Справа № 350/1520/14-ц
Провадження № 22-ц/4808/1026/19
Головуючий у 1 інстанції Калиній Г. В.
Суддя-доповідач Пнівчук
У Х В А Л А

11 липня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі судді Пнівчук О.В., ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рожнятівського районного суду від 28 жовтня 2016 року, в складі судді Калиній Г.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Рожнятівської районної державної адміністрації, голови Рожнятівської районної державної адміністрації про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 28 жовтня 2016 року провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Рожнятівського районної державної адміністрації, голови Рожнятівської районної державної адміністрації про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди закрито.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 04 липня 2019 року подав апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження ухвали суду. Порушуючи питання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження, посилався на те, що він не був присутнім у судовому засіданні 28 жовтня 2016 року, копія ухвали йому не була надіслана, а про постановлення оскаржуваної ухвали дізнався 01 липня 2019 року після ознайомлення з матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою не може бути відкрито, виходячи з наступного.

Частиною 1 п. 13 Перехідних положень ЦПК України встановлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною 2 статті 294 ЦПК України (в редакції на час ухвалення оскаржуваного рішення) апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з ч.3 ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Встановлено, що про розгляд справи 28 жовтня 2016 року ОСОБА_1 був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки 27 вересня 20016 року (а.с.65).

27 жовтня 2016 року ОСОБА_1 надіслав на адресу суду заяву про залишення його позову без розгляду (а.с.69)

Ухвала Рожнятівського районного суду від 28 жовтня 2016 року про закриття провадження в справі постановлена без участі ОСОБА_1 .

Копію вказаної ухвали, згідно супровідного листа, надіслано сторонам по справі, зокрема ОСОБА_1 01 листопада 2016 року (а.с.73)

Апеляційну скаргу на дану ухвалу ОСОБА_1 подав 04 липня 2019 року, тобто після спливу 2 років 8 місяців з часу постановлення ухвали суду.

ОСОБА_1 не пов`язує пропуск строку на апеляційне оскарження з обставинами непереборної сили.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованоїЗаконом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Разом з тим, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що правова визначеність передбачає повагу до принципу res judicata, тобто принципу остаточності судових рішень.

Встановлення в законі строків на апеляційне оскарження також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення може порушити принцип правової визначеності.

Вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави поважні причини пропуску цього строку. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення судом про прийняте рішення у справі. Проте навіть у такому випадку можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний за змістом висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Посилання ОСОБА_1 на те, що строк на апеляційне оскарження ухвали суду ним пропущено з поважних причин, так як він тривалий час перебував за межами України не заслуговують на увагу, оскільки сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи те, що апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення особою, а також відсутність доказів пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили, суд приходить до висновку, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Рожнятівського районної державної адміністрації, голови Рожнятівської районної державної адміністрації про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рожнятівського районного суду від 28 жовтня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя О.В. Пнівчук