Номер провадження: 22-ц/813/110/19
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В.І.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.,

з участю секретаря судового засідання - Павлючук Ю.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_2,

відповідач: Комунальний заклад «Одеський коледж мистецтв і культури ім. К.Ф. Данькевича»

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Одеса цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22.10.2018 року, ухваленого суддею Свяченою Ю.Б.,

встановив:

10.07.2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Комунального закладу «Одеський коледж мистецтв і культури ім. К.Ф. Данькевича» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, та відповідно до заяви про збільшення позовних вимог від 19.04.2018 року просила поновити її на посаді викладача і концертмейстера Одеського училища мистецтв і культури ім. К.Ф. Данькевича; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також моральну шкоду у розмірі 20000 гривень.

Позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовувала тим, відповідно до наказу №304 від 31.08.2004 року вона була прийнята на роботу викладачем та концертмейстером з 01.09.2004 року.10.05.2017 року відповідачем був виданий наказ № 46к про її звільнення з посади викладача та концертмейстера згідно п.2 ст.40 КЗпП України з підстав нібито невідповідності займаній посаді. 12.05.2017 року ОСОБА_2 отримала трудову книжку, копію наказу про звільнення не отримувала. Вважала, що вона звільнена незаконно і підлягає поновленню на роботі, оскільки запис у троговій книжці не містить конкретної підстави звільнення з числа підстав, передбачених п.2 ст.40 КЗпП України. Крім того зазначала, що події, пов'язані із звільненням та зверненням до суду суттєво підірвали її здоров'я, відсутність постійного робочого місця протягом останнього року та боротьба за його поновлення вимагає додаткових матеріальних та моральних зусиль для облаштування свого життя, її звільнення було пов'язано із його обґрунтуванням відомостями, що є відверто неправдивими, та полягають у приниженні її честі та гідності. Завдану їй моральну шкоду оцінює у розмірі 20000 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22.10.2018 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, апеляційну скаргу подала позивач ОСОБА_2, в якій з посиланням на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення при розгляді справи, порушення судом норм процесуального та неправильне застосування матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким заявлені нею позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що копію наказу про звільнення вона не отримала, повного розрахунку з нею при звільненні проведено не було, що є порушенням ч.1 ст. 117 КЗпП. ОСОБА_2 зазначає, що неодноразово зверталася із заявою в начальний заклад для отримання копій журналів, що підтверджують погану успішність її учнів і жодного разу не отримувала відповіді на своє звернення, що є порушенням законодавства України щодо звернення громадян. Крім того позивач звертає увагу на те, що відповідач на час звільнення вказував, що ОСОБА_2 не пройшла вчасно стажування, хоча документального підтвердження цього не надано. ОСОБА_2 вважає необґрунтованим рішення атестаційної комісії 2-го рівня від 27.04.2017 року, яким рішення атестаційної комісії 1-го рівня було залишено без змін, оскільки вона пропрацювала 35 років в коледжі і систематично підтверджувала свою кваліфікацію як педагог. Також ОСОБА_2 зазначає, що з відповідача підлягає стягненню на її користь моральна шкода з зазначених у позові підстав.

Вважаючи апеляційну скаргу безпідставною, директор Комунального закладу «Одеське училище мистецтв і культури ім. К.Ф. Данькевича» Бортнікова О.В. звернулась до суду апеляційної інстанції з відзивом на неї, у якій зазначила, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги такими, що не можуть прийматись до уваги.

Представник Комунального закладу «Одеське училище мистецтв і культури ім. К.Ф. Данькевича» в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши ОСОБА_2, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, відзиву на неї та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відмовляючи у задоволені позову, суд встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що відповідно до Наказу № 304 від 31.08.2004 року ОСОБА_2 з 01.09.2004 року було прийнято на посаду викладача загального фортепіано та концертмейстера Одеського училища мистецтв і культури ім. К.Ф.Данькевича (т.1, а.с. 36).

Наказом № 46к від 10.05.2017 року ОСОБА_2 звільнено з 10.05.2017 року з посади викладача та концертмейстера циклової комісії «Народне пісенне мистецтво», згідно ст. 40 п. 2 КЗпП України (невідповідність працівника займаній посаді).

Підстава: Рішення атестаційної комісії І рівня КЗ ОУМК ім. К.Ф.Данькевича від 29.03.2017 року, протокол № 7; Рішення атестаційної комісії управління культури, національностей, релігій та охорони об'єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації (протокол від 27.04.2017 року); наказ управління культури, національностей, релігій та охорони об'єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації «Про результати розгляду апеляцій педагогічних працівників» від 28.04.2017 року № 84-к; згода профспілки КЗ ОУМК ім. К.Ф.Данькевича від 03.05.2017 року протокол № 32 (т.1, а.с. 38 - 39)

З вказаним наказом позивача було ознайомлено 11.05.2017 року (т.1, а.с. 40).

Рішенням Одеської обласної ради № 774-VІІ від 12.06.2018 року було змінено назву Комунального закладу «Одеське училище мистецтв і культури ім. К.Ф.Данькевича» на назву Комунальний заклад «Одеський коледж мистецтв і культури ім. К.Ф.Данькевича» (т.2, а.с. 172).

Відповідно до п.2 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов'язків вимагає доступу до державної таємниці.

Згідно ч.4 ст.54 Закону України «Про освіту» педагогічні працівники підлягають атестації. За результатами атестації визначається відповідність працівника займаній посаді, рівень його кваліфікації, присвоюються категорії, педагогічні звання. Порядок атестації педагогічних працівників встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти.

Рішення атестаційної комісії є підставою для звільнення педагогічного працівника з роботи у порядку, встановленому законодавством.

Згідно Сертифікату про акредитацію, виданого Міністерством освіти і науки України серія НД-І №1675724 Комунальний заклад «Одеське училище мистецтв і культури імені К.Ф.Данькевича» є вищим навчальним закладом І рівня акредитації (т.2, а.с. 44).

Атестація педагогічних працівників вищого навчального закладу І-ІІ рівня акредитації незалежно від підпорядкування, типу і форми власності здійснюється, як правило, один раз у п'ять років відповідно до Типового положення про атестацію педагогічних працівників, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері освіти.

Відповідно до п.1.5 Типового положення про атестацію педагогічних працівників, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України 06.10.2010 року №930 атестація педагогічних працівників навчальних та інших закладів є обов'язковою.

Пунктом 1.8. вказаного Положення передбачено, що умовою чергової атестації педагогічних працівників є обов'язкове проходження не рідше одного разу на п'ять років підвищення кваліфікації на засадах вільного вибору форм навчання, програм і навчальних закладів.

Для організації та проведення атестації педагогічних працівників у навчальних та інших закладах, органах управління освітою щороку до 20 вересня створюються атестаційні комісії 1, 2 і 3 рівнів (п.2.1 Положення)

Атестаційні комісії 1 рівня створюються у дошкільних, загальноосвітніх, позашкільних, професійно-технічних, вищих навчальних закладах І-ІІ рівнів акредитації незалежно від підпорядкування, типів і форм власності, навчально-методичних (науково-методичних) установах, закладах післядипломної педагогічної освіти, спеціальних установах для дітей, а також закладах охорони здоров'я, культури, соціального захисту та інших закладах і установах, у штаті яких є педагогічні працівники (п.2.2 Положення).

Атестаційні комісії усіх рівнів створюються у складі: голови, заступника голови, секретаря, членів атестаційної комісії. Головою атестаційної комісії є керівник (заступник керівника) навчального закладу або відповідного органу управління освітою. Про створення атестаційної комісії та затвердження її складу видається наказ.

Кількість членів атестаційної комісії не може бути менше п'яти осіб (п.2.6 Положення)

Атестаційні комісії усіх рівнів формуються з педагогічних працівників навчальних та інших закладів, працівників відповідних органів управління освітою, представників відповідних профспілкових органів, методичних та психологічних служб. До складу атестаційних комісій також можуть входити представники наукових та інших установ, організацій, об'єднань громадян (за згодою) (п.2.7 Положення).

Атестаційні комісії 1 рівня мають право: атестувати педагогічних працівників на відповідність займаній посаді; присвоювати кваліфікаційні категорії «спеціаліст», «спеціаліст другої категорії», «спеціаліст першої категорії» (атестувати на відповідність раніше присвоєним кваліфікаційним категоріям) п.2.12 Положення.

Пунктом 1.10 вказаного Положення передбачено, що центральні органи виконавчої влади, у підпорядкуванні яких є навчальні та інші заклади, на підставі цього Типового положення за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти можуть розробляти свої положення про атестацію педагогічних працівників, в яких визначаються умови та порядок присвоєння кваліфікаційних категорій, педагогічних звань з урахуванням особливостей і специфіки їх роботи.

Відповідно до вказаного Положення Міністерством культури України наказом №75 від 31.10.2011 року затверджено Положення про атестацію педагогічних працівників навчальних закладів та навчально-методичних установ сфери культури.

Відповідно до п.1.4 Положення про атестацію педагогічних працівників навчальних закладів та навчально-методичних установ сфери культури, затвердженого Міністерством культури України наказом № 75 від 31.10.2011 року (далі - Положення) атестація педагогічних працівників є обов'язковою.

Атестація проводиться атестаційними комісіями на основі комплексного оцінювання рівня кваліфікації, педагогічної майстерності, результатів педагогічної та методичної діяльності педагогічних працівників. Під час атестації враховуються результати професійної, виховної та методичної роботи (якість проведення уроків, індивідуальних, лекційних і практичних занять, лабораторних робіт, контрольних заходів, заліків, академічних концертів, сольних концертів, іспитів, контрольних уроків, перегляд навчальних робіт, персональних виставок, вистав тощо), особиста участь педагогічного працівника, його учнів, студентів у позаурочних, позанавчальних творчих змаганнях і культурно-просвітницьких заходах (конкурсах, оглядах, фестивалях, олімпіадах, концертах, виставках, лекціях, вікторинах тощо) п. 1.6 Положення.

Чергова атестація педагогічних працівників проводиться один раз на п'ять років згідно з графіком, складеним безпосередньо у навчальному закладі та навчально-методичній установі.

Графік проведення атестації і список педагогічних працівників, які атестуються у поточному навчальному році, затверджуються наказом керівника навчального закладу та навчально-методичної установи і доводяться до відома педагогічних працівників, які підлягають атестації, під підпис (п.1.7 Положення).

Для організації та проведення атестації педагогічних працівників створюються атестаційні комісії 1-го, 2-го, 3-го та 4-го рівнів. Атестаційні комісії створюються:

1-го рівня - у навчальних закладах;

2-го рівня - у відділах (управліннях) культури районних, міських та районних у містах Києві та Севастополі, державних адміністраціях (п.2.1 Положення).

Атестаційні комісії усіх рівнів створюються щороку до 20 вересня і наділяються повноваженнями на навчальний рік. Персональний склад атестаційних комісій протягом року може змінюватись. Кількість членів атестаційної комісії не може бути менше п'яти осіб (п.2.2 Положення).

Відповідно до п.2.3 вказаного вище Положення до персонального складу атестаційної комісії 1-го рівня входять: голова (керівник навчального закладу, навчально-методичної установи), заступник голови (один із заступників керівника основних напрямів діяльності), секретар, члени комісії. Кількість членів і персональний склад атестаційної комісії затверджуються наказом керівника навчального закладу, навчально-методичної установи.

Членами комісії можуть бути педагогічні працівники навчального закладу, навчально-методичної установи, а також запрошені представники громадських організацій, профспілок, найбільш кваліфіковані педагогічні працівники інших закладів, представники місцевих органів управління сфери культури, органів місцевого самоврядування (за згодою).

Згідно з Типовим положенням про атестацію педагогічних працівників навчальних закладів та навчально-методичних установ сфери культури, затвердженого наказом Міністерства культури України 31.10.2011 року №75 та на підставі Наказу №268 від 13.09.2016 року було створено атестаційну комісію для проведення атестації у 2017 році викладачів та концертмейстерів училища та затверджено графік її проведення у березні 2017 року (т.1, а.с. 41, 42).

15.09.2016 року ОСОБА_2 на ім'я голови атестаційної комісії Одеського училища мистецтв і культури ім. К.Ф. Данькевича було подано заяву про проведення чергової атестації у 2016/2017 навчальному році (т.1, а.с. 43 - 47).

Згідно протоколу № 7 засідання атестаційної комісії Одеського училища мистецтв і культури ім. К.Ф. Данькевича від 29.03.2017 року за результатами атестації атестаційна комісія 1 рівня прийняла рішення про те, що ОСОБА_2 не відповідає посаді, яку займає, як концертмейстер та не відповідає посаді, яку займає, як викладач.

Як вбачається з вказаного протоколу: «… За атестаційний період неодноразово були написані заяви викладачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які відмовлялися працювати з концертмейстером ОСОБА_2 тому, що вона не з'являлась на робочому місці.

За атестаційний період були складені акти від 18.09.2013 року та 24.02.2014 року через відсутність на роботі, неадекватну поведінку, зриви навчального процесу та академічних концертів з навчальної дисципліни «Постава голосу» (22.12.2016 року).

Має догану від адміністрації КЗ «Одеське училище мистецтв і культури імені К.Ф.Данькевича» від 18.01.2017 р. (наказ № 7к) за систематичне порушення трудової дисципліни та недбале відношення до своїх службових обов'язків.

... Студенти класу викладача ОСОБА_2 з навчальної дисципліни „Фортепіано" неодноразово писали заяви, батьки в письмовій формі наполягали на усуненні ОСОБА_2 від роботи з їх дітьми, тому, що вони не отримують індивідуальних занять ...» (т.1, а.с. 48 - 51).

07.04.2017 року ОСОБА_2 подала апеляцію на рішення атестаційної комісії 1 рівня до атестаційної комісії 2 рівня (т.1, а.с. 66 - 72).

Рішенням атестаційної комісії 2-го рівня від 27.04.2017 року було прийнято рішення про залишення апеляції ОСОБА_2 без задоволення, а рішення атестаційної комісії 1-го рівня без змін, що підтверджується протоколом засідання атестаційної комісії управління культури, національностей, релігій та охорони об'єктів культурної спадщини облдержадміністрації від 27.04.2017 року (т.1, а.с. 73 - 77).

Відповідно до п.7.2. Положення питання, пов'язані зі звільненням або переведенням на іншу роботу педагогічного працівника за результатами атестації, вирішуються керівником органу управління сфери культури, закладу, навчально-методичної установи в двомісячний строк з дня прийняття рішення атестаційною комісією.

У разі оскарження рішення атестаційної комісії керівником органу управління сфери культури, закладу, навчально-методичної установи може бути прийнято рішення про розірвання трудового договору лише після розгляду апеляції атестаційною комісією вищого рівня (п.7.3 Положення).

У разі прийняття рішення атестаційною комісією 1-го рівня про невідповідність працівника займаній посаді керівником органу управління сфери культури, навчального закладу, навчально-методичної установи видається наказ про звільнення або переведення педагогічного працівника за його згодою на іншу роботу з дотриманням вимог законодавства про працю. Наказ може бути видано лише після розгляду апеляцій педагогічного працівника (у разі їх подання) атестаційними комісіями вищого рівня (п.7.4 Положення).

Профспілковою організацією Одеського училища мистецтв і культури ім. К.Ф.Данькевича надана згода на звільнення позивача за п. 2 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з невідповідністю займаній посаді, що підтверджується протоколом №32 від 03.05.2017 року (т.1, а.с. 80 - 81).

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року №9 при розгляді справ про звільнення за п.2 ст.40 КЗпП суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов'язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров'я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і працівника неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу. З цих підстав, зокрема, може бути розірваний трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації або підрозділу у зв'язку з нездатністю забезпечити належну дисципліну праці у відповідній структурі.

Висновки атестаційної комісії щодо кваліфікації працівника підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами по справі.

Таким чином, суд може визнати звільнення працівника правильним, якщо встановить, що воно здійснене на підставі фактичних даних, які підтверджують, що, зокрема, через недостатню кваліфікацію працівник не може належним чином виконувати покладені на нього трудові обов'язки.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивача правомірно було звільнено з посади викладача та концертмейстера циклової комісії «Народне пісенне мистецтво», згідно ст.40 п.2 КЗпП України (невідповідність працівника займаній посаді) з дотриманням вимог Положення про атестацію педагогічних працівників, навчальних закладів та навчально-методичних установ сфери культури. Отже вимоги, щодо поновлення позивачки на посаді викладача і концертмейстера Одеського училища мистецтв і культури ім. К.Ф. Данькевича задоволенню не підлягають.

Оскільки звільнення позивача з займаної посади є правомірним, тому не підлягає задоволенню вимога щодо стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також моральну шкоду у розмірі 20000 гривень, оскільки вказані вимоги є похідними від першої вимоги.

Колегія суду погоджується з такими висновками районного суду. Оскільки, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволені позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги що позивач не отримала повного розрахунку при звільненні, оскільки позовник вимог про стягнення заборгованості із заробітної плати заявлено не було.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо порушення відповідачем законодавство України про звернення громадян, оскільки дані обставини не входять до предмету доказування у даній справі, а тому не впливають на висновку суду.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів, що ОСОБА_2 не пройшла вчасно стажування, спростовуються матеріалами справи, а саме а.с. 48-51 т. 1.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що оскаржуване рішення суду не може бути скасовано з одних лише формальних міркувань, а також звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи наведене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в повному обсязі, оскільки їх обґрунтування не мають правового значення для вирішення даного спору та правильність висновків районного суду щодо відмови у задоволенні позву не спростовують.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 13 ЦПК України: за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то відсутні підстави для перерозподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22.10.2018 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29.03.2019 року.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.Г.Журавльов

О.С.Комлева