Справа № 460/1502/18
Провадження №2/460/408/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2019 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Кондратьєвої Н.А.

при секретарі Юрчишині В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Яворові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Яворівського району Львівської області, Яворівської районної державної адміністрації Львівської області про визнання права на земельну частку (пай),

встановив:

17.04.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання права на земельну частку (пай), зобов'язання включити у списки осіб, які мають право на середню частку(пай) та зобовязання видати сертифікат про право на земельну частку (пай), мотивуючи позовні вимоги тим, що вона була членом колгоспу та працювала в колгоспі "Україна" с. Терновиці з 1955 року по листопад 1996 року. З 01 листопада 1996 року їй була призначена пенсія за віком. Колгосп "Україна" 19.03.1997 року було перейменовано на Товариство з обмеженою відповідальністю "Терен" , а з 07.11.2000 р. - у ПОП "Терновиця". Роздержавлення і приватизація земель колгоспу "Україна", пізніше ТзОВ "Терен" у порядку, передбаченому ст. 6 Земельного кодексу України проходила з 1994 по 2004 роки. Розпаювання відбувалося серед осіб, які працювали в сільському господарстві, пенсіонерів, які раніше працювали в сільському господарстві і проживали в сільській місцевості, а також осіб, які були зайняті на той час у соціальній сфері в селі та пенсіонерів з їх числа. Рішенням ОСОБА_2 сільської ради від 19.09.1994 року № 74 було затверджено списки осіб, які мають право на середню земельну частку (пай). Однак, її помилково не було включено в ці списки. Рішенням ОСОБА_2 сільської ради від 06.04.2000 року № 59 затверджено додаткові списки пропущених осіб, які мають право на земельну частку (пай), в які вже була включена позивач. 17.10.2016 року вона звернулася до сільської ради із заявою про виділення середньої земельної частки (паю) відповідно до вищезазначеного рішення. Однак, згідно листа № 379 від 16.11.2016 року, ОСОБА_2 сільська рада повідомила, що не може виділити їй земельну частку (пай), оскільки вона не включена в списки громадян ОСОБА_2 сільської ради Яворівського району, яким передаються земельні частки (паї) у власність для ведення товарного селянського виробництва на території ОСОБА_2 сільської ради. Враховуючи, що вона є пенсіонеркою, яка працювала в сільському господарстві, проживає в сільській місцевості, має беззаперечене право на отримання середньої частки (паю) на території ОСОБА_2 сільської ради. Тому просить визнати право на земельну частку (пай) на території ОСОБА_2 сільської ради Яворівського району Львівської області; зобов'язати ОСОБА_2 сільську раду Яворівського району Львівської області включити її до списку осіб, які мають право на середню земельну частку (пай) на території ОСОБА_2 сільської ради Яворівського району Львівської області та зобов'язати Яворівську районну державну адміністрацію Львівської області видати їй сертифікат про право на земельну частку (пай).

Ухвалою від 19.04.2018 року відкрито спрощене провадження у даній цивільній справі.

Відповідачі, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надали.

06.11.2018 року позивач звернулася з заявою про уточнення позовних вимог, зокрема, просить визнати право на земельну частку пай на території ОСОБА_2 сілької ради Яворівського району Львівської області, позовні вимоги про зобов'язання включити у списки осіб, які мають право на середню частку(пай) та зобовязання видати сертифікат про право на земельну частку (пай) залишити без розгляду.

У судове засідання позивач та представник позивача не зявилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи у їх відсутності та задоволення позову.

Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Про причини неявки суд не повідомили, відзиву на позов не подали, заяв чи клопотань про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за його відсутності не подавали.

Згідно ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Відповідно до довідки ПОП "Терновиця" № 37 від 31.01.2002 р., ОСОБА_1 дійсно працювала в колгоспі "Україна", який було 19.03.1997 р. перейменовано в ТзОВ "Терен", а 07.02.2000 р. - в ПОП "Терновиця" з 1955 по 1992 р.

Членство позивача в колгоспі "Україна" підтверджується паєвою книжкою вкладчика на ім'я ОСОБА_3.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-СГ № 330936 від 23.04.1977 р. ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_1.

Відповідно до посвідчення № 119111 Яворівського райсоцзабезу з 01.11.1996 р. ОСОБА_1 є пенсіонеркою.

Рішенням ОСОБА_2 сільської ради від 06.04.2000 р. внесено доповнення до списків осіб на середню земельну частку (пай) та затверджено додаткові списки пропущених осіб, які мають право на земельну частку(пай). До списку включено ОСОБА_1

17.10.2016 р. ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 сільської ради з заявою про виділення їй середньої земельної частки-паю на території ОСОБА_2 сільської ради.

Листом № 379 від 16.11.2016 р. на заяву ОСОБА_1 ОСОБА_2 сільська рада Яворівського району Львівської області повідомила, що виділити земельну ділянку не може, оскільки вона не включена в списки громадян ОСОБА_2 сільської ради Яворівського району, яким передаються земельні частки (паї) у приватну власність, затвердженого розпорядженням голови Яворівської райдержадміністрації від 21.07.2004 р. № 404 "Про передачу громадянам земельних часток (паїв) у власність для ведення товарного селянського виробництва на території ОСОБА_2 сільської ради", а також не надано документ, що засвідчує право на земельну частку (пай).

Відповідно до листа Яворівської районної державної адміністрації Львівської області від 11.09.2018 р. № 3470/12, позивачу ОСОБА_1 роз'яснено, що для забезпечення реалізації права на земельну частку (пай) власник земельної частки (пай) зобов'язаний підтвердити наявність такого права та рекомендовано звернутися до суду для визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ч.9 ст.5 Земельного кодексу України (прийнятого Верховною Радою УРСР 18.12.1990 року) встановлювався порядок обчислення середньої земельної частки (паю), коло осіб, які мають право на земельну частку (пай), порядок набуття у власність визначався Земельним кодексом України, у якому вказано, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Згідно із ст. 6 ЗК України в редакції від 13.03.1992 року при обчисленні розміру середньої земельної частки, що обчислюється сільською, селищною, міською Радою народних депутатів, враховуються сільськогосподарські угіддя (у тому числі рілля), якими користуються підприємства, установи, організації та громадяни у межах території даної Ради, крім тих підприємств, установ і організацій, землі яких не підлягають приватизації.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) зокрема мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай) ; уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв); укладають із землевпорядними організаціями договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення відповідної документації із землеустрою, якщо такі роботи виконуються за

рахунок місцевого бюджету; сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток

(паїв) у натурі (на місцевості), якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай), або за рахунок коштів підприємств, установ та організацій, що орендують земельні частки (паї), проектів технічної допомоги тощо; надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у

натурі (на місцевості) та земель, що залишилися у колективній власності, в порядку, визначеному цим Законом; оформляють матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників до моменту державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних

часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени коллективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004р «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифіката право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8серпня 1995р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі тощо.

Судом встановлено, що позивач працювала у колгоспі "Україна", була членом колгоспу, однак при паюванні земель сільськогосподарського підприємства не була включена у список осіб на отримання земельної частки (паю), проте була включена ОСОБА_2 сільською радою Яворівського району Львівської області в додаткові списки пропущених осіб, що мають право на середню частку (пай), що підтверджує її право на земельну частку-пай.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що суду слід визнати право на середню земельну частку (пай) ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 2, 13, 76, 82, 89, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на середню земельну частку (пай), яка знаходиться в адміністративних межах ОСОБА_2 сільської ради Яворівського району Львівської області.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу проголошення рішення до Львівського апеляційного суду через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач - ОСОБА_2 сільська рада Яворівського району Львівської області, , місцезнаходження: с. Терновиця Яворівського району Львівської області.

Відповідач - Яворівська районна державна адміністрація, , місцезнаходження: вул. І. Франка, м. Яворів Яворівського району Львівської області.

Суддя Н.А. Кондратьєва