РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/11630/14-ц

Провадження № 22-ц/4815/418/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді : Гордійчук С.О.,

суддів: Боймистука С.В., Шимків С.С.

секретар судового засідання : Тхоревський С.О.

учасники справи:

стягувач: ОСОБА_1,

боржник: ОСОБА_2,

розглянув в порядку спрощено позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 24 січня 2019 року, постановлену в складі судді Денисюка П.Д. № 569/11630/14-ц,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконаню, у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заява мотивована тим, що 22 серпня 2018 року замінено стягувача у виконавчому провадженні № 45770144 з АТ "Брокбізнесбанк" на ОСОБА_1 31 серпня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено Договір про зарахування зустрічних однорідних вимог. Внаслідок укладення вищевказаного договору грошове зобов'язання ОСОБА_2 за кредитним договором № 322К-07 від 27.12.2007 року припинилося в повному обсязі. У зв'язку з припиненням грошового зобов'язання ОСОБА_2 вважає, що виконавчий лист виданий 02 грудня 2014 року Рівненським міським судом слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 24 січня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою його заяву задовольнити.

Вказує, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, що виконавче провадження №45770144 не закінчено оскільки ОСОБА_1 не зверталася до відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області із заявою про погашення заборгованості за кредитним договором № 322К-07 від 27.12.2007.

Стверджує, що припинення грошового зобов'язання внаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі договору, є самостійною матеріально-правовою підставою визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, яка виникла поза межами виконавчого провадження. Адже, визнання судом виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є передумовою закінчення виконавчого провадження згідно з п.5 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження ", а не навпаки.

Відзив на апеляційну скаргу в не надходив.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам.

Заочним рішенням Рівненського міського суду від 09 вересня 2014 року у справі № 569/11630/14-ц, яке набрало законної сили 18 листопада 2014 року за позовом ПАТ "Брокбізнесбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 322К-07 від 27.12.2007 року, позовні вимоги банку задоволено повністю.

На виконання вищевказаного рішення 02 грудня 2014 року Рівненським міським судом Рівненської області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ "Брокбізнесбанк" заборгованість в сумі 314449,79 грн., який було пред'явлено до виконання.

10 грудня 2014 року державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

17 грудня 2012 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 31444,98 грн.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 22 серпня 2018 року у справі № 569/11630/14-ц замінено стягувача у виконавчому провадженні № 45770144 з АТ "Брокбізнесбанк" на ОСОБА_1

31 серпня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено Договір про зарахування зустрічних однорідних вимог. Внаслідок укладення вищевказаного договору грошове зобов'язання ОСОБА_2 за кредитним договором № 322К-07 від 27.12.2007 року припинилося в повному обсязі.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ст. 2 ЦПК України основними засадами судочинства є, зокрема, обов'язковість судових рішень.

Обов'язковість виконання судових рішень закріплена також Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, положення якої є обов'язковими для виконання в Україні. Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України.

Частиною 1 ст. 431 ЦПК України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є видання виконавчого листа помилково; якщо обов'язок боржника відсутній повністю або частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою; інші причини.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов'язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов'язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п'ятої ЦК України .

Відповідно ч.1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Так, зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу (ст.605 ЦК України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (ст.606 ЦК України).

Отже, матеріально-правовою підставою визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є припинення обов'язку боржника з підстав, визначених законом - статтями 599-601, 604-609 ЦК України.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Виконавче провадження закінчується після сплати боржником основної заборгованості за виконавчим документом, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Виконавчий лист було видано на стягнення в користь банку заборгованості по кредитному договору, а також судового збору. Державним виконавцем було відкрито виконавче провадження та проводились виконавчі дії.

Стаття 27 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII 02.06.2016 передбачає стягнення виконавчого збору.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Заявник просить суд визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з матеріально-правових підстав (припинення основного зобов'язання шляхом його виконання).

Станом на 13 грудня 2018 року виконавчий збір боржником повністю не сплачений.

З наведених обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відсутні.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 24 січня 2019 року в залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку до Верховного Суду оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 04 квітня 2019 року.

Головуючий :

Судді :