Справа № 544/377/19
№ 2/544/275/2019
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
04 липня 2019 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого - судді Сайко О. О.,
за участю:
секретаря судового засідання Костенко Т. В.,
у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Пирятин, розглянувши цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» (після реорганізації АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ) звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що на підставі кредитного договору № б/н від 12.12.2012 відповідачу був наданий кредит у розмірі 300.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач за кредитним договором свої зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим станом на 31.10.2017 має заборгованість за договором в сумі 36 206 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом 298,52 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом 29 450,99 грн., заборгованості за пенею та комісією 4 256 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн, штрафу (процентна складова) 1700,29 грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати.
Представник позивача - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Попередньо 21.05.2019 року відповідачем направлено заяву із проханням про застосування наслідків спливу строку позовної давності та відмовити ПАТ КБ «Приватбанк» у задоволенні їх позовних вимог.
Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом установлено, що 12 грудня 2012 року ОСОБА_2 і ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 300 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідно до умов укладеного договору та ч. 1 статті 634 ЦК України договір складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифами Банку.
Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http:/.privatbank.ua/terms/pages/70/складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві (а.с.6). Копії Витягу з «Умов та правил надання банківських послуг» та Витягу з «Тарифів Банку» додано до позовної заяви (а.с. 7-31).
Згідно п. 1.1.2.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених кредитним договором.
Відповідно до п. 1.1.2.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за договором, позичальник зобов`язується на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (а тому числі простроченого кредиту і овердрафту), оплати винагороди Банку.
Згідно п.1.1.5.20 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з врахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій.
Відповідно до п. 1.1.5.25 Умов та правил надання банківських послуг, за несвоєчасну оплату послуг, передбачених цим договором, Умовами і правилами, клієнт платить банку за кожним випадком порушення пеню в розмірі 0,1 % від суми заборгованості, але не вище подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який платиться пеня, за кожний день прострочки.
В порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання виконувала не у повному обсязі, передбачені умовами договору платежі вносила несвоєчасно, тому станом на 31.10.2017 утворилась заборгованість за договором в розмірі 36 206 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 298,52 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 29 450 грн., заборгованості за пенею та комісією 4 256,20 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 1700,29 грн., що підтверджено розрахунком позивача (а.с. 4-5).
Розглядаючи вимоги позивача суд зазначає наступне.
Статті 526, 527, 530 ЦК України передбачають, що зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог законодавства.
Згідно зі ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю таку ж суму грошей у термін і в порядку, передбаченими договором.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, отриманий кредит не повернула, у зв`язку з чим у кредитора виникло право на захист своїх порушених прав.
Відповідач просила застосувати до вимог позивача строки позовної давності, згідно ст..ст. 257, 261 ЦПК України.
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.
Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).
Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.
Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України).
Судом, установлено, що останній місячний платіж ОСОБА_1 було внесено 20.04.2015, тому право на звернення до суду у позивача виникло 20.05.2015 року, а банк звернувся до суду з позовом 20 грудня 2017 року, при цьому строк дії картки відповідача ( що відповідає кінцевому терміну повернення кредиту) закінчився у липні 2016 року. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позивачем не було пропущено передбачений ст. 257 ЦК України трирічний строк позовної давності.
Оскільки позичальник в порушення умов договору належним чином не виконала свої договірні зобов`язання, у встановлені строки суму кредиту не повернула, на даний час також ухиляється від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором.
Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача за кредитним договором складається з: заборгованості за кредитом 298,52 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом 29 450,99 грн, яка й підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.
Розглядаючи вимоги позивача в частині стягнення пені та комісії, а також штрафів, то суд зазначає наступне.
З огляду на положення пункту третього частини першої статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до положень ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Згідно з ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з частиною другою статті 551 цього ж кодексу, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Дослідивши та вивчивши умови кредитного договору б/н від 12 грудня 2012 року, укладеного між сторонами по справі, а також Умови та Правила надання банківських послуг у ПриватБанку, суд зазначає, що в них не передбачено умов щодо щомісячного нарахування банком пені та комісії у розмірі 100 грн. При цьому суд зазначає, що поняття пені та комісії є різними за своєю правовою природою, а тому вони не можуть нараховуватись одним платежем.
Таким чином нарахована позивачем сума пені та комісії у розмірі 4256,20 грн стягненню з відповідача не підлягає.
Стосовно вимог позивача в частині стягнення з відповідача штрафів у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій, то суд зазначає, що банк правомірно використав своє право на їх нарахування, оскільки Умовами та Правилами надання банківських послуг передбачено їх нарахування, тому позовні вимоги в частині стягнення штрафів є обґрунтованими. Однак з урахуванням того, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні вимог в частині стягнення пені та комісії в розмірі 4256,20 грн, тому штраф (процентна складова) буде складати до стягнення 1487,28 грн (29 745,51 грн х 5%).
Керуючись ст.ст. 13, 89, 141, 256, 265, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 526, 1050, 1049, 1054ЦК України, суд,
Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" задовольнити частково.
Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий - О.О. Сайко