Справа № 125/169/18
Провадження № 22-ц/801/444/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хитрук В. М.
Доповідач:Ковальчук О. В.
04 квітня 2019 рокуСправа № 125/169/18м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Ковальчука О. В.,
суддів : Сала Т. Б., Шемети Т. М.
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,
за апеляційною скаргою ОСОБА_4, поданою його представником - адвокатом Ульяновим Ігорем Миколайовичем, на заочне рішення Барського районного суду Вінницької області, ухвалене у цій справі 18 квітня 2018 року у м. Бар суддею цього суду Хитруком В. М., дата складання його повного тексту не відома,
Переглядаючи вказане рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції встановив порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при розгляді названої справи та при постановленні оскаржуваного заочного рішення.
Так, з матеріалів справи вбачається, що в січні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до свого чоловіка ОСОБА_4 про стягнення на її користь аліментів на їх малолітню дитину, мотивуючи його тим, що 21 квітня 1996 року між сторонами укладено шлюб, під час якого у них народилося двоє дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Проте, шлюбне життя не склалось і з початку 2017 року сторони проживають окремо, а їх малолітня дочка ОСОБА_7 проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює у Польщі, інших дітей не має, стягнень з нього за виконавчими документами не проводиться.
Пославшись на вказані обставини та на те, що угоди про добровільну сплату відповідачем аліментів між сторонами не досягнуто, ОСОБА_3, просила суд стягнути з ОСОБА_4 на її користь кошти на утримання дитини у фіксованій сумі 2000,00 грн, починаючи із дня пред'явлення позову і до повноліття ОСОБА_7.
Заочним рішенням Барського районного суду Вінницької області від 18 квітня 2018 року ухвалено позов задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно починаючи з 30 січня 2018 року i до повноліття дітей. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З паспорту ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 видно, що його дочка ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 91).
Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_7, батьками якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а. с. 7).
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
На порушення положень ст. 180 СК України щодо обов'язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття та передбаченого ч.1 ст. 13 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства суд першої інстанції стягнув з відповідача аліменти на повнолітню дочку ОСОБА_6, хоча така вимога позивачем не заявлялась, а також допустив інші порушення норм процесуального права.
Так, згідно зі ст. 265 ЦПК України в описовій частині рішення зазначається стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача (п. 1 ч. 3); у мотивувальній частині рішення зазначаються фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини (п. 1 ч. 4); у резолютивній частині рішення зазначається висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог (п. 1 ч. 5).
У поданій до суду позовній заяві ОСОБА_3 просила суд стягнути аліменти лише на ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Однак, на порушення вказаних вище норм процесуального права, суд першої інстанції в тексті оскаржуваного заочного рішення зазначив, що позивач просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на неповнолітніх дітей та встановив, що відповідач являється батьком неповнолітніх дітей - ОСОБА_7 та ОСОБА_6, які перебувають на утриманні матері. Крім того, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 та ОСОБА_6. Такі мотиви та висновки суду першої інстанції суперечать як вказаним положенням ст. 180 СК України, так і заявленим позовним вимогам та обставинам справи, оскільки станом на час ухвалення оскаржуваного рішення ОСОБА_6 була повнолітньою та стягувати кошти на її утримання позивач не просила.
З урахуванням наведеного та інших встановлених у справі обставин апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржуване заочне рішення в законній силі залишатись не може та відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.
Відповідно до положень ст. 385 ЦПК України суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених ст. 262 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу. Суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення(ч.10 ст.262 ЦПК України).
За таких обставин судом першої інстанції невірно застосовано положення ст. 180 СК України та порушено зазначені норми процесуального права, тому апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції, з огляду на вказані положення ст. ст. 262, 385 ЦПК України вимушений відреагувати на такі порушення.
Згідно з п.1 ч.5 ст. 128 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» збори суддів серед іншого обговорюють питання щодо внутрішньої діяльності суду чи роботи конкретних суддів або працівників апарату суду та приймають з цих питань рішення, що є обов'язковими для суддів та працівників цього суду.
Враховуючи вищезазначене, а також положення ст. 128 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо повноважень зборів суддів, апеляційний суд вважає за необхідне про вказані вище порушення норм матеріального та процесуального права суддею Барського районного суду Вінницької області Хитруком В.М. довести до відома зборів суддів цього ж суду для обговорення питання щодо роботи вказаного судді та прийняття з цього питання рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 262, 385, 390 ЦПК України, апеляційний суд,
Довести до відома зборів суддів Барського районного суду Вінницької області про допущені при вирішенні вказаної цивільної справи порушення норм матеріального та процесуального права суддею цього суду Хитруком Володимиром Миколайовичем.
Ухвала набирає законної сили із дня її постановлення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана особою, якої вона стосується, до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання її повного тексту.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді : Т. Б. Сало

Т. М. Шемета

Повний текст ухвали виготовлено 04 квітня 2019 року.