Єдиний унікальний номер 741/518/19
Провадження № 2/741/445/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 19 червня 2019 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Качан О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року членами даного колгоспного двору були вони (позивачі), ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина також на належне їй на підставі сертифіката серії НОМЕР_1 право на земельну частку (пай) розміром 3,32 в умовних кадастрових гектарах із земель, які перебували в колективній власності колишнього КСП імені Куйбишева. Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняли її чоловік - ОСОБА_6 та син - ОСОБА_1 , як спадкоємці першої черги за законом. Після смерті ОСОБА_6 спадщину прийняв його син - ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом. Нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на спадщину на вищезазначене спадкове майно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Державний реєстратор відмовив їм (позивачам) у реєстрації права власності на належні їм, як членам колишнього колгоспного двору, частини зазначеного житлового будинку.

У судове засідання позивачі не з`явилися, подали до суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили їх задовольнити, розгляд справи проводити без їх участі.

У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без участі їх представника.

Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , що підтверджується довідкою Носівської міської ради № 14-27/70 від 9 жовтня 2018 року (а.с. 17) та копією свідоцтва на право власності на жилий будинок від 15 липня 1988 року (а.с. 28).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

У судовому засіданні встановлено, що 26 листопада 2016 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 , після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_9 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 22).

За таких обставин ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належало по 1/6 частині житлового будинку АДРЕСА_1 , як членам колишнього колгоспного двору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 за життя набула право на земельну частку (пай) розміром 3,32 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП імені Куйбишева, 22 травня 2000 року на її ім`я на підставі рішення Носівської районної державної адміністрації № 155 від 1 липня 1996 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів за № 1384 від 22 березня 2000 року, що підтверджується копією відповідного сертифіката (а.с. 36).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 за життя заповіту не складала, спадкова справа після її смерті не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 3 червня 2019 року (а.с. 64) та повідомленнями Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 2338/01-17 від 22 квітня 2019 року (а.с. 53), Носівської районної державної нотаріальної контори № 803/01-16 від 3 червня 2019 року (а.с. 63).

Таким чином, спадкоємство після смерті ОСОБА_5 здійснюється за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Абзацом 2 пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, встановлено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 на день смерті проживала у АДРЕСА_1 . Разом із ОСОБА_5 проживали спадкоємці першої черги за законом, а саме чоловік - ОСОБА_6 та син - ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою Носівської міської ради № 14-28/35 від 1 березня 2019 року (а.с. 16; 18; 20).

Таким чином, в силу ст. 549 ЦК УРСР ОСОБА_6 та ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_5 фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, успадкували в рівних частинах:

- належну їй 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 ;

- належне їй на підставі сертифіката серії НОМЕР_1 право на земельну частку (пай).

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 15).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

З матеріалів справи (а.с. 59; зворот а.с. 59) вбачається, що:

- 25 червня 2012 року ОСОБА_6 склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті, і на що за законом він матиме право, заповів ОСОБА_1 ;

- 21 вересня 2016 року ОСОБА_6 склав заповіт, яким належні йому земельні ділянки площами 0,39 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , та 2,61 га, кадастровий номер НОМЕР_3 , які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Володьководівицької сільської ради Носівського району Чернігівської області, заповів ОСОБА_10 .

Відповідно до ч. 2 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Таким чином, спадкування належної ОСОБА_6 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 та 1/2 частини права на земельну частку (пай), яке було успадковане ним після смерті ОСОБА_5 , здійснюється за заповітом від 25 червня 2012 року.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 , що підтверджується копією спадкової справи № 266/2018 до майна померлого ОСОБА_6 (а.с. 57-60).

Таким чином, ОСОБА_1 успадкував після смерті ОСОБА_6 належні йому 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та 1/2 частину права на земельну частку (пай), яке було успадковане ним після смерті ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на частини спадкового житлового будинку та права на земельну частку (пай) у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на будинок та тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 виготовлений у порушення вимог ст. 25 ЦК України, а саме виданий на ім`я ОСОБА_5 після її смерті, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 191/02-31 від 19 лютого 2019 року та № 380/02-31 від 18 березня 2019 року (а.с. 40).

З матеріалів справи вбачається, що позивачі зверталися до приватного нотаріуса Чуєнко Л.А., який згідно ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є державним реєстратором, з метою реєстрації за собою права власності на належні їм, як членам колишнього колгоспного двору, по 1/6 частині вищезазначеного житлового будинку, але їм було відмовлено у зв`язку з тим, що державний реєстратор не наділений правом визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно колгоспного двору, що підтверджується повідомленням № 235/01-16 від 27 березня 2019 року (а.с. 38).

У судовому засіданні встановлено, що на житловий будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а.с. 29-33).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивачів, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивачів.

Керуючись ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 1223, 1254, 1268 ЦК України, п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, ст.ст. 200, 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , право власності на:

- 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 112 кв. м., житловою площею 49,5 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору;

- 1/12 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 112 кв. м., житловою площею 49,5 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами у поряду спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 112 кв. м., житловою площею 49,5 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами у поряду спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , право на земельну частку (пай) розміром 3,32 в умовних кадастрових гектарах, яке належало ОСОБА_5 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів за № 1384 від 22 березня 2000 року, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 , право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 112 кв. м., житловою площею 49,5 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 , право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 112 кв. м., житловою площею 49,5 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 , право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 112 кв. м., житловою площею 49,5 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти за рахунок позивачів.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв