Єдиний унікальний номер 243/2985/15-ц Номер провадження 22-ц/804/1727/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 липня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Папоян В.В., Соломахи Л.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Сергєєвої К.О.

представника ОСОБА_1 адвоката Свиридова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області у залі судових засі-дань № 3 в режимі відеоконференції цивільну справу № 243/2985/15-ц за позовом Приватного ак-ціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, з апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 лютого 2019 року про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (суддя першої інстанції Гусинський М.О.),-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 лютого 2019 року за-доволена заява адвоката Войтюка О.В., який діяв в інтересах стягувача ОСОБА_1 , про поновлен-ня пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі № 243/2985/15-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 завданих збитків в порядку регресу, судового збору та витрат на оплату оголошення у пресі.

23 травня 2019 року боржником ОСОБА_4 на зазначене судове рішення подано апе-ляційну скаргу, яка мотивована тим, що станом на час звернення стягувача із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання вже був пропущений. Всупереч встановлених вимог законодавства, суд першої інстанції, приймаючи рішення, не встановив поважності причин пропуску такого строку за період з 18 травня 2015 року по 19 лютого 2019 року особою, яка мала статус кредитора на той час і процесуальним правонаступником якої є ОСОБА_1 Наголошує, що строк пред`явлення виконавчих листів до виконання був пропущений без поважних причин, тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Стягувачем ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Войтюк О.В., на апеляційну скаргу надано письмовий відзив, в якому стягувач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, та зазначає, що на виконання рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 травня 2015 року було видано виконавчі листи № 2/243/1706/15 від 27 жовтня 2015 року. 23 листопада 2015 року за вказаними виконавчими листами Зміївським РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області було відкрито виконавчі провадження № 49413113 та № 49413113.

18 грудня 2015 року вище зазначені виконавчі провадження були закриті на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону, яка діяла на час закрит-тя провадження). Посилаючись на відповідь Зміївського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області від 19 червня 2019 року, стягувач зазначає, що виконавчі листи № 2/243/1706/15 від 27 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_4 були пред`явлені первинним стягувачем у встановлений законом строк. Проте, після закриття виконавчого провадження ПРАТ «СК «ВУСО» відповідні постанови не отримувало як і оригінали виконавчих листів. 17 лютого 2016 року первісний стягувач подавав клопотання про вжиття заходів щодо опису, арешту майна та коштів боржника, а 11 липня 2016 року - скаргу на бездіяльність органів Зміївського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області, що у су-купності з відсутністю доказів щодо направлення та отримання вказаних документів з боку Зміїв-ського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області підтверджує, що оригінали виконавчих документів можливо були втрачені Зміївським РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області або під час здійснення їх поштового пересилання стягувачу, оскільки останній їх не отримував.

Представник стягувача у відзиві звернув увагу на те, що рішення суду набрало законної сили і є обов`язковим до виконання фізичними особами. Апелянт ОСОБА_4 , знаючи достеменно про рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у справі № 243/2985/15-ц, не вчинила жодних дій щодо його належного виконання. Натомість, зловживаючи своїми процесуальними правами всіляко намагається ухилитися від його виконання в примусовому порядку. З огляду на це суд повинен захистити інтереси стягувача шляхом забезпечення можливості виконання судового рішення в примусовому порядку, оскільки в ін-шому випадку виконати рішення буде неможливо, що прямо суперечить вимогам чинного за-конодавства України.

Боржником ОСОБА_2 письмовий відзив на апеляційну скаргу боржника ОСОБА_4 на час розгляду справи не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційного суду боржники ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися.

ОСОБА_4 надала апеляційному суду заяву, в якій просить розглянути справу 03 липня 2019 року у її відсутність, апеляційну скаргу підтримує у повному обсязі (а.с. 47 т. 2).

Боржник ОСОБА_2 про причини неявки у судове засідання 03 липня 2019 року не пові-домив і відповідно до частини 3 ст. 131 ЦПК України вважається, що він не з`явився у судове засі-дання без поважних причин.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заявника (боржни-ка) ОСОБА_4 та боржника ОСОБА_2 , явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеля-ційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає задово-ленню частково, а ухвала суду скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наяв-ними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 травня 2015 року, з урахуванням додаткового рішення від 18 вересня 2015 року, задоволені позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди завданої в результаті ДТП в порядку регресу, стягнуто з відповідачів солідарно 7 325 грн. 40 коп., а також судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. та витрати на оплату оголошення у пресі у розмірі 174 грн. (а.с. 51-52, 63 т. 1).

15 червня 2018 року ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області заміне-ний стягувач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» на його правонаступника фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (а.с. 108-109 т. 1).

24 вересня 2018 року ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області задо-волено заяву адвоката Войтюка О.В., який діяв в інтересах стягувача ОСОБА_1 , про видачу дуб-лікатів виконавчих листів (а.с. 139-140 т. 1).

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 лютого 2019 року за-доволено заяву адвоката Войтюка О.В., який діяв в інтересах стягувача ОСОБА_1 , про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі про стягнення солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_4 завданих збитків в порядку регресу, судового збору та витрат на оплату оголошення у пресі. (а.с. 165 т. 1).

Задовольняючи вимоги про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд першої інстанції констатував, що строк пред`явлення виконавчого документа заяв-ником пропущений, однак суд вважає за необхідне його поновити оскільки рішення суду не вико-нується.

Проте, таких висновків суд дійшов з порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Виконавчі документи повинні бути пред`явлені до виконання в строки, встановлені ст. 22 Закону № 606-ХІV«Про виконавче провадження» (в редакції закону до 05 жовтня 2016 року).

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону № 606-ХІV державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред`явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 606-ХІV стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду. Таке право стягувача передбачено також ч. 1 ст. 433 ЦПК України.

Зазначений строк є процесуальним, а отже, може бути поновлений.

Тобто виключним суб`єктом звернення до суду з цього питання є стягувач.

Процесуальний порядок поновлення пропущеного строку виконавчого документа, виданого судом, для пред`явлення до виконання встановлений ч. 2 ст. 433 ЦПК, а саме: заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої ін-станції.

Згідно з ч. 3 ст. 433 ЦПК заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення ви-конавчого документа до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Тобто заява може бути розглянута судом без сторін, які беруть участь у справі, але лише у разі їх попереднього повідомлення.

Отже, повідомлення сторін, які беруть участь у справі, про час і місце розгляду заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання повинні здійснюватися відповідно до статей 128 - 130 ЦПК.

В матеріалах справи відсутні дані про те, що боржники ОСОБА_2 та ОСОБА_4 належним чином повідомлялися про місце, день та час проведення судового засіданні з вирі-шення питання про поновлення строку, що є грубим порушенням порядку вирішення цього пи-тання, а також процесуальних прав боржників.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК та ч. 2 ст. 24 Закону № 606-ХІV суд розглядає заяву про по-новлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання в десяти-денний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 433 ЦПК підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого до-кумента до виконання є поважність причин пропуску такого строку.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суддя від-повідно до ст. 89 ЦПК дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суди мають перевіряти, чи не переривався строк давності пред`явлення його до виконання.

В оскаржуваній ухвалі від 19 лютого 2019 року суд першої інстанції, поновлюючи строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання, взагалі не зазначив причин, через які вка-заний строк було пропущено. У резолютивній частині ухвали суд зазначив про поновлення про-пущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання у справі № 243/2985/15-ц.

При цьому до заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання (а.с. 151,152) долучено три виконавчих листа стосовно боржника ОСОБА_4 за якими стягненню з неї підлягає оплата оголошення в пресі у розмірі 174 грн., сума відшкодування шкоди у розмірі 7325 грн. 40 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.(а.с. 156,158,160). У судовому засіданні апеляційного суду представник заявника наполягав, що в заяві малось на увазі і поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів також щодо боржника ОСОБА_2 .

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення конкретного виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції в своїй ухвалі мав зазначати, за яким саме виконавчим листом поновлено пропущений строк (дата його видачі, яким судом видано, зміст резолютивної частини рішення тощо).

Проте суд першої інстанції при вирішенні питання не з`ясував та не запропонував заявнику уточнити у заяві про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання щодо яких конкретно виконавчих листів заявник просить поновити строк та причини пропуску за кожним з виконавчих документів.

Згідно ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах вер-ховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має ві-дповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рі-шення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судо-вому засіданні.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу, повно і всебічно не з`ясував обставини справи, постановляючи оскаржувану ухвалу, взагалі не обґрунтував своє рішення щодо визнання поваж-ними причин пропуску строків для пред`явлення виконавчих листів до виконання, обмежившись лише посиланням на те, що рішення суду не виконується.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підт-вердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

У зв`язку з тим, що суд першої інстанції не з`ясував щодо яких виконавчих листів заявник просив поновити строк пред`явлення їх до виконання, не запропонував заявнику уточнити свої вимоги, суд апеляційної інстанції, у відповідності до ч. 6 ст. 367 ЦПК України, позбавлений мож-ливості ухвалити своє рішення за заявою ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що пе-решкоджає подальшому провадженню у справі, і направленні справи до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до частин 1, 13 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони про-порційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційна скарга боржника ОСОБА_4 задоволено частково, а справа на-правляється до суду першої інстанції на новий розгляд, питання відшкодування сплаченого при подачі апеляційної скарги судового збору не вирішується.

Керуючись статтями ст. 374, ст. 379, ст.ст. 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 лютого 2019 року про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання скасува-ти.

Питання щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання передати на новий розгляд до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Ю.М. Мальований

Судді: В.В. Папоян

Л.І. Соломаха

Повне судове рішення складено 5 липня 2019 року.

Головуючий суддя: Ю.М. Мальований