Єдиний унікальний номер 233/3490/16-ц
Номер провадження 22-ц/804/1249/19
Головуючий у 1 інстанції Малінов О.С.
Суддя доповідач Тимченко О.О.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

02 квітня 2019 року м. Бахмут

Суддя Донецького апеляційного суду Тимченко О.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 квітня 2017 року у цивільній справі № 233/3490/16-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 квітня 2017 року позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 500921686 від 19.11.2013 року в загальній сумі 29 343 грн. 55 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відмовлено.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу яка разом з матеріалами цивільної справи надійшла до Донецького апеляційного суду.

Згідно п. 9 ч.1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції, що діє від 15.12.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Оскільки апеляційна скарга відповідачем подана 21 березня 2019 року, то апеляційний суд керується нормами ЦПК України у редакції, що діє з 15 грудня 2017 року.

Згідно зі статтею 126 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання апеляційної скарги) право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Чинний ЦПК України обмежує дискреційні повноваження апеляційного суду стосовно часу поновлення строків на оскарження судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Зазначене відповідає загальновизнаному положенню про дію цивільних процесуальних норм у часі, згідно з яким незалежно від часу відкриття провадження у справі, при здійсненні процесуальних дій застосовується той процесуальний закон, який діє на момент здійснення таких дій (частина третя стаття 3 ЦПК України).

Обєднана Палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 у справі № 361/161/13-ц відійшла від висновку, викладеному у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.08.2018 у справі № 369/8537/15-ц та від 31.10.2018 у справі № 635/8219/15-ц, згідно з якими процесуальний строк, зазначений у частині другій статті 358 ЦПК України при відсутності винятків, може бути поновлений і що процедура апеляційного оскарження визначається на момент ухвалення судових рішень, а не на момент подачі апеляційної скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 неодноразово викликався та не з'являвся в судові засідання, про які йому достеменно було відомо в даній справі, що підтверджується матеріалами справи, а саме повідомленням про вручення поштового відправлення адресованого відповідачу ОСОБА_1 про виклик в судове засідання призначене на 05 вересня 2016 року (а.с. 45), яке він отримав особисто 01 вересня 2016 року , повідомлення про вручення поштового відправлення про виклик в судове засідання призначене на 15 березня 2017 року, яке він отримав особисто 09 березня 2017 року (а.с. 106).

Крім того, відповідачем до матеріалів справи долучались лист банку (позивача) з пропозицією сплатити 10% від боргу в сумі 4132,99 грн.(а.с.56) та квитанція № 0.0.608370850.1 від 29 серпня 2016 року про сплату в рахунок погашення боргу 7 380,00 грн.(а.с.57) .

20 квітня 2017 року судом було ухвалено рішення в даній справі (а.с. 133,134-135).

18 вересня 2017 року судом першої інстанції на адресу відповідача направлено копію оскаржуваного рішення (а.с. 139). Поштове відправлення адресоване ОСОБА_1 повернулось за закінченням терміну зберігання (а.с. 144).

Також сам відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що в перше коли він прийшов до суду ним було надано всі відповідні квитанції про сплату коштів за кредитним договором, після цього до суду більше не приходив, рішення суду не отримував , оскільки не звертав на це уваги.

Данні обставини свідчать про те, що відповідач достовірно знав, що в провадженні Костянтинівського міськрайонного суду перебуває цивільна справа про стягнення з нього суми боргу, але не добросовісно користувався належними йому процесуальними правами та не виконував належним чином свої процесуальні обов'язки.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України; та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Разом з тим, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Обставин щодо існування непереборної сили, що призвела до пропуску строку на апеляційне оскарження, відповідачем в апеляційній скарзі не наведено.

Враховуючи вищевказані норми процесуального законодавства та фактичні обставини справи, практику Європейського суду з прав людини, апеляційний суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити, оскільки відповідно до положень ч. 2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 358 ЦПК України копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи в порядку, визначеному статтею 272 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 квітня 2017 року у цивільній справі № 233/3490/16-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Цивільну справу № 233/3490/16-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, повернути до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її складення безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя Донецького

апеляційного суду О.О. Тимченко