Справа № 598/36/19
провадження № 2/598/237/2019
РІШЕННЯ

іменем України

"08" липня 2019 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Щербатої Г.Р.

секретаря Сливки М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що протягом спільного сімейного життя між нею та відповідачем часто виникали сварки, суперечки, непорозуміння по причині несумісності характерів, що проявлялося в різниці поглядів на сімейне життя, взаємних прав та обов`язків подружжя. Сторони подружніх стосунків не підтримують, примирення із відповідачем позивач вважає за неможливе. Після розірвання шлюбу просить відновити її дошлюбне прізвище ОСОБА_1 та неповнолітню дочку ОСОБА_4 просить залишити проживати з нею.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 07.02.2019 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 02.05.2019 року призначено судовий розгляд справи.

Від позивача ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав наведених у позові та не заперечують проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений, про час і місце розгляду справи, не повідомив суд про причини неявки, не направив суду заяву про розгляд справи за його відсутності та не подав відзив на позов.

Оскільки, особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає можливим проведення розгляду справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд вважає за необхідне проводити заочний розгляд даної справи.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява підставна і підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 07 жовтня 2010 року у відділі РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 1655.

Від цього шлюбу подружжя має дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відносини між подружжям свідчать про те, що сім`я розпалася, сторони на протязі тривалого часу подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо і миритися не бажають.

Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.1 ст.110, ст.112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Проаналізувавши докази по даній справі, суд вважає, що сторони на протязі тривалого часу проживають окремо, спільне господарство не ведуть, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та відновлювати їх не бажають, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, що суперечить правам та інтересам позивача, і має істотне значення, а тому є законні підстави для розірвання даного шлюбу та відновлення позивачу дошлюбного прізвища.

Позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини, не підлягають до задоволення, оскільки із змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів не вбачається, що між сторонами існує спір, що визначення місця проживання дитини, тобто заявлені в цій частині позовні вимоги є необґрунтовані.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113,115,161 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 12, 81, 263, 265, 268, 280, 281, 282, 283, 352 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб, укладений 07 жовтня 2010 року у відділі РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис № 1655.

Після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_1 на ОСОБА_1 .

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду про розірвання шлюбу, після набрання ним законної сили, надіслати до Збаразького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Тернопільської області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Вказане заочне рішення суду може бути переглянуте Збаразьким районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, яку слід подати до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дане рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено і підписано 08 липня 2019 року.

Суддя Г.Р. Щербата