РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2251/18

16 липня 2019 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю:

представника позивача - не з`явився

представника відповідача - не з`явився

відповідач - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу№564/2251/18 за позовом Фермерського господарства "Мальвіна" (с.Підлужне Костопільського району Рівненської області, вул.Набережна 1, ) до Фермерського господарства "Агротех-Р" (м.Костопіль Рівненської області, вул.8 Березня 6г, офіс 3, ), ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) про визнання недійсним договору оренди

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фермерське господарство "Мальвіна", звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до Фермерського господарства "Агротех-Р", ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 07 червня 2011 року між Фермерським господарством «Мальвіна» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (рілля) площею 1,4858 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 , яка розташована на території Підлужненської сільської ради Костопільського району Рівненської області, строк договору оренди - 10 років. 07 червня 2011 року вказаний Договір зареєстровано в Управлінні Держкомзему у Костопільському районі Рівненської області, про що зроблено відповідний запис у Державному реєстрі земель за № 00078. 16 липня 2018 року ФГ «Мальвіна» звернулося до державного реєстратора Рівненської філії Комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку згідно укладеного 07.06.2011 року договору оренди землі. Рішенням реєстратора № 42128292 від 19.07.2018 року в реєстрації права оренди було відмовлено, в зв`язку з тим, що на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1 зареєстроване інше речове право - оренда земельної ділянки за іншим суб`єктом права. У подальшому позивачу стало відомо, що 12 травня 2018 року між Фермерським господарством «АГРОТЕХ-Р» та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі за № 85 строком на 7 років, із орендною платою 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Згідно вказаного договору оренди ОСОБА_1 було передано земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 , яка перебуває в оренді у Позивача. Також вказує, що оскільки договір оренди від 07.06.2011 року, що був укладений між ФГ «Мальвіна» та ОСОБА_1 строком на 10 років станом на 12.05.2018 року і на момент звернення з позовом до суду є дійсним та не оспорений, Позивачем виконувався вчасно та належним чином, п.36 та п.37 вказаного договору не передбачає можливості його розірвання в односторонньому порядку, то вважає порушеними охоронювані законом права ФГ «Мальвіна» на користування земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_1 . Просить позов задоволити та визнати недійсним укладений 12.05.2018 року між Фермерським господарством «АГРОТЕХ-Р» та ОСОБА_1 договір оренди землі за № 85.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Фермерського господарства «Агротех-Р» в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву та вказав, що 12 травня 2018 року між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Агротех-Р» було укладено договір оренди землі № 85 для ведення особистого селянського господарства (рілля) площею 0,8889 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована на території Підлужненської сільської ради Костопільського району, строк оренди - 7 років. Акт приймання-передачі земельної ділянки підписаний 12.05.2018 року. В порядку ст.17 Закону України «Про оренду землі» було проведено державну реєстрацію земельної ділянки відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Вказав, що договір оренди землі від 07.06.2011 року, укладений між позивачем та ОСОБА_1 належним чином не зареєстрований у Державному реєстрі земель, відомості про зареєстроване речове право у автоматизованій системі державного земельного кадастру за позивачем щодо оренди земельної ділянки відсутні. Так, при здійсненні державної реєстрації речового право оренди земельної ділянки ФГ «Агротех-Р» було надано і подано державному реєстратору витяг з Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 та відповідно в якому були відсутні відомості щодо зареєстрованого іншого речового права за ФГ «Мальвіна», а тому у державного реєстратора були відсутні підстави для відмови у державній реєстрації речового права оренди земельної ділянки за ФГ «Агротех-Р» згідно із ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву на позов не скористався.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_2 надала суду показання про те, що у 2011 році вона була посадовою особою, на яку було покладено повноваження державної реєстрації державних актів на право власності, право користування та договорів оренди земельної ділянки. Свідок також показала, що державна реєстрація договорів оренди нею здійснювалася відповідно до норм чинного на той час законодавства та підтвердила, що у договорі оренди від 07.06.2011 року укладеного між ФГ «Мальвіна» та ОСОБА_1 дійсно міститься її підпис та проставлена печатка управління, які свідчать про те, що договір було зареєстровано в управлінні Держкомзему у Костопільському районі належним чином. Також показала, що нею була заведена Книга реєстрації договору оренди земельної ділянки НОМЕР_1 між Фермерським господарством «Мальвіна» та ОСОБА_1 від 07 червня 2011 року та відкрита поземельна книга, щодо земельної ділянки НОМЕР_1 , до якої було внесено відомості про договір оренди земельної ділянки.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив наступне.

07.06.2011 року між Фермерським господарством «Мальвіна» та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (рілля) площею 1,4858 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована на території Підлужненської сільської ради Костопільського району Рівненської області.

Пунктом 8 вказаного договору визначено, що договір укладено на 10 років.

Із вказаного договору вбачається, що він, зареєстрований в управлінні Держгеокадастру у Костопільському районі Рівненської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07 червня 2011 року за № 00078.

Вказана земельна ділянка була передана Фермерському господарству «Мальвіна» відповідно до акту приймання передачі земельної ділянки по договору оренди землі від 07.06.2011 року, державна реєстрація від 07.06.2011 року.

За змістом ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов.

За змістом частини другої статті 792 Цивільного кодексу України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до ч.4 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст.126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Законом України «Про оренду землі» визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 6 вказаного закону право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Згідно ч.2 ст.15 Закону України «Про оренду землі» установлено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, є підставою для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Статтею 17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

16 березня 2010 року набрав чинності Закон України від 11.02.2010 року № 1878-VI «Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень та інших законодавчих актів України», розділом II «Прикінцеві та перехідні положення» якого було встановлено, що до 01 січня 2012 року державна реєстрація договорів оренди земельних ділянок проводиться територіальними органами земельних ресурсів (9 грудня 2011 року дію вказаної норми продовжено до 01 січня 2013 року).

З 01 січня 2011 року до 01 січня 2013 року згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 1021 від 09.09.2009 р. « Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі» функції державної реєстрації земельної ділянки та визначення кадастрового номеру були покладені на територіальні органи Держземагенства (на даний час - Держгеокадастр).

Згідно з Порядком державної реєстрації договорів оренди землі, чинним на момент укладання договору оренди землі між ФГ «Мальвіна» та ОСОБА_1 , затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року N 2073 державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок. Після засвідчення факту державної реєстрації договір оренди реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів за формою згідно з додатком.

З листа Відділу у Костопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області № 226/111-18 від 31.10.2018 року вбачається, що договір оренди на земельну ділянку НОМЕР_2 , укладений між ФГ «Мальвіна» та ОСОБА_1 , був зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Костопільському району Рівненської області за зверненням ФГ «Мальвіна», про що зроблено відповідні записи у Книзі реєстрації договорів оренди 07.06.2011 року.

В судовому засіданні було досліджено Книгу записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі з якої вбачається, що 07 червня 2011 року договір оренди землі укладений між Фермерським господарством «Мальвіна» та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (рілля) площею 1,4858 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована на території Підлужненської сільської ради Костопільського району Рівненської області зареєстровано в Управлінні Держкомзему у Костопільському районі Рівненської області, про що зроблено відповідний запис у Державному реєстрі земель за № 00078. Відомості про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки були внесенні до Розділу 4 вказаної книги.

Також в судовому засіданні було досліджено поземельну книгу по земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1 , в розділі 4 якої міститься запис про зареєстрований договір оренди землі від 07.06.2011 року, укладений між Фермерським господарством «Мальвіна» та ОСОБА_1 .

Крім того, в судовому засіданні було досліджено поземельну книгу по земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1 станом на 2018 рік, в розділі 4 якої міститься запис від 11.06.2018 року про зареєстрований договір оренди землі, укладений між Фермерським господарством «Агротех-Р» та ОСОБА_1 .

Разом з тим суд не приймає до уваги, як належний доказ, запис про реєстрацію у вказаній книзі договору оренди землі, укладеного між Фермерським господарством «Агротех-Р» та ОСОБА_1 , оскільки останній спростовується іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином судом було встановлено, що договір оренди від 07 червня 2011 року між Фермерським господарством «Мальвіна» та ОСОБА_1 був зареєстрований належним чином, відповідно до норм законодавства чинного на день його реєстрації і станом на сьогодні є чинним.

Судом також встановлено, що 12 травня 2018 року між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Агротех-Р» було укладено договір оренди землі № 85 для ведення особистого селянського господарства (рілля) площею 1,4858 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована на території Підлужненської сільської ради Костопільського району. Згідно п. 8 зазначений договір укладений на 7 років.

Акт приймання передачі земельної ділянки підписаний 14.04.2018 року.

Судом встановлено, що «Агротех-Р» здійснило державну реєстрації права оренди на спірну земельну ділянку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

Відповідно до статей 316-317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном.

Основні права та обов`язки власника визначені статтею 319 ЦК України, за якою власник володіє, користується, розпоряджається своїм правом на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Викладені положення цивільного законодавства свідчать про те, що здійснення права власності на власний розсуд не є абсолютним і безумовним та обмежується забороню вчинення дій щодо майна, які суперечать закону, а також завдають шкоди правам інших осіб.

Як зазначалось вище, відповідно до статей 1, 13 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк.

Таким чином, власник земельної ділянки, укладаючи договір оренди землі, тимчасово добровільно на визначений строк передає орендарю правомочності з володіння та користування цим майном. Тобто, укладений у встановленому порядку договір оренди обмежує права власника земельної ділянки володіти та користуватись предметом договору оренди, а також позбавляє можливості на час дії такого правочину передати вказані правомочності на предмет оренди третій особі.

Так, відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Статтею 27 цього закону передбачено, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об`єднаннями та організаціями.

Аналогічні положення закріплені й у п. 29 Договору оренди землі від 07 червня 2011 року.

За таких обставин, ОСОБА_1 , в період дії правочину обмежений в можливості передачі прав володіння та користування земельною ділянкою (предметом оренди) іншому орендарю, якщо у встановленому порядку не було вирішено питання про припинення чи розірвання раніше укладеного договору.

Як визначено статтею 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

З наведеного вбачається, що укладення договору оренди з іншим орендарем не є законодавчо визначеною підставою для припинення або розірвання раніше укладеного договору.

Судом встановлено, що договір оренди землі між ФГ «Мальвіна» та ОСОБА_1 від 07 червня 2011 року не був ні припиненим, ні розірваним.

Відповідно до частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 207 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.3 ст.215 ЦК України).

Судом було встановлено, що на момент укладення спірного договору оренди земельної ділянки № 85 від 12 травня 2018 року між ФГ «Агротех-Р» та ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства (рілля) площею 1,4858 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована на території Підлужненської сільської ради Костопільського району, був чинним і діючим договір оренди зазначеної земельної ділянки, який було укладено 07 червня 2011 року між Фермерським господарством «Мальвіна» та ОСОБА_1 .

За таких обставин укладений між ОСОБА_1 та ФГ «АГРОТЕХ-Р» договір оренди земельної ділянки підлягає визнанню недійсним відповідно до положень частин 1 статті 203 Цивільного кодексу України, частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України, оскільки він суперечить цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства. Окрім того, повторна передача земельної ділянки в оренду іншому орендарю не відповідає як звичаям ділового обороту, так і принципам розумності та справедливості.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Фермерського господарства «Мальвіна» є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 1762 грн. судового збору, а відтак витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачів на користь Фермерського господарства "Мальвіна".

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Фермерського господарства "Мальвіна" (с.Підлужне Костопільського району Рівненської області, вул.Набережна 1, ) до Фермерського господарства "Агротех-Р" (м.Костопіль Рівненської області, вул.8 Березня 6г, офіс 3, ), ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) про визнання недійсним договору оренди- задоволити.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 85 від 12 травня 2018 року для ведення особистого селянського господарства площею 1,4858 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , розташованої на території Підлужненської сільської ради Костопільського району Рівненської області, укладений між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Агротех-Р», речове право за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.06.2018 року.

Стягнути з Фермерського господарства «Агротех-Р» (м.Костопіль Рівненської області, вул.8 Березня 6г, офіс 3, ) на користь Фермерського господарства "Мальвіна" (с.Підлужне Костопільського району Рівненської області, вул.Набережна 1, ) 881,00 /вісімсот вісімдесят одну/ гривню витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Фермерського господарства "Мальвіна" (с.Підлужне Костопільського району Рівненської області, вул.Набережна 1, ) 881,00 / вісімсот вісімдесят одну/ гривню витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня проголошення.

У зв`язку із неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершився розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 16.07.2019.

СуддяВ. В. Левчук