Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2019 р. Справа153/1900/18

Провадження2/153/569/18-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Гулковської Т.Т.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача -ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши в приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, а також непрацюючої матері,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із даним позовом. Вказала, що 17 лютого 2015 року між нею та відповідачем ОСОБА_3 було укладено шлюб. В період шлюбу із відповідачем у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є ОСОБА_3. Син проживає разом із нею та перебуває на повному її утриманні та вихованні. Вона виховує та забезпечує дитину самостійно, ніде не працює, а відповідач на утримання дитини та її утримання коштів не виділяє, їхніми умовами існування не цікавиться, матеріально не підтримує. Відповідач матеріально забезпечений добре, оскільки постійно перебуває на заробітках за межами України. Вищезазначені обставини справи змушують її звернутись до суд із даним позовом з метою захисту майнових та законних прав її та сина. Позивач просить суд стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі 5000 гривень, щомісячно до досягнення ними повноліття. А також просить суд стягувати із ОСОБА_3 кошти на її утримання в розмірі 2000 гривень, щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_5, трьох років, починаючи з дня подачі позову до суду.

Ухвалою судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 21 січня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

19 лютого 2019 року ухвалою судді Ямпільського районного суду Вінницької області на підставі клопотання відповідача розгляд справи за правилами спрощеного провадження було замінено на розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

06 березня 2019 року ухвалою судді Ямпільського районного суду Вінницької області було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнали частково. Відповідач надав суду відзив зі змісту якого встановлено, що він не заперечує сплачувати аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 826 гривень, щомісячно до досягнення ним повноліття. На утримання дружини у твердій грошовій сумі 200 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Свою позицію відповідач обґрунтовує наступним чином: позивач вводить суд в оману, оскільки він ніколи не ухилявся від матеріального утримання їх спільної дитини. Спору з позивачем щодо утримання не було і в досудовому порядку ніхто не намагався вирішити вказаний спорі. Він чітко погоджується, що на даний час він повинен утримувати матеріально їх спільну дитину, а також позивача до досягнення дитиною трьох років, однак він не погоджується з визначеними позивачем розміром аліментів. Вказав, що на даний час він не працевлаштований, має нерегулярний мінливий дохід, бюджетом України на 2019 рік передбачено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку 1853 грн. на місяць, а 50% від даного розміру становитиме 826 гривень, дану суму відповідач вважає обґрунтованою.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Із досліджених судом письмових доказів, які є у справі - встановлено, що 17 грудня 2015 року виконавчим комітетом Тростянецької сільської ради Ямпільського району Вінницької області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, остання змінила своє прізвище ОСОБА_1 на прізвище чоловіка ОСОБА_1 (копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.6).

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 встановлено, що 14 вересня 2016 року народився ОСОБА_5, батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.12).

Із довідки виданої виконавчим комітетом Тростянецької сільської ради Ямпільського району Вінницької області від 26.12.2018 року №1173 встановлено, що ОСОБА_1 та її син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані та проживають по АДРЕСА_1 (а.с.7).

Із довідки виданої виконавчим комітетом Тростянецької сільської ради Ямпільського району Вінницької області від 28.12.2018 року №1175 встановлено, що ОСОБА_1 на території Тростянецької сільської ради не працює (а.с.8).

Із довідки виданої виконавчим комітетом Тростянецької сільської ради Ямпільського району Вінницької області від 28.12.2018 року №1174 встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрований та проживає по АДРЕСА_2 (а.с.9).

Із довідки виданої виконавчим комітетом Тростянецької сільської ради Ямпільського району Вінницької області від 28.12.2018 року №1176 встановлено, що ОСОБА_3 на території Тростянецької сільської ради не працює(а.с.10).

Із довідки виданої виконавчим комітетом Тростянецької сільської ради Ямпільського району Вінницької області від 28.12.2018 року №1176 встановлено, що у ОСОБА_1 знаходиться на утриманні син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.11)

Із інформації про проведені операції у АТ КБ «Приватбанк» за грошовими переказами в період з 01.01.2016 року по 31 грудня 2016 року встановлено, що ОСОБА_3 здійснював міжнародний переказ грошових коштів в іноземній валюті на користь ОСОБА_1 в загальному розмірі 1063,66 USD (а.с.36).

Із інформації про проведені операції у АТ КБ «Приватбанк» за грошовими переказами в період з 01.01.2017 року по 31 грудня 2017 року встановлено, що ОСОБА_3 здійснював міжнародний переказ грошових коштів в іноземній валюті на користь ОСОБА_1 в загальному розмірі 486,61 USD (а.с.38).

Із інформації про проведені операції у АТ КБ «Приватбанк» за грошовими переказами в період з 01.01.2018 року по 31 грудня 2018 року встановлено, що ОСОБА_3 здійснював міжнародний переказ грошових коштів в іноземній валюті на користь ОСОБА_1 в загальному розмірі 477,91 USD (а.с.40).

Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов'язку матері, батька утримувати дитину.

Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини», суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Положеннями ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно із ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки відповідач не надає коштів на утримання свого малолітьного сина, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів на утримання їхньої спільної дитини.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Відповідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень.

Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд констатує, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров'я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі, не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Разом з цим, закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів.

Згідно ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При вирішенні спору суд виходить з засад рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини, а саме, що кожен з батьків рівною мірою несе обов'язки по утриманню дітей і повинен їх виконувати, а тому суд вважає правильним і справедливим покладення обов'язку по утриманню дитини в рівних долях на кожного з батьків.

При визначенні розміру аліментів суд погоджується з думкою позивача про спосіб їх стягнення у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач постійних, стабільних доходів на даний час немає. Таким чином, беручи до уваги відсутність у відповідача стабільного, регулярного заробітку, визначає аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище малолітнього сина, який є здоровим та у певній мірі матеріально забезпеченим. Матеріальне становище платника аліментів, який є особою молодого віку, фізично здоровим, повністю працездатним, відсутність у відповідача інших дітей та/або утриманців, відсутність істотних обставин, які могли б впливати на виконання ОСОБА_3 своїх батьківських обов'язків. Окрім цього, встановлено, що відповідач здійснював міжнародні грошові перекази в період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року на користь позивача в іноземній валюті, тому суд вважає, що останній має можливість утримувати малолітнього сина у більшому розмірі аніж 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку.

За таких обставин, виходячи в першу чергу із забезпечення інтересів дитини, яка не повинна жити за мінімальними стандартами, а в обов'язок батьків покладено забезпечення належного рівня проживання та виховання своєї дитини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову про стягнення аліментів, однак в меншій грошовій сумі, а саме в розмірі 2500 гривень та не менше 50% встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, оскільки обов'язок утримувати дитини є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки позивач звернулась до суду із позовом 29 грудня 2018 року, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 29 грудня 2018 року.

Що стосується позовної вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача коштів на її утримання в тверді грошовій сумі 2000 гривень, щомісячно до досягнення дитиною трьох річного віку, то суд зазначає наступне:

Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Виходячи з предмету спору та суб'єктивного складу сторін, суд вважає доведеним той факт, що малолітня дитина - проживає разом із позивачем, між сторонами не досягнуто домовленостей щодо розміру матеріальної допомоги, яку має надавати відповідач на утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла трирічного віку, тому у сукупності наведених обставин з урахуванням положень ст. 84 Сімейного кодексу України є підстави для стягнення аліментів на утримання дружини.

Суд вважає, що позивачем правомірно пред'явлено позов до відповідача з вимогою про стягнення коштів на своє утримання до досягнення дитиною трьох років.

Разом з цим заявлений позивачем розмір утримання, які вона просить стягувати із відповідача на її утримання на думку суду може обмежити у нормальному існуванні та проживанні відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині частково обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню. Ухвалюючи рішення, суд вважає за необхідне стягувати із відповідача на користь позивача утримання у твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною - трирічного віку.

За наведених вище обставин суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заявленого позову, а відтак він підлягає частковому задоволенню.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору. ОСОБА_1 при зверненні до суду було заявлено дві позовні вимоги, а тому у порядку ч.6 ст.141 ЦПК України суд має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 1409 гривень 60 копійок.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 128, 141, 142, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 279, 430 ЦПК України, ст.ст.79, 80, 84, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного Кодексу України, ст1-3, 18, 27 Конвенції ООН «Про права дитини», постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя АДРЕСА_3, паспорт серії НОМЕР_4 виданий Ямпільським РВ УМВС України в Вінницькій області 05 січня 1998 року на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, жительки АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 2500 (дві тисячі п'ятсот) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя АДРЕСА_3, паспорт серії НОМЕР_4 виданий Ямпільським РВ УМВС України в Вінницькій області 05 січня 1998 року на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, жительки АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 кошти на її утримання в твердій грошовій сумі 1000 (одна тисяча гривень) щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, починаючи з 29 грудня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у сумі 1409 гривень 60 копійок на користь держави.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в сумі платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, жителька АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, житель АДРЕСА_3, паспорт серії НОМЕР_4 виданий Ямпільським РВ УМВС України в Вінницькій області 05 січня 1998 року.

Повний текст судового рішення складено 03 квітня 2019 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ М.М.ДЗЕРИН