ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/271/19 Справа № 200/1836/15-ц Головуючий у першій інстанції: Кудрявцева Т.О. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Вітько Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_3 на заочне рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 17 листопада 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Південкомбанк" до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

30 січня 2015 року ПАТ КБ "Південкомбанк" звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 05.07.2005 року між ним та ОСОБА_4 був укладений договір №66/01-05, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 30000,00 доларів США зі сплатою за користування кредитом 17% річних від суми кредиту з кінцевим терміном повернення 05.07.2008 року. Крім того, 04.05.2006 року між позивачем та ОСОБА_4 був укладений ще один договір №19/01-06, відповідно до якого ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 25000,00 доларів США зі сплатою 14% річних від суми кредиту з кінцевим терміном повернення 03.05.2009 року. Додатковою угодою №1 до цього кредитного договору від 08.08.2006 року сума кредиту була збільшена до 42913,59 доларів США та збільшена процентна ставка до 15%, термін повернення не змінився. Додатковою угодою №2 до цього кредитного договору від 17.08.2006 року сума кредиту була збільшена до 102913,59 доларів США, процентна ставка залишилася 15%, термін повернення не змінився. З метою забезпечення виконання зобов'язання за вказаними кредитними договорами, між позивачем та ОСОБА_3 були укладені договір поруки №67/03-05 від 14.11.2005 року та договір поруки №12/03-06 від 04.05.2006 року. Таким чином, ОСОБА_3 прийняв на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язанням ОСОБА_4 Позивачем зобов'язання було виконано в повному обсязі, надавши відповідачам грошові кошти загальною сумою 132913,59 доларів США. В порушення умов договорів ОСОБА_4 зобов'язання за вказаними договорами належним чином не виконала, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 26.01.2015 року становить 134935,13 доларів США, з яких заборгованість за договором №66/01-05 від 05.07.2005 року в розмірі 19037,74 доларів США (заборгованість за кредитом - 16649,60 доларів США та відсотки за користування кредитом - 2388,14 доларів США); та заборгованість за договором №19/01-06 від 04.05.2006 року в розмірі 115897,39 доларів США (заборгованість за кредитом - 102913,59 доларів США, відсотки за користування кредитом - 12983,80 доларів США). Тому позивач просив стягнути на свою користь солідарно з відповідачів зазначену заборгованість в загальному розмірі 134935,13 доларів США.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2015 року позовні вимоги задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Південкомбанк» заборгованість договором №66/01-05 від 05.07.05 року у розмірі 19037,74 доларів США, з яких заборгованість за кредитом - 16649,60 доларів США, відсотки за користування кредитом - 2388,14 доларів США та заборгованість за Договором №19/01-06 від 04.05.06 року у розмірі 115897,39 доларів США, з яких заборгованість за кредитом - 102913,59 доларів США, відсотки за користування кредитом - 12983,80 доларів США, а всього 134935,13 доларів США, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на день постановлення рішення становить 3131442,94 грн. Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі по 3445,00 грн., з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного заочного рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується, зокрема, рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки ПАТ КБ "Південкомбанк", яке долучене до матеріалів справи, а також письмовою розпискою представника відповідача на аркуші справи 240.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного заочного рішення з ухваленням нового судового рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 05 липня 2005 року між ВАТ КБ «Південкомбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Південкомбанк», та ОСОБА_4 був укладений договір №66/01-05, відповідно до якого відповідач ОСОБА_4 отримала кредит в розмірі 30000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17% річних від суми кредиту з кінцевим терміном повернення 05.07.2008 року (а.с. 7-8).

Згідно п. 4.1 кредитного договору №66/01-05 від 05.07.2005 року, у випадку прострочення позичальником строків сплати відсотків, визначених п. 2.2.1 цього договору та/або прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п. 1.1., 2.1 цього договору позичальник сплачує кредитору пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення.

Пунктом 4.2 вказаного вище договору погоджено, що у випадку виявлення фактів порушення строків повернення кредиту чи відсотків за користуванні кредитом позичальник сплачує кредитору штраф у розмірі 25% від суми простроченої заборгованості за кожний окремий випадок.

Згідно п. 4.3 кредитного договору №66/01-05 від 05.07.2005 року у випадку неповернення кредиту в строк наведений в п.1.1. цього договору, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 50% (п'ятдесят) відсотків від суми заборгованості по кредиту.

За змістом пункту 4.4 кредитного договору №66/01-05 від 05.07.2005 року, при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, в строки передбачені п.1.1. цього договору, позичальник сплачує кредитору відсотки за подальше користування кредитом в розмірі 43% відсотки річних від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом.

18 вересня 2006 року між ВАТ КБ «Південкомбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Південкомбанк», та ОСОБА_4 була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору №66/01-05 від 05.07.2005 року, якою було погоджено, зокрема, новий Графік погашення кредиту - Додаток №2 (а.с. 9-10).

14 листопада 2005 року між ВАТ КБ «Південкомбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Південкомбанк», та ОСОБА_3 укладено договір поручительства №67/03-05, за умовами якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед кредитором відповідати по зобов'язанням ОСОБА_4 (Боржник), які виникають з умов кредитного договору № 66/01-05 від 05 липня 2005 року, в повному обсязі цих зобов'язань (а.с. 11).

Згідно п. 2.1 договору поруки №67/03-05 від 14.11.2005 року, сторони договору визначають, що у випадку невиконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність всім належним йому майном, перед кредитором нарівні з боржником за повернення сум кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій.

Згідно п. 4.1 договору поруки №67/03-05 від 14.11.2005 року, строк закінчення цього договору поруки визначається моментом повного погашення заборгованості боржником по кредитному договору.

Суду не представлено доказів щодо оспорювання, у передбаченому діючим законодавством порядку, сторонами договору дійсності договору поруки №67/03-05 від 14.11.2005 року або окремих його положень.

Матеріали справи не містять та сторонами не представлено доказів, що укладення 18 вересня 2006 року між ВАТ КБ «Південкомбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Південкомбанк», та ОСОБА_4 додаткової угоди №1 до кредитного договору №66/01-05 від 05.07.2005 року призвело до зміни (збільшення) обсягу відповідальності поручителя; клопотань про витребування відповідних доказів судом не заявлено, що стверджується письмовими матеріалами справи, протоколом та звукозаписом судового засідання суду апеляційної інстанції.

Також встановлено, що 04 травня 2006 року між ВАТ КБ «Південкомбанк», правонаступником якого ПАТ КБ «Південкомбанк» та ОСОБА_4 було укладено ще один кредитний договір №19/01-06, відповідно до якого ОСОБА_4 отримала кредит на споживчі потреби у розмірі 25000,00 доларів США зі сплатою 14% річних від суми кредиту з кінцевим терміном повернення 03.05.2009 року (а.с. 12-13).

Пунктом 8.3 передбачено, зокрема, що цей договір набирає чинності з дня його укладення.

Додатком №1 до кредитного договору №19/01-06 від 04.05.2006 року погоджено Графік погашення заборгованості, відповідно до якого погашення відбувається щомісячними платежами по 03.05.2009 року (а.с. 14).

В подальшому, додатковою угодою №1 від 08.08.2006 року до кредитного договору №19/01-06 від 04.05.2006 року, зокрема, було збільшено суму кредиту до 42913,59 доларів США та збільшена процентна ставка до 15%, термін повернення не змінився. Також було погоджено новий Графік погашення кредиту згідно додатку №2 до кредитного договору №19/01-06 від 04.05.2006 року (а.с. 15 - 16).

Додатковою угодою №2 від 17.08.2006 року до кредитного договору №19/01-06 від 04.05.2006 року, зокрема, було збільшено суму кредиту до 102913,59 доларів США, процентна ставка залишилася 15%, термін повернення не змінився. Було також погоджено новий Графік погашення кредиту згідно додатку №3 до кредитного договору №19/01-06 від 04.05.2006 року (16 зворот - 18).

Також між ВАТ КБ «Південкомбанк», правонаступником якого ПАТ КБ «Південкомбанк» та ОСОБА_3 18 вересня 2006 року було укладено додаткову угоду №3 до кредитного договору №19/01-06 від 04.05.2006 року,якою, зокрема, було погоджено новий Графік погашення кредиту згідно додатку №4, а також погоджено сплату одноразової комісії (а.с. 18 зворот - 20).

04 травня 2006 року між ВАТ КБ «Південкомбанк», правонаступником якого ПАТ КБ «Південкомбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поручительства №12/03-06 від 04.05.2006 року за умовами якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед кредитором відповідати по зобов'язанням ОСОБА_4 (Боржник), які виникають з умов кредитного договору №19/01-06 від 04.05.2006 року, в повному обсязі цих зобов'язань (а.с. 21).

Згідно п. 2.1 договору поруки №12/03-06 від 04.05.2006 року, сторони договору визначають, що у випадку невиконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність всім належним йому майном, перед кредитором нарівні з боржником за повернення сум кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій.

Відповідно до п. 4.2 договору поруки №12/03-06 від 04.05.2006 року, строк та умови виконання договору можуть бути переглянуті сторонами лише з їх письмової згоди.

Банком свої зобов"язання за вказаними вище кредитними договорами виконано, що підтверджується письмовими матеріалами справи та не оспорюється сторонами.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_4 умов зазначених вище кредитних договорів, банком нарахована заборгованість в сумі 134935,13 доларів США (а.с. 30, 31), а саме:

- заборгованість за кредитним договором №66/01-05 від 05.07.2005 року в розмірі 19037,74 доларів США, що складається із заборгованості за кредитом - 16649,60 доларів США та відсотками за користування кредитом в сумі 2388,14 доларів США;

- заборгованості за кредитним договором №19/01-06 від 04.05.2006 року в розмірі 115897,39 доларів США, що складається із заборгованості за кредитом в сумі 102913,59 доларів США та відсотків за користування кредитом в розмірі 12983,80 доларів США.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Разом з тим, за положеннями ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

У пункті 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року, із змінами та доповненнями, роз'яснено, що відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 18 червня 2012 року №6-73цс12, від 17 лютого 2016 року№6-3176цс15.

Тобто змінами основного зобов'язання, в результаті яких збільшується відповідальність поручителя, вважаються такі умови та обставини, що тягнуть або можуть потягти негативні наслідки для поручителя, поява для нього інших нових ризиків, відмінних від тих, з якими він попередньо погодився при укладенні договору поруки, погіршення його майнового становища.

Як вбачається з матеріалів справи, після укладення 04.05.2006 року із ОСОБА_3 договору поручительства №12/03-06 для забезпечення виконання умов кредитного договору №19/01-06 від 04.05.2006 року, між позичальником ОСОБА_4 та банком були укладені додаткові угоди №1 від 08.08.2006 року та №2 від 17.08.2006 року, якими зокрема, було збільшено суму кредиту спочатку до 42913,59 доларів США, а потім до 102913,59 доларів США, а також збільшено процентну ставку до 15% із викладенням нових Графіків погашення кредиту.

Таким чином, відбулось збільшення обсягу відповідальності поручителя ОСОБА_3 без його згоди. Колегія наголошує, що суду не надано позивачем доказів укладення з ОСОБА_3 додаткових угод до договору поруки №12/03-06 від 04.05.2006 року; безпосередньо у вказаному договорі поруки відповідна згода поручителя на збільшення обсягу його відповідальності - відсутня; викладене підтверджується письмовими матеріалами справи, протоколом та звукозаписом судового засідання.

Виходячи з викладеного, враховуючи збільшення обсягу відповідальності ОСОБА_3 без його згоди вперше у зв"язку з укладенням додаткової угоди №1 від 08.08.2006 року до кредитного договору №19/01-06 від 04.05.2006 року; встановивши, щопорука ОСОБА_3 за кредитним договором №19/01-06 від 04.05.2006 року припинена в день укладення вказаної додаткової угоди 08.08.2006 року та протягом наступних шести місяців банком не було пред'явлено відповідну вимогу до поручителя; враховуючи, що з даним позовом банк звернувся 30 січня 2015 року, що підтверджується відбитком штемпелю на поштовому конверті (а.с. 54), - колегія приходить до висновку про наявність підстав для відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Південкомбанк» до ОСОБА_3 про стягнення з останнього (у солідарному порядку) заборгованості за кредитним договором №19/01-06 від 04.05.2006 року, у зв"язку з припиненням поруки.

Колегія наголошує, що позивачем не представлено суду доказів на спростування факту припинення поруки за кредитним договором №19/01-06 від 04.05.2006 року. Клопотань про витребування відповідних доказів судом позивачем також не заявлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи, протоколом та звукозаписом судового засідання.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, - колегія приходить до висновку про доведеність факту укладення між сторонами кредитних договорів №66/01-05, №19/01-06 та наявність заборгованості перед банком, яка сформувалась у зв"язку з неналежним виконанням умов кредитних договорів позичальником.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_4 умов зазначених вище кредитних договорів, банком нарахована заборгованість в сумі 134935,13 доларів США (а.с. 30, 31), а саме:

- заборгованість за кредитним договором №66/01-05 від 05.07.2005 року в розмірі 19037,74 доларів США, що складається із заборгованості за кредитом - 16649,60 доларів США (станом на липень 2008 року) та відсотками за користування кредитом в сумі 2388,14 доларів США (відсотки нараховані станом на 23.10.2007 року, згідно розрахунку на а.с. 31);

- заборгованості за кредитним договором №19/01-06 від 04.05.2006 року в розмірі 115897,39 доларів США, що складається із заборгованості за кредитом в сумі 102913,59 доларів США (станом на травень 2009 року) та відсотків за користування кредитом в розмірі 12983,80 доларів США (відсотки нараховані станом на 23.10.2007 року, згідно розрахунку на а.с. 30).

Разом з тим, статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, спеціальна позовна давність в один рік встановлено п.1 ч.2 ст.258 ЦК України відносно неустойки.

Згідно із ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно представлених позивачем розрахунків заборгованості за кредитними договорами від 05 липня 2005 року №66/01-05 та від 04 травня 2006 року №19/01-06, з 21.01.2007 року будь-яких оплат на погашення кредитної заборгованості не здійснювалось, що також підтверджується виписками з особових рахунків (а.с. 30, 31, 210-215, 218-235).

Виходячи з викладеного, встановивши строк дії вказаних вище кредитних договорів від 05 липня 2005 року №66/01-05 - до 04.07.2008 року, та від 04 травня 2006 року №19/01-06 - до 03.05.2009 року, що відповідають датам передбаченого останнього платежу за кожним з вказаних договорів; приймаючи до уваги заявлення відповідачем про застосування строків позовної давності, відсутність в матеріалах справи жодного письмового доказу щодо повідомлення місцевим судом відповідача ОСОБА_4 про розгляд даної цивільної справи; враховуючи, що з даним позовом банк звернувся лише 30.01.2015 року, що підтверджується відбитком поштового штемпелю на відповідному конверті (а.с. 54), - колегія приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "Південкомбанк" у зв'язку з порушенням банком без поважних причин трирічного строку позовної давності (окрім позовної вимоги до поручителя ОСОБА_3 за кредитним договором №19/01-06 від 04.05.2006 року, оскільки банку повинно бути відмовлено з інших правових підстав, що наведені вище).

Доказів поважності причин пропуску трирічного строку позовної давності ПАТ КБ "Південкомбанк"матеріали даної цивільної справи не містять; клопотань про надання відповідних доказів, витребування їх судом - позивачем не заявлено.

Представлена суду копія рішення Межрегіонального третейського суду від 04.09.2007 року щодо звернення стягнення на майно відповідача ОСОБА_3 в порядку погашення заборгованості за вказаними вище кредитними договорами (даний позов було пред"явлено банком до третейського суду 13.08.2007 року), а також копія виконавчого листа, який було видано 01.04.2008 року на виконання зазначеного рішення третейського суду, що не містить відміток про виконання, - не спростовують наведені вище висновки апеляційного суду щодо припинення поруки, порушення строку позовної давності та розміру встановленої заборгованості. Доказів про вчинення виконавчих дій та погашення або часткове погашення заборгованості не представлено, клопотань про витребування відповідних доказів судом не заявлено.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Враховуючи, що апеляційну скаргу задоволено, з ПАТ КБ "Південкомбанк" необхідно стягнути на користь ОСОБА_3 судові витрати у вигляді сплаченого останнім судового збору в розмірі 4019,40 грн. (а.с. 139).

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3- задовольнити.

Заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2015 року- скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Південкомбанк" до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Південкомбанк" () на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 4019 (чотири тисячі дев'ятнадцять) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді