Справа № 562/490/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" березня 2019 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області в складі:

головуючого судді Ємельянової Л.В.

за участю секретаря Аврамчук Н.П.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Здолбунові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, вказуючи, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 1991 року. Від спільного життя мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Стверджує, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Спільне подружнє життя, яке б грунтувалося на почуттях взаємної любові та поваги не склалося. Між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага. Це привело до того, що з червня 2018 року вони фактично не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство.

Прийшов до висновку, що примирення неможливе, сім'я існує формально. Просить шлюб з відповідачем розірвати, неповнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з матір'ю.

Сторони в судове засідання не з'явилися.

В заяві на ім'я суду позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує у повному об'ємі. Просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов, судові витрати покласти на нього.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій позов визнає, на розірвання шлюбу згідна. Просить розглянути справу без її участі, після розірвання шлюбу залишитиїй прізвище "Мацканич".

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони протягом останніх десяти місяців не проживають як сім'я, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки. При взаємовідносинах, які склалися між ними, суд вважає, що сім'я існує формально, збереження її неможливе.

Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися та засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Згідно положень ч.3 ст.160 Сімейного кодексу України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Таким чином, позовна вимога щодо визначення місця проживання дитини судом не вирішується, оскільки дочка сторін вже досягла чотирнадцяти років.

За таких обставин позов підлягає до часткового задоволення.

Статтею 113 Сімейного кодексу України встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Керуючись ст.ст.12, 81, 197-200, 263-265 ЦПК України, на підставі ст.ст.105, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 20 вересня 1991 року у районному відділі ЗАГС м.Здолбунів Рівненської області, актовий запис № 191, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище "Мацканич".

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (підпункт 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України).

С у д д я