Номер провадження: 22-ц/813/1128/19
Номер справи місцевого суду: 502/1614/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

за участю секретаря Павлючук Ю.В.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Південне-1»,

відповідач ОСОБА_2,

відповідач ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_4,

третя особа - Виконавчий комітет Кілійської міської ради,

третя особа - Кілійська районна державна адміністрація Одеської області,

третя особи - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області,

позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_4,

відповідач за зустрічним позовом - товариство з обмеженою відповідальністю «Південне-1»,

третя особа - ОСОБА_2,

третя особа - ОСОБА_3,

третя особа - Кілійська районна державна адміністрація Одеської області,

третя особа - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Південне-1» на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 26 квітня 2018 року у складі судді Масленикова О.А.,

встановив:

У вересні 2017 року ТОВ «Південне - 1» звернулося до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним договору оренди землі та скасування його державної реєстрації, визнання поновленим договору оренди землі з попереднім орендарем.

Позов обґрунтовано тим, що 18.09.2012 року між ТОВ «Південне-1» в особі директора ОСОБА_5 (орендар) та ОСОБА_6 (орендодавець) було укладено договір оренди, відповідно до умов якого, в строкове платне користування була надана земельна ділянка для сільськогосподарського призначення, загальною площею 3,88 га, яка розташована на території Кілійської міської ради (о. Кислицький) Одеської області.

Договір був укладений, зареєстрований у законному порядку та виконувався сторонами належним чином.

Після смерті орендодавця спадкоємцями є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 будь яких претензій, заперечень, щодо недотримання орендарем умов договору, спадкоємці не висловлювали, вимоги про дострокове розірвання договору орендарю не висловлювали, до суду в порядку встановленому законом не звертались.

Відповідно до умов договору один раз на рік, отримували орендну плату в натуральній формі. Отже, відповідачі фактично своїми діями визнали правочин вчиненим між спадкодавцем ОСОБА_7 та ТОВ «Південне -1».

Проте 31.03.2017 року, у період діючого договору, ОСОБА_8, діючий від імені та в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_2, яким належить на праві спільної часткової власності земельна ділянка з кадастровим номером №:01:001:0140 уклав договори оренди №МК -1, №МР - 1 вищевказаної земельної ділянки з орендарем ОСОБА_4 та зареєстрував право оренди, чим порушив права ТОВ «Південне -1», як орендаря за існуючим договором.

На підставі вищевказаного, представник позивача просив суд: визнати недійсним договір оренди №MP - l від 31 березня 2017 року, укладений між ОСОБА_8, діючого від імені та в інтересах власника земельної ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на 1/2 частину земельної ділянки для сільськогосподарськоґо призначення загальною площею 3,8855 га, яка розташована в Одеської області Кілійський район м. Кілія, кадастровий номер №:01:001:0140; визнати недійсним договір оренди №МК - 1 від 31 березня 2017 року, укладений між ОСОБА_8, діючого від імені та в інтересах власника земельної ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на 1/2 частину земельної ділянки для сільськогосподарського призначення загальною площею 3,88 га, яка розташована в Одеської області Кілійський район м. Кілія, кадастровий номер №:01:001:0140; скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер №:01:001:0140 від 07.04.2017 року за №19966039, вчинену Кілійською районною державною адміністрацією; скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер №:01:001:0140 від 07.04.2017 року за №19966764, вчинену Кілійською районною державною адміністрацією; визнати поновленим договір оренди землі б/н від 18 вересня 2012 року, укладений між ОСОБА_6 та ТОВ «Південне - 1» в особі уповноваженого згідно статуту директора ОСОБА_5, об'єкт - земельна ділянка для сільськогосподарського призначення загальною площею 3,8855 га, яка розташована на території Кілійської міської ради (о.Кислицький) Одеської області, зареєстрований у Відділі Держземагенства у Кілійському районі Одеської області, пре що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 18 вересня 2012 року за №00378; витребувати у ОСОБА_4 та повернути ТОВ «Південне - 1» зі складенням акту прийому передачі, земельну ділянку, яка знаходиться на території Кілійської міської ради Одеської області, кадастровий номер :01:001:0140, площею 3,8855 га.

У листопаді 2017 року ОСОБА_8 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою в інтересах відповідача ОСОБА_4 до ТОВ «Південне - 1», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Кілійська районна державна адміністрація Одеської області, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області про витребування безпідставно набутого майна земельної ділянки та її повернення.

Позов обґрунтовано тим, що 31 березня 2017 року між ОСОБА_8, діючого в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був укладений договір оренди землі №МР - 1 щодо оренди 1/2 частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :01:001:0140, яка розташована в Одеській області Кілійський район м. Кілія площею 3,8855 гектарів строком на 49 років.

31 березня 2017 року між ним в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір оренди землі №МК - 1 щодо оренди 1/2 частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :01:001:0140, яка розташована в Одеській області, Кілійський район, м. Кілія площею 3,8855 гектарів строком на 49 років.

Таким чином на теперішній час ОСОБА_4 є орендарем зазначеної земельної ділянки в цілому і має право на її використання за власним розсудом.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 26 квітня 2018 року в позові ТОВ «Південне - 1» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_8 задоволено.

Витребувано у ТОВ «Південне - 1» земельну ділянку площею 3,8855 гектарів цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Кілія (за межами населеного пункту), кадастровий номер :01:001:0140, зобовязано його повернути її ОСОБА_4

Вирішено питання судового збору.

Відмовляючи у задоволенні позову ТОВ «Південне - 1», суд першої інстанції дійшов висновку, що договір від 18.09.2012 року не міг бути укладений між ТОВ «Південне-1» в особі директора ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у звязку зі смертю останнього 20.06.2012 року.

Вказане рішення суду оскаржує в апеляційному порядку ТОВ «Південне - 1».

В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову та відмові у задоволенні зустрічного позову.

Основні доводи апеляційної скарги зводяться до того, що правових підстав для відмови у задоволенні позову ТОВ «Південне - 1» у суду першої інстанції не було, оскільки п. 40 договору встановлено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору. У разі смерті орендаря право оренди переходить до його спадкоємців.

Спадкоємці ОСОБА_6 були обізнані про наявність договору від 18.09.2012 року, не заперечували проти його виконання та отримували орендну плату відТОВ «Південне - 1» в натуральній формі. Про наміри розірвати договір ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ТОВ «Південне - 1» не зверталися.

Стосовно задоволення судом першої інстанції зустрічного позову апелянт зазначає, що договори від 07.04.2017 року укладені всупереч норм діючого законодавства, оскільки попередньо укладений договір від 18.09.2012 року є чинний та зареєстрований в законному порядку, крім того, витребувати майно мають право власники ОСОБА_2 та ОСОБА_3, тому з зустрічним позовом до суду звернулась неналежна особа.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

Згідно ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне зясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом правильно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 10.05.2005 року між представником орендаря СВК «Південний» в особі директора ОСОБА_9 та ОСОБА_6 був укладений договір оренди землі, відповідно до умов якого, в строкове платне користування було надано земельну ділянку для сільськогосподарського призначення, загальною площею 3,88 га, яка розташована на території Кілійської міської ради (о. Кислицький). Договір укладено на 5 років.

18.09.2012 року укладено договір оренди уповноваженим представником орендаря ТОВ «Південне-1» в особі директора ОСОБА_5 та від імені ОСОБА_6, відповідно до умов якого, в строкове платне користування було надано земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0140, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,8855 га, розташовану на території Кілійської міської ради (о. Кислицький) Одеської області. Відповідний договір містить відмітку про його реєстрацію у відділі Держземагенства у Кілійському районі.

З накладної ТОВ «Південне - 1» №3 від 22.01.2013 року вбачається, що ОСОБА_2 на підставі орендної плати відпущено 900 кг. пшениці та 250 кг. ячменю.

Згідно накладної ТОВ «Південне - 1» №40 від 14.10.2013 року ОСОБА_2 відпущено 29500 кг. озимої пшениці, 2160 кг. озимого ячменю, 150 кг. кукурудзи та 170 кг. соняшнику.

Відповідно до накладної ТОВ «Південне - 1» №45 від 20.10.2014 року ОСОБА_2 на підставі орендної плати відпущено 1150 кг. озимої пшениці та 1150 кг. озимого ячменю.

31 березня 2017 року між ОСОБА_8, який діяв від імені та в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був укладений договір оренди землі №МР-1 щодо оренди 1/2 частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :01:001:0140, яка розташована в Одеській області Кілійський район м. Кілія площею 3,8855 гектарів строком на 49 років.

31 березня 2017 року між ОСОБА_8, який діяв від імені та в інтересах ОСОБА_3 був укладений договір оренди землі №МК-1 щодо оренди 1/2 частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :01:001:0140, яка розташована в Одеській області Кілійський район м. Кілія площею 3,8855 гектарів строком на 49 років.

З інформаційного листа про право власності та речові права на земельну ділянку Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру вбачається, що власниками земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0140 призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,8855 га, розташованої в Одеській області Кілійському районі, Кілійській міській раді з 29.08.2015 року є ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №42989273 та №42989235 від 29.08.2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової приватної власності по 1/2 частці кожна, володіють земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0140 призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,8855 га, розташованої в Одеській області Кілійському районі, м. Кілія.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку сформованого 29.03.2017 року №НВ 017 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової приватної власності по 1/2 частці кожна, володіють земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0140 призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,8855 га, розташованої: Одеська область Кілійський район, Кілійська міська рада.

З свідоцтва про смерть серії І-ЖД №307255, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №163, вбачається, що ОСОБА_6 помер 20.06.2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів да

ного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, який підлягає державній реєстрації є укладеним з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Згідно ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобовязується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на 18.09.2012 року) орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

За змістом ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації та на підставі ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України, ч. 2 ст. 125 ЗК України та ст. 18 Закону України «Про оренду землі» є укладеним з моменту такої реєстрації.

Згідно ст. 16 Закону України «Про оренду землі» вбачається, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно ст. 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Таким чином, всупереч доводів апеляційної скарги, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що при укладанні договору оренду землі від 18.09.2012 року була відсутня згода ОСОБА_6, оскількистаном на зазначену у відповідному договорі дату його укладення ОСОБА_6 помер. Враховуючи встановлене, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позовуТОВ «Південне-1» та задоволення зустрічного позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги про порушення прав апелянта є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Судом першої інстанції на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги щодо п. 40 договору апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки його положення стосується орендаря, в той час як ОСОБА_6 був орендодавцем за договором.

Посилання апеляційної скарги, що спадкоємці отримували плату за договором в натуральній формі також висновків суду першої інстанції не спростовують, крім того апелянт не позбавлений права звернутись до суду з самостійним позовом про повернення безпідставно набутого майна.

Доводи апеляційної скарги про те, що зустрічний позов подано неналежним позивачем є безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 263, 375 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим кодексом.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 13 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 268, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Південне-1» залишити без задоволення.

Рішення Кілійського районного суду Одеської області від 26 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст Постанови складено 28 березня 2019 року.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді О.С.Комлева

ОСОБА_10