Номер провадження: 22-ц/813/3605/19
Головуючий у першій інстанції Науменко А. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

судців: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

позивач - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

відповідач - ОСОБА_4

відповідач - ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 , яка представляє інтереси малолітнього ОСОБА_6 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2018 року у складі судді Науменко A.B.,

встановив:

У липні 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_9 , про визнання договору інвестування недійсним та визнання майнових прав на об`єкт інвестування.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2018 року відкрито провадження за вказаним позовом.

Не погодившись з ухвалою суду з підстав порушення правил підсудності, ОСОБА_4 , яка представляє інтереси малолітнього ОСОБА_9 , подала апеляційну скаргу, в якій просить суд її скасувати та направити справу на розгляд до Київського районного суду м. Одеси.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що місцем проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_9 є АДРЕСА_1 , а тому справа підсудна Київському районному суду м. Одеси.

В письмових поясненнях до апеляційної скарги ОСОБА_2 просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Приписами ч. 1 ст. 30 ЦПК України визначено, що позови, які виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 №3 виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виключна підсудність - особливий вид територіальної підсудності. Правила виключної підсудності забороняють застосування при пред`явленні позову інших видів підсудності - загальної, альтернативної, договірної і підсудності, пов`заних між собою вимог.

Згідно з роз`ясненнями п.41 вищезгаданої постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. №3, перелік позовів, для яких встановлено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі звернулися з позовом про визнання недійсним правочину щодо майнових прав на нерухоме та визнання прав на таке нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ).

Отже, спір між сторонами виник з приводу нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню правила виключної підсудності, з врахуванням положень ч.1 ст. 30 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, дана справа підсудна Приморському районному суду м. Одеси, а тому провадження у справі відкрито з дотриманням правил підсудності.

Таким чином ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі є законною та обґрунтованою і не свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , яка представляє інтереси малолітнього ОСОБА_6 залишити без задоволення

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: