Справа № 226/2057/19

Справа № 226/2057/19
Провадження № 2-о/226/185/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2019 року м.Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі

головуючого судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Попенко І.І.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Мирноградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті особи,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті особи, в обґрунтування якої вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Донецьку померла його дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкала та була похована на тимчасово окупованій території України в м.Донецьку. Оскільки документи про смерть дружини були видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, Мирноградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у проведенні державної реєстрації смерті його дружини відмовив. З метою державної реєстрації смерті своєї дружини заявник просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Донецьку.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги у повному обсязі, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними у заяві. Вкакзав, що дружина померла у віці 60 років в онкологічному відділенні Донецької лікарні, оскільки два з половиною роки хворіла на рак. Її було поховано наступного дня на кладовищі с.Флора м.Донецька.

Представник заінтересованої особи Мирноградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області до судового засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надав.

Заслухавши заявника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 з 08.04.1995 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про встановлення факту смерті якої подана заява, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу.

За даними паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

За даними паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , також зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник ОСОБА_1 з 18.06.2018 взятий на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, а саме: з Кіровського району м.Донецьк до м.Мирноград Донецької області, що підтверджується відповідною довідкою територіального управління соціального захисту населення від 18.06.2018 № .

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 02.05.2019 Кіровським відділом запису актів цивільного стану м.Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 60 років у Кіровському районі м.Донецьк, про що у книзі реєстрації актів про смерть зроблений відповідний запис від 02.05.2019 за № 746.

Причиною смерті ОСОБА_2 згідно з довідкою комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6 міста Донецька» Донецької Народної Республіки від 02.05.2019 № 34 стало злоякісне новоутворення висхідної ободової кишки.

Згідно свідоцтва про поховання, виданого державним підприємством «Рітуал», ОСОБА_2 03.05.2019 було поховано на кладовищі «Флора» по вул.Слепнева м.Донецька.

На долучених до справи фотосвітлинах зафіксовано місце поховання з записом на могилі « ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 02.05.2019».

Допитана у суді свідок ОСОБА_3 підтвердила факт смерті ОСОБА_2 , з якою вона познайомилися на блокпості у 2017 році та з тих пір підтримувала стосунки. 02.05.2019 ОСОБА_2 стало зле, оскільки та хворіла на рак, в цей же день жінка потрапила до онкологічної лікарні в м.Донецьку, де і померла. Поховали ОСОБА_2 03.05.2019, вона попрощалася з нею біля моргу.

Відповідно до листа Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 11.07.2019 за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виявлено.

Смертьфізичної особи відповідно до ч.3 ст.49 ЦК України підлягає державній реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану.

За приписами п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

З огляду на п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Судом встановлено, що Мирноградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області своїм листом від 11.07.2019 відмовив у державній реєстрації смерті ОСОБА_2 , оскільки подане заявником свідоцтво про смерть № НОМЕР_3 видане 02.05.2019 Кіровським відділом запису актів цивільного стану м.Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки.

Відповідно до ст.17 ч.ч.1, 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Указом Президента України від 14.11.2014 № 875/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» Кабінету Міністрів доручено ужити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій, представництв; евакуації працівників; вивезення в разі можливості майна та документації; переведення державних службовців і посадових осіб місцевого самоврядування з окремих територій у районі проведення антитерористичної операції на роботу в іншу місцевість.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085 м.Донецьк є територією, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють повноваження, у зв`язку з чим їх зобов`язано переміститися в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження у повному обсязі.

Згідно за наказом Міністерства юстиції України від 25.11.2014 № 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» відділи державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області, що знаходилися на тимчасово неконтрольованій території, переміщено на контрольовану територію.

Установа, якою було видане свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , не була переміщена на територію, яка контролюється органами державної влади України, отже наданий суду документ про смерть дружини заявника виданий органом, створеним не відповідно до вимог українського законодавства, і не може бути взятий до уваги органом, що здійснює реєстрацію юридичних фактів.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що у заявника відсутня будь-яка інша можливість у позасудовому порядку вирішити питання щодо юридичного оформлення факту смерті своєї дружини ОСОБА_2 .

Надаючи оцінку документу, виданому на непідконтрольній Україні території, суд враховує висновки Європейського Суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, Європейський Суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок Європейського Суду з прав людини в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, є винятком із загального принципу недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути заснована до таких дій, як наприклад реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський Суд з прав людини, зокрема зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Тому суд як виняток бере до уваги надані заявником документи, видані на непідконтрольній Україні території, та надає їм оцінку разом з іншими доказами по справі.

Отже, сукупність досліджених доказів надає суду зробити висновок про доведеність факту смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим вимоги заявника підлягають задоволенню у повному обсязі. Встановлення даного факту необхідне заявнику для державної реєстрації смерті дружини.

На підставі законів України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Указу Президента України від 14.11.2014 № 875/2014, постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595, розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р, керуючись ст.ст.259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315-316, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , місце проживання якого: АДРЕСА_1 , який зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: - АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , заінтересована особа Мирноградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, місцезнаходження якого: вул.Соборна, 7, м.Мирноград Донецької області, , про встановлення факту смерті особи задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с.Тошковка Первомайського району Луганської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у Кіровському районі міста Донецька.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складання повного рішення, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено 11.07.2019.

Суддя Ж.Є.Редько