УХВАЛА

09 липня 2019 року м..Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.

з участю секретаря судового засідання Ющук О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 569/19479/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування квартирою та зобов`язання усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування квартирою та зобов`язання усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення.

Заочним рішенням Рівненського міського суду від 10 квітня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування квартирою та зобов`язання усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення задоволено частково.

Усунуто перешкоди у користуванні власністю, а саме квартирою АДРЕСА_1 ,шляхом виселення ОСОБА_1 . В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Ухвалою Рівненського міського суду у цивільній справі №569/19479/17 від 27 червня 2018 року заочне рішення Рівненського міського суду від 10 квітня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування квартирою та зобов`язання усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення скасовано.

Повторно заочним рішенням Рівненського міського суду від 09.04.2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування квартирою та зобов`язання усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення задоволено частково, яким усунуто перешкоди у користуванні власністю, а саме квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_2 шляхом виселення ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок )грн.

28 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з заявою про перегляд заочного рішення від 09.04.2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування квартирою та зобов`язання усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що причиною неявки його в судові засідання було те, що йому про час та місце розгляду справи не було повідомлено і жодної судової повістки за адресою його місця проживання не надходило, що позбавило його право подати відзив на позовну заяву та з`явитись в суд для встановлення істини по справі.

Крім того, вказав, що спірна квартира АДРЕСА_1 , подарована його колишньою дружиною ОСОБА_4 її мамі, ОСОБА_2 , 15 грудня 2017 року та договір дарування посвідчено приватним нотаріусом Рибак Ю. В. Хоча їм обом було відомо, що Рівненським міським судом розглядається спір про визнання цієї квартири спільною сумісною власністю подружжя, так як судом 13 квітня 2017 року прийнято його зустрічний позов у цивільній справі №569/12816/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у володінні і користуванні житловим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права спільної сумісної власності майна подружжя і визнання незаконними правочинів і їх реєстрацію.

Тобто, дружина обманним шляхом заволоділа спірним майном, як на підставі підробленого заповіту від дідуся і свідоцтва про право власності на спадщину по заповіту на 1/2 частки, так і на підставі підробленого договору дарування бабусею на 1/2 частку, оскільки відсутні відомості про відмову від обов`язкової частки спадщини по закону бабусі і не враховано, що квартира дарована на весіллі їм обом подружжю та відсутня його письмова згода на одержання дарунку.

Рішенням Рівненського міського суду від 1 березня 2016 року, шлюб між ним і ОСОБА_4 розірвано і з нього стягнуто аліменти на неповнолітню дитину.

Рішенням Рівненського міського суду від 19 липня 2017 року у цивільній справі №569/12816/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у володінні і користуванні житловим приміщенням та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спільне сумісне майно подружжя і визнання правочинів та реєстрацій недійсними, позов первісного позивача задоволено повністю, а ухвалою Рівненського міського суду від 19 липня 2017 року зустрічний позов відповідача залишено без розгляду.

Апеляційним судом Рівненської області оскаржуване рішення 23 листопада 2017 року скасовано і винесено нове рішення про відмову в позові первісному позивачу, а щодо зустрічного позову, то ухвалою апеляційного суду 23 листопада 2017 року його повернуто для продовження розгляду місцевим судом.

Повторно, рішенням Рівненського міського суду від 13 грудня 2018 року у цивільній справі №569/12816/16-ц за позовом ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_4 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на спільне сумісне майна подружжя і визнання правочинів та реєстрації недійсними, ОСОБА_1 відмовлено у позові.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 5 березня 2019 року рішення Рівненського міського суду від 13.12.2018 року змінено, виключекно з мотивувальної частини рішення речення, а в решті рішення залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 28 березня 2019 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі №569/12816/16-ц за позовом ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_4 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на спільне сумісне майна подружжя і визнання правочинів та реєстрації недійсними.

Ухвалою Верховного Суду від 18 квітня 2019 року зупинено дію судового рішення у цивільній справі №569/12816/16-ц за позовом ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_4 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на спільне сумісне майна подружжя і визнання правочинів та реєстрації недійсними.

Просить суд заочне рішення скасувати і відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Водночас в заяві про перегляд заочного рішення, заявник просить поновити строк звернення в суд із заявою про перегляд заочного рішення.

В обґрунтування підстав для поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення зазначає, що заочне рішення від 09.04.2019 року ним отримане 26 квітня 2019 року і в 20 денний строк на подання заяви про перегляд заочного рішення він не вклався лише з тих підстав, що його адвокат був відсутній у м. Рівне і перебував у м. Трускавець через вирішення своїх нагальних питань з нерухомості, тому вважає, що строк звернення із заявою підлягає до поновлення на підставі ст. 284 ЦПК України.

З наведених вище підстав просить суд:

1) поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення;

2) скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду.

Заявник подав через канцелярію суду заяву вх. №35524/19 від 05.07.2019 року про розгляд заяви про перегляд заочного рішення у його відсутність.

Представник позивача адвокат Кохана О.О. подала через канцелярію суду заяву вх. № 35524/19 від 05.07.2019 року про розгляд заяви про перегляд заочного рішення у її відсутність та відсутність її довірительки просить заяву ОСОБА_1 розглянути за наявними в матеріалах справи доказами та у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю.

Вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд приходить до таких висновків.

Повторно заочним рішенням Рівненського міського суду від 09.04.2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування квартирою та зобов`язання усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення задоволено частково, яким усунуто перешкоди у користуванні власністю, а саме квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_2 шляхом виселення ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок )грн.

28 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з заявою про перегляд заочного рішення від 09.04.2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування квартирою та зобов`язання усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення.

Згідно з ч.1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Статтею 285 ЦПК України визначено, що заява про перегляд заочного рішення має містити серед іншого:

-обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це;

-посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Згідно з ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В судові засідання, призначені на 11.12.2018 року, 18.01.2019 року відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовими повістками рекомендованими листами, які повернулися на адресу суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 111, 120).

Крім того, в судове засідання призначене на 20.02.2019 року відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчить наявний в матеріалах справи акт кур`єрської експрес-доставки від 31.01.2019 року, однак ОСОБА_1 двері помешкання не відчиняв (копії судових повісток залишено в дверях помешкання та поштовій скриньці), до того ж з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 20.02.2019 року подав через канцелярію суду заяву про зупинення провадження у даній справі, що дає суду підстави вважати, що останньому було відомо про те, що саме 20.02.2019 року призначено судове засідання по справі.

В судове засідання призначене на 15.03.2019 року відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчить наявний в матеріалах справи акт кур`єрської експрес-доставки від 14.03.2019 року, однак ОСОБА_1 двері помешкання не відчиняв (копії судових повісток залишено в дверях помешкання та поштовій скриньці).

В судове засідання призначене на 09.04.2019 року відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчить наявний в матеріалах справи акт кур`єрської експрес-доставки від 06.04.2019 року, однак ОСОБА_1 двері помешкання не відчиняв (копії судових повісток залишено в дверях помешкання та поштовій скриньці).

Отже, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не з`явився в судові засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву без поважних на це причин.

Законодавець передбачив право осіб, які беруть участь у справі, брати участь у судових засіданнях, а також гарантії реалізації цього права. Це право витікає з вимог таких принципів цивільного судочинства, як змагальність, диспозитивність, процесуальна рівноправність сторін, демократизм, законність тощо.

Суд звертає увагу, що відповідачу надано ряд прав та обов`язків. Зокрема (ст. 43, 44 ЦПК України): після одержання копій ухвали про відкриття провадження у справі і позовної заяви відповідач має право подати суду письмове заперечення проти позову із зазначенням доказів, що підтверджують його заперечення. Сторони зобов`язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Щодо матеріальних підстав для скасування заочного рішення, то відповідач повинен вказати на докази, якими обгрунтовуються заперечення проти вимог позивача.

При цьому, заочне рішення підлягає скасуванню, тільки якщо докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи те, що згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою, можна зробити висновок, що суд, ухвалюючи заочне рішення, повинен дати оцінку всім доказам, які є у справі.

Таким чином, не може бути підставою для скасування заочного рішення посилання відповідача на докази, які були у справі, оскільки вони вже були оцінені судом при ухваленні заочного рішення. Для скасування заочного рішення потрібно, щоб докази були новими (не досліджувались судом при ухваленні заочного рішення) та мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

З матеріалів справи безспірно вбачається, що відповідач ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлявся належним чином, однак відзиву на позов не подав, про причини своєї неявки суду не повідомляв, заяв про відкладення до суду не подавав, відтак суд приходить до переконання, що відповідач міг реалізувати свої процесуальні права та мав безперешкодну можливість прийняти участь в судових засіданнях судового розгляду справи.

Крім того, заявник при зверненні із заявою про перегляд заочного рішення до такої заяви не надав доказів, які б мали істотне значення для перегляду такого рішення, а викладені в заяві доводи не заслуговують на увагу, як такі, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, оцінивши встановлені обставини в сукупності, суд прийшов до висновку, що підстав для скасування і перегляду заочного рішення судом не встановлено, а тому заява до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284-287, ст. 288, ст. 260 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 569/19479/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування квартирою та зобов`язання усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Н.Г. Кучина