Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

04 липня 2019 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Борцової А.А.,

з участю секретаря - Шарапової О.О.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання вказуючи, що її батьки перебували у шлюбі, який в 2014 році розірваний за рішенням суду. ІНФОРМАЦІЯ_3 їй виповнилося 18 років. Вона продовжує навчання на третьому курсі денної форми навчання у Вільногірьькому коледжі Національної металургійної академії України на бюджетній основі, дата закінчення навчання в учбовому закладі 30.06.2020 року, отримує стипендію у розмірі 1319 грн. на місяць. Її навчання у зазначеному навчальному закладі потребує додаткових витрат на учбовий процес, харчування, забезпечення одягом, предметами індивідуального користування та гігієни, канцелярських виробів, організацію відпочинку після навчання для відновлення сил та організацію дозвілля, тобто в зв`язку з навчанням вона потребує від відповідача щомісячної матеріальної допомоги у вигляді аліментів. У власності нерухомого майна, банківських рахунків та транспортних засобів немає. За станом здоров`я у медичних закладах не перебуває, періодично проходить лікування, яке полягає у коригуванні зору. На період навчання вона проживає та зареєстрована разом з матір`ю - ОСОБА_4 , яка працює ліфтером у ТОВ «Скляний Альянс», де отримує заробітну плату у розмірі 3500 грн. на місяць. Вона зі свого боку добровільно надає допомогу на її утримання, але самотужки забезпечити її всім необхідним вона не в змозі. Відповідач працює електрогазозварником в ТОВ «Мотронівський ГЗК» у м.Вільногірськ Дніпропетровської області, де він щомісячно отримує заробітну плату, розмір якої є достатнім для утримання з нього аліментів на її утримання. Інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб на утримання яких він сплачував би аліменти немає. Будь-які інші обставини або поважні причини, які б звільняли відповідача від його обов`язку щодо її утримання в зв`язку з навчанням відсутні. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в зв`язку з навчанням до закінчення навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів та понесені нею витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги адвоката у складанні позовної заяви, в розмірі 400 (чотириста) грн.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 19.04.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки.

Клопотання про розгляд справи в іншому провадженні сторони не заявляли.

23.05.2019 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому, заперечуючи проти позовних вимог та обставин викладених в позові, зазначає, що він будучи в віці 57 років має не зовсім задовільний стан здоров`я, немає можливості отримувати доходи від іншої діяльності, окрім доходу за своїм основним місцем роботи ТОВ «Мотронівський ГЗК» в м. Вільногірську, де отримує заробітну плату, розмір якої не дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі зазначеному позивачкою, а саме ј частини його заробітку, однак не заперечує свого обов`язку сплачувати аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання та має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1/15 частини з усіх видів його щомісячного доходу.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав просив позов задовольнити з підстав викладених в ньому.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні позов визнав частково та заперечуючи проти стягнення аліментів в розмірі ј частини зазначив, що позивачка є студенткою навчального закладу, отримує стипендію, тому враховуючи що відповідач давно хворіє на хронічний гайморит, що потребує від нього витрат на лікування, має іншу сім`ю, яка складається з його дружини, спільних дітей вони не мають, останній згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/15 частини з усіх видів його доходів.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам.

Між сторонами склалися правовідносини щодо виконання батьками встановленого законом обов`язку по утриманню повнолітньої дитини, що продовжує навчання.

Факт досягнення позивачкою - ОСОБА_2 повноліття та факт родинних стосунків позивачки, відповідача та третьої особи підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 , серії НОМЕР_1 , згідно якого її батьком є ОСОБА_3 , а матір`ю - ОСОБА_4 (а.с.4 ).

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 11.06.2014 року шлюб між батьками позивачки розірваний (а.с.19).

Факт продовження навчання позивачкою підтверджується довідкою № 297/2019 від 05.04.2019 р., згідно з якою ОСОБА_2 є студенткою третього курсу групи ВМ-216 денної форми навчання Вільногірського коледжу Національної металургійної академії України, навчання здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, термін навчання з 01.09.2016 по 30.06.2020 р. (а.с. 21).

Відповідно до довідки про доходи № 174-19 від 05.04.2019 р. виданої Вільногірським коледжем Національної металургійної академії України, ОСОБА_2 навчається в даному навчальному закладі та отримує стипендію в середньому розмірі 1346 грн. на місяць (а.с.20).

Відповідно до довідки про доходи № 306 виданої ТОВ «Мотронівський ГЗК», ОСОБА_3 працює на даному підприємстві електрозварником ручного зварювання та отримує заробітну плату середній розмір якої складає 10666 грн., розмір сплачених аліментів складав в середньому 2511 грн. на місяць (а.с.57).

Відповідно до виписки з історії хвороби виданого КЗ «Дніпропетровська обласна лікарня ім. Мечнікова», ОСОБА_3 перебував на лікуванні в відділенні хірургічної стоматології з 29.04.2010 р. по 09.05.2010 р. з діагнозом «хронічний гнійний лівосторонній гайморит» (а.с.41).

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст.201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст.ст.187, 189-192, 194-197 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батька можливість надавати таку допомогу.

Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком позивачки ОСОБА_2 , яка досягла повноліття і продовжує навчання на третьому курсі денної форми навчання Вільногірського коледжу Національної металургійної академії України, строк закінчення навчання в учбовому закладі 30.06.2020 року, не досягла 23-річного віку, навчається за рахунок коштів державного бюджету, отримує стипендію та матеріальну допомогу від матері ОСОБА_4 , інших доходів не має, але цих коштів недостатньо для забезпечення у повному обсязі її життєдіяльності в період навчання, тому позивачка потребує матеріальної допомоги батька, а відповідач має можливість надавати позивачці таку допомогу, оскільки працює і має сталий дохід у виді заробітної плати, тому з нього на утримання повнолітньої дочки слід стягнути аліменти, задовольнивши позов в цій частині.

Разом з тим, при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з вимог розумності та справедливості та враховує стан здоров`я відповідача, наявність у нього іншої сім`ї, а тому суд вважає необхідним визначити розмір аліментів у виді 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, що з врахуванням допомоги, яку надає позивачці її матір, буде достатнім для її утримання, а з врахуванням матеріального становища відповідача, залишку його заробітної плати після сплати аліментів у вказаному розмірі, буде достатньо для забезпечення життєвих потреб його та членів його сім`ї .

Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка при подачі позову звільнена від сплати судового збору, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Разом з тим, відповідно до ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

З аналізу п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Враховуючи, що позивачкою при подачі позовної заяви, на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвоката, в порушення вимог встановлених ст.137 ЦПК України, не надано документ, який би підтверджував факт сплати позивачкою послуг правової допомоги та докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, що є обов`язковою вимогою закону, а договір про надання правничої допомоги, без надання вищезазначених документів та доказів, не може слугувати достатньою підставою для задоволення даних вимог позивачки, тому у цій частині заявлених вимог слід відмовити.

На підставі ст. ст. 182, 191, 199, 200, 201 Сімейного кодексу України і керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 247, 263- 265, 268, 279, 430 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 19 лютого 2019 року, до припинення нею навчання, але не більше як до 23 річного віку.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору.

В решті заявлених вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09 липня 2019 року.

Головуючий - суддя: А.А.Борцова