Провадження №2/760/1289/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2019 року Солом`янський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Усатової І.А,

при секретарі Мелешко О.С.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 15.06.2018 звернувся до суду з позовом та просив стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму попередньої оплати в розмірі 94 084,50 грн., втрати від інфляції на момент прийняття рішення по справі (станом на день подання позовної заяви розмір інфляційних втрат становить 2 185,19 грн.), три відсотки річних на момент прийняття рішення по справі (станом на день подання позовної заяви розмір трьох відсотків річних становить 309,32 грн.), судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу) у розмірі 13 000,00 грн., а всього стягнути 109 579,01 грн.

Позов обґрунтований тим, що 04.10.2017 між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір роздрібної купівлі-продажу з умовою про доставку товару покупцеві, на підтвердження чого відповідач надала позивачу замовлення № 27 від 04.10.2017 (на суму 56 530,50 грн.) та № 4 від 12.02.2018 (на суму 59 042,00 грн.), відповідно до яких ФОП ОСОБА_3 була зобов`язана продати позивачу товар, зазначений у вказаних замовленнях, та доставити його за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач вказав на те, що сторони не підписували єдиного документу (договору), а зафіксували зміст договору в замовленнях № 27 від 04.10.2017 (суму 56 530,50 грн.) та на №4 від 12.02.2018 (на суму 59 042,00 грн.), на підставі яких позивач здійснював оплату. Загальна вартість товару з врахуванням знижки становить 115 572, 50 грн.

Позивач стверджував, що на виконання умов договору він здійснив попередню оплату товару зі своєї картки № НОМЕР_1 двома платежами на картку відповідача № НОМЕР_2 в ПАТ КБ «Приватбанк»: 05.10.2017 на суму 56 530,50 грн. та 12.02.2018 на суму 59 042,00 грн.

Позивач пояснив, що загальну суму, яку він оплатив відповідачу, становить 115 572,5 грн., тобто, в повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором щодо оплати товару.

Позивач також посилався на те, що відповідач станом на 12.06.2018 доставив йому лише незначну частину оплаченого товару (3 позиції) на загальну суму 21 488,00 грн.

Також зазначено, що на численні звернення позивача відповідач не реагує, оплачений товар не поставляє та не повертає суму попередньої оплати, у зв`язку з цим позивач 04.04.2018 направив відповідачу вимогу про поставку товару, або повернення суми попередньої оплати, однак відповідач знову проігнорував вимогу позивача (19.04.2018 лист був направлений назад позивачу, в зв`язку із закінченням терміну зберігання).

Вказав, що наведене вище є порушенням відповідачем зобов`язань за договором та законодавства України, у зв`язку з чим і звернувся до суду.

Ухвалою судді від 20.06.2018 залишено позовну заяву без руху, надано строк для усунення недоліків.

17.07.2018 стороною позивача усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою судді від 19.07.2018 відкрито спрощене позовне провадження.

Ухвалою від 17.10.2018 призначено справу до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялася належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставила. Судова повістка, що направлялася на її адресу, поверталася до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання.

Відповідно до ч.ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Днем вручення судової повістки є день поставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним.

Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, беручи до уваги позицію сторони позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Врахувавши заяви позивач та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Позивач, звертаючись до суду із позовом, посилався на те, що 04.10.2017 між ним та ФОП ОСОБА_3 було укладено договір роздрібної купівлі-продажу з умовою про доставку товару покупцеві, на підтвердження чого відповідач надала позивачу замовлення покупця № 27 від 04.10.2017 (на суму 56 530,50 грн.) та № 4 від 12.02.2018 (на суму 59 042,00 грн.), відповідно до яких ФОП ОСОБА_3 була зобов`язана продати позивачу товар, зазначений у вказаних замовленнях, та доставити його за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6, 7).

На виконання умов договору позивач здійснив попередню оплату товару зі своєї картки № НОМЕР_1 двома платежами на картку відповідача № НОМЕР_2 в ПАТ КБ «Приватбанк»: 05.10.2017 на суму 56 530,50 грн. та 12.02.2018 на суму 59 042,00 грн. (а.с. 8, 9).

Позивач, звертаючись до суду із вказаним позовом, посилався на те, що відповідач станом на 12.06.2018 доставив йому лише незначну частину оплаченого товару (3 позиції) на загальну суму 21 488,00 грн., інший товар - так доставлено і не було.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача із вимогою від 03.04.2018 про виконання зобов`язань за договором та доставити йому товар протягом семи днів від дня отримання даної вимоги, у разі не доставки (передачі) йому товару протягом семи днів від дня отримання цієї вимоги, вимагав про повернення йому суми попередньої оплати в розмірі 94 084,50 грн. протягом 14 дів від дня отримання даної вимоги.

Статтею 14 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст.ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч.ч. 1-2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦПК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦПК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

З вищенаведеного вбачається, що між сторонами було укладено договір роздрібної купівлі-продажу з умовою про доставку товару покупцеві.

Так, згідно ст. 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Умови договору, що обмежують права покупця-фізичної особи порівняно з правами, встановленими цим Кодексом та законодавством про захист прав споживачів, є нікчемними. Покупець має право на відшкодування збитків, завданих йому продавцем внаслідок використання ним переваг свого становища у виробничій або торговельній діяльності.

Відповідно до ст. 704 ЦК України якщо договір роздрібної купівлі-продажу укладено з умовою про доставку товару покупцеві, продавець зобов`язаний у встановлений договором строк доставити товар за місцем, указаним покупцем, а якщо місце передання товару покупцем не вказане, - за місцем проживання фізичної особи-покупця або місцезнаходженням юридичної особи-покупця. Договір роздрібної купівлі-продажу з умовою про доставку товару покупцеві є виконаним з моменту вручення товару покупцеві, а у разі його відсутності - особі, яка пред`явила квитанцію або інший документ, що засвідчує укладення договору або оформлення доставки товару, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання. Якщо договором не встановлений строк доставки товару для вручення його покупцеві, товар має бути доставлений у розумний строк після одержання вимоги покупця.

Згідно ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до норм ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець відмовився передати річ, визначену індивідуальними ознаками, покупець має право пред`явити продавцеві вимоги відповідно до статті 620 цього Кодексу.

Позивач, звертаючись до суду із вказаним позовом, посилався на те, що відповідач станом на 12.06.2018 доставив йому лише незначну частину оплаченого товару (3 позиції) на загальну суму 21 488,00 грн., інший оплачений товар - доставлено не було, як і було проігноровано вимогу позивача від 03.04.2018.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 4 ст. 1 ч. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 612 ЦК України якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

З вищенаведеного вбачається, що відповідачем було порушено умови договору, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь суми попередньої оплати в розмірі 94 084,50 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь за період з 04.05.2018 по 12.06.2018 втрат від інфляції у розмірі 2185,19 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 309,32 грн., з огляду на наступне.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами( ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 623, 625 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Так, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно проведеного позивачем розрахунку, за період з 04.05.2018 по 12.06.2018 інфляційні втрати становлять 2185,19 грн. та 3 % річних - 309,32 грн., даний розрахунок перевірений судом, є обґрунтованим та арифметично вірним, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, враховуючи, що відповідач своїм правом з`явитися в суд і спростувати доводи позивача не скористався, будь-яких доказів, які б відповідали вимогам ст.ст. 76-80 ЦПК України відповідачем не надано і клопотань перед судом про їх витребування не заявлено, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 965,80 гривень.

Керуючись ст.ст. 526, 610, 611, 612, 625-627, 638, 640, 642, 655, 656, 662 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 141, 259, 263- 265, 268, 273, 274-279, 280-284, 353, 354 ЦПК України -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів - задовольнити.

Стягнути із Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму попередньої оплати в розмірі 94 094,50 грн., та за період з 04.05.2018 по 12.06.2018 втрати від інфляції у розмірі 2185,19 грн., три відсотки річних у розмірі 309,32 грн., а також судовий збір у розмірі 965,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: