, визначено щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються положення цього Кодексу до тих прав і обов'язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності.

У відповідності до вимог ст. 530 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також у разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках брати і сестри померлого, я також дід і бабка померлого як з боку батьку так і з боку матері (друга черга).

Згідно ст. 548 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Статтею 549 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року та статтею 1268 Цивільного кодексу України в редакції 2004 року спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку. який починається з часу відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї.

Отже, спадкоємцем другої черги після смерті ОСОБА_6 є її брат ОСОБА_4, який фактично прийняв спадщину.

Як встановлено в судовому засіданні ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Киселівка Менського району Чернігівської області померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого виконкомом Киселівської сільської ради Менського району Чернігівської області 06 березня 2002 року (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на спадкове майно - 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_1.

У відповідності до вимог ст. 529 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (в тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5 був її чоловік ОСОБА_4, який фактично прийняв спадщину, але юридично її не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 (а.с. 11).

За життя спадкодавцем було складено заповіт від 13 вересня 2002 року, в якому він на випадок смерті зробив розпорядження, що все його майно, яке до дня смерті виявиться йому належне, в чому б воно не заключалось і де б воно не знаходилося, в тому числі і жилий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_1 (а.с. 12).

Відповідно до ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що ОСОБА_3 має право на обов'язкову частку в спадковому майні, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 (а.с. 82-84).

В установлений законом строк ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулася до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, але їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок, про що свідчить постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 46, 94).

Враховуючи, що спадкодавці за життя правовстановлюючі документи на частку житлового будинку з надвірними будівлями, не оформили, позивачі позбавлені можливості в нотаріальній конторі оформити спадщину на своє ім'я.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити як первісний так і зустрічний позов.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 141, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В:

Первісний позов ОСОБА_1 до Менської міської ради Чернігівської області, Киселівської сільської ради Менського району Чернігівської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_4, зареєстрована та проживає по АДРЕСА_2) право власності на 3/4 частки житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Киселівка Менського району Чернігівської області).

Зустрічний позов ОСОБА_3 до Менської міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_5, проживає по АДРЕСА_3) право власності на 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Киселівка Менського району Чернігівської області).

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий О.А. Савченко