Справа № 454/1302/17 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 22-ц/811/2318/18 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого судді - Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар

з участю:

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 03 вересня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_2 про розстрочення виконання рішення Сокальського районного суду Львівської області від 02 серпня 2017 року , -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просить: розстрочити виконання рішення Сокальського районного суду Львівської області від 02.08.2017 року у справі №454/1302/17 про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 5731,93грн. матеріальної шкоди та 20 000грн. моральної шкоди, завданої злочином, 5680грн. - витрат на правову допомогу та 704 грн. судового збору та стягувати з нього на користь ОСОБА_4 по 200грн. щомісячно, починаючи з дня постановлення відповідної ухвали судом до повного погашення боргу.

Заяву обґрунтовує тим, що рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 02.08.2017 року у справі №454/1302/17 вирішено: стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 5731,93грн. матеріальної шкоди та 3000грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої злочином; стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 3650 грн. - витрат на правову допомогу; стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 640грн. судового збору.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 14.05.2018р. вищевказане рішення Сокальського районного суду в частині відшкодування моральної шкоди скасовано та прийнято в цій частині нову постанову, якою стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000грн.; стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 2020грн. - витрат на правову допомогу та стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 704грн. На даний час в нього склалися обставини, що ускладнюють виконання рішення суду, зокрема: скрутна фінансова ситуація, яка пов'язана з затратою коштів на його лікування. На даний час він не працює, оскільки згідно довідки МСЕК серія 10 ААВ від 01.10.2015р. йому протипоказана важка фізична праця і він отримує державну соціальну допомогу інвалідам третьої групи в сумі 1452грн. Інших доходів він не отримує.

Оскаржуваною ухвалою у задоволенні заяви ОСОБА_2 про розстрочення виконання рішення Сокльського районного суду від 02.08.2017 року відмовлено.

Ухвалу суду оскаржила представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3. В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з ухвалою, вважає її такою, що постановлена без повного з'ясування обставин, що мають значення для вирішення справи. Звертає увагу, що висновок суду про відсутність доказів є помилковим, оскільки 13.08.2018 року через канцелярію до справи долучені письмові докази, а саме Довідку Радехівської філії Центру зайнятості, копію трудової книжки, Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, ФОП, громадських формувань, однак в ухвалі суд не надав оцінки даним доказам. Вважає, що відповідно до вимог ст.435 ЦПК, а також ст.33 ЗУ «Про виконавче провадження» заява підлягала до задоволення, тому просить скасувати ухвалу та направити справу для розгляду до іншого суду за встановленою підсудністю.

ОСОБА_4 подав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що докази на які посилається заявник не надають жодної підстави вважати, що у заявника склалися виняткові обставини, що роблять неможливим виконання судового рішення. Не надано жодних доказів про тяжке захворювання заявника або членів його сім'ї та що у боржника склалися якісь надзвичайні події. Просить рішення суду залишити без змін.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоч був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Від представника ОСОБА_2- ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності.

Частиною 2 ст.372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення на апеляційну скаргу стягувача ОСОБА_4, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Судом встановлено такі обставини.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 02 серпня 2017 року у справі №454/1302/17 стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 5731,93грн. матеріальної шкоди та 3000грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої злочином; стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 3650 грн. - витрат на правову допомогу; стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 640грн. судового збору.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 14.05.2018р. вищевказане рішення Сокальського районного суду Львівської області від 02 серпня 2017 року в частині відшкодування моральної шкоди скасовано та постановлено в цій частині нову постанову. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000грн., 2020грн. - витрат на правову допомогу та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 704грн.

Відмовляючи в задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що заявником не подано жодних підтверджень щодо свого тяжкого майнового стану. Крім цього, заявник не зазначив строку на який просить розстрочити виконання рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним, обгрунтованим та таким, що відповідає встановленим обставинам справи.

Згідно з ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Приписами ст. 435 ЦПК України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26.12.2003р. №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення дії, або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім'ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відтак суд першої інстанції дійшов обгрунтовавного висновку, що розстрочка, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим, однак заявник таких доказів суду не надав.

Наявність у ОСОБА_2 інвалідності ІІІ групи, яка встановлена йому у 2015 році, тобто до ухвалення рішення про стягнення з нього завданої позивачу шкоди, не свідчить про відсутність у нього можливості працювати на роботі, яка не пов'язана з тяжкою фізичною працею. Доказів про те, що заявник несе витрати на лікування, суду не представлено.

Крім цього, боржник отримує державну соціальну допомогу розмір якої становить 1452 грн., а згідно з ч.2 ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Відтак, зважаючи на те, що шкода завдана ОСОБА_2 пов'язана з ушкодженням здоров'я ОСОБА_4, розстрочка виконання рішення по 200 грн. щомісячно буде перевищувати один рік з дня ухвалення постанови Апеляційного суду Львівської області від 14 травня 2018 року, заявник не надав суду доказів, які свідчать про значні витрати на лікування, висновок суду про відмову в задоволенні заяви, відповідає вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не надав оцінки письмовим доказам, а саме Довідці Радехівської філії Центру зайнятості, копії трудової книжки, Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, ФОП, громадських формувань є безпідставними, оскільки постановляючи ухвалу, суд з врахуванням всіх доказів наявних у матеріалах справи, правильно взяв до уваги не тільки інтереси відповідача, а й інтереси позивача, якому завдано шкоди у стані алкогольного сп'яніння.

Інші доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права, правильно застосував норми матеріального права, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Згідно ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.374 ч.1 п.1, ст.ст.375, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 03 вересня 2018 року залишити без задоволення.

Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 03 вересня 2018 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 18 березня 2019 року.

Головуючий: Ю.Р. Мікуш

Судді Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк