Справа №463/6918/19
Провадження №8/463/4/19
УХВАЛА

25 жовтня 2019 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Гирич С. В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Личаківського районного суду м.Львова від 10 лютого 2010 року у зв`язку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третіх осіб ОКП ЛОР БТІ та ЕО, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсним розпорядження Личаківської районної адміністрації, свідоцтва про право власності на гараж, визнання недійсним договору купівлі-продажу гаражу та витягу про реєстрацію права власності на гараж, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Личаківського районного суду м.Львова від 10 лютого 2010 року у зв`язку з нововиявленими обставинами, в якій просить переглянути дане рішення. В обґрунтування заяви, як на підставу для перегляду рішення у зв`язку з нововиявленими обставинам, посилається на те, що у рішенні суду від 10 лютого 2010 року, головуючим у справі було зазначено, що відповідач ОСОБА_2 , відповідно до розпорядження райвиконкому Червоноарміської районної ради від 26.06.1990 р., № 393 приватизував вказане нежитлове примішення АДРЕСА_1 , по АДРЕСА_2 , яке іменується «гаражем», а розпорядженням Личаківської районної адміністрації ЛМР від 11.03.2005 р., йому було видано свідоцтво про право власності. При цьому судом було зазначено, що нежитлових приміщень під літерами І, II, XIII згідно робочого ескізу поверхового плану проводилася експертна оцінка. Згідно свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_3 підвал площею 15 кв.м. під літерою II, було приватизоване у 1994 році і належить до кв. АДРЕСА_4 . При цьому на момент розгляду вказаної цивільної справи не було відомо, що приміщення під літерою, XIII є самовільною прибудовою. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 30 жовтня 2012 року, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 , «Про зобов`язання вчинити дії» було встановлено, що Актом комісії управління охорони історичного середовища від 12.07.2005 р.. та висновком судово-будівельної експертизи було встановлено, що «гараж» літера, XIII, є самовільною прибудовою, що псує комори у підвалі внаслідок підняття рівня балкону до висоту 30 см. А спорудження під » літерою, XIII, є балконом, який підлягає відновленню. Ця обставина не була відома суду у 2010 році на момент розгляду вказаної вище цивільної справи, а тому рішення суду від 10 лютого 2010 року, підлягає перегляду за нововиявленими обставинами. Крім того рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 18 грудня 2014 року за позовом ОСОБА_3 , до нього, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третьої особи Львівське комунальне підприємство «№ 500» «Про стягнення матеріальної та моральної шкоди» було встановлено, що відповідач ОСОБА_3 , був зобов`язаний згідно рішення Личаківського районного суду м. Львова від 30 жовтня 2012 року, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 , «Про зобов`язання вчинити дії», провести відновлювальний ремонт, а саме демонтувати самовільну прибудову під літерою XIII. Однак цього він не зробив, а тому він демонтуючи бетонно-рубероїдне покриття діяв правомірно. Цю обставину вважає нововиявленою, що є підставою для перегляду рішення суду від 10 лютого 2010 року.

Вивчивши заяву та матеріали справи, суд вважає необхідним відмовити у відкритті провадження за нововиявленими обставинами з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Личаківського районного суду м.Львова від 10 лютого 2010 року набрало законної сили 20 травня 2010 року. Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 20.05.2010 року рішення Личаківського районного суду м.Львова від 10.02.2010 року залишено без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави визначеної п.1 ч.2 ст.423 цього кодексу учасниками справи протягом 30 днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 424ЦПК України з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подана:

1) з підстави, визначеної п. 1 ч.2 ст.423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Проте, заява про перегляд вказаного рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами подана заявником лише 16.08.2019 року, тобто, після спливу трирічного строку, визначеного п.1 ч.2 ст.242 ЦПК України.

Відповідно до положень ч.3 ст.424 ЦПК України строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 30.03.2012 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Відповідно до п. 13 вказаної Постанови Пленуму встановлений абзацом 2 частини першої статті 362 ЦПК України трирічний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, є присічним і поновленню не підлягає. Недодержання умови щодо цього строку є підставою для відмови у відкритті провадження у зв`язку з нововиявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строку для звернення до суду за захистом порушених прав.

Зважаючи на викладене, оскільки ОСОБА_1 строк для подання заяви про перегляд судового рішення, встановлений п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України, пропущений, вказаний строк є присічним і поновленню не підлягає, вважаю, що у відкритті провадження за заявою про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 423-425, 427 ЦПК України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Личаківського районного суду м.Львова від 10 лютого 2010 року у зв`язку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третіх осіб ОКП ЛОР БТІ та ЕО, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсним розпорядження Личаківської районної адміністрації, свідоцтва про право власності на гараж, визнання недійсним договору купівлі-продажу гаражу та витягу про реєстрацію права власності на гараж.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя: Гирич С. В.