Справа № 204/4328/19
Провадження № 2/204/1282/19
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мащук В.Ю.,

при секретарі Голушко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів ,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позивачка зазначає, що з 02.07.2010 року сторони перебувають у шлюбі та мають від шлюбу малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейні відносини з відповідачем не склалися. Фактичні шлюбні відносини припинені з березня 2019 року. Дитина проживає з позивачем, та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Оскільки, коштів на утримання дитини не вистачає, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечував.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони з 02 липня 2010 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано виконавчим комітетом Сурсько Литовської сільською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис - 09 (арк.с.7).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (арк.с.8,9).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

З урахуванням зазначених обставин враховуючи, що відповідач є працездатною особою, не заперечував проти задоволення позовних вимог, враховуючи спільний обов`язок батьків щодо утримання дитини, суд вважає, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Таким чином, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини в єдиній частці в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.06.2019 року (дня пред`явлення позову) та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати покласти на відповідача.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.141,180,181,182,183,185,191 СК України, ст.ст.2,4,5,10,11,12,76-81,141,211,223, 247,258,259,263-268,280,281,430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), аліменти на утримання його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19 червня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, в особі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ).

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Ю. Мащук