Постанова

Іменем України

27 березня 2019 року

м. Київ

справа № 701/1047/16-ц

провадження № 61-30833св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Курило В. П., Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представники позивача: ОСОБА_5,

відповідач - Товариство Червоного Хреста в Черкаській області,

представники відповідача: Гричаненко Олександр Миколайович, Романча Олена Григорівна, Поліщук Анна Олегівна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Черкаської обласної організації Товариства Червоного Хреста України на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 24 січня 2017 року в складі судді Калієвського І. Д.та рішення Апеляційного суду Черкаської області від 29 березня 2017 року в складі колегії суддів: Бородійчука В. Г., Василенко Л. І., Фетісової Т. Л.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Товариства Червоного Хреста в Черкаській області про стягнення заборгованості із заробітної плати.

Позовна заява мотивована тим, що 02 квітня 2013 року вона прийнята на роботу на посаду молодшої медичної сестри Маньківської районної організації Товариства Червоного Хреста в Черкаській області, на підставі розпорядження

№ ЧХ-К 00110, а 02 січня 2014 року переведена на посаду Голови Маньківської районної організації Товариства Червоного Хреста в Черкаській області, на підставі розпорядження № ЧХ-К- 00007.

Починаючи з 01 січня 2016 року по 01 жовтня 2016 рік відповідач не виплачує їй заробітну плату без будь-яких пояснень та законних на те підстав. Станом на

03 жовтня 2016 року відповідач заборгував ОСОБА_4 17 262,00 грн, проте, виплачувати вказані грошові кошти в добровільному порядку відмовляється.

У період з 13 квітня 2016 року по 26 квітня 2016 року вона проходила курс стаціонарного лікування у терапевтичному відділенні Маньківської центральної районної лікарні. На вказане лікування їй потрібні були кошти, але у зв'язку з тим, що їй своєчасно не виплачували заробітну плату, вона була змушена користуватися кредитними коштами, щоб пройти курс лікування, тому заборгованість за кредитом, яку вона по цей день виплачує, складає

5 992,16 грн, що підтверджується виписками з банків.

17 серпня 2016 року позивач звернулася до керівництва Товариства Червоного Хреста в Черкаській області з проханням виплатити їй заборгованість із заробітної плати та надіслати на її адресу розрахунок заборгованості за період з 01 січня 2016 року по 01 липня 2016 року.

04 жовтня 2016 року повторно звернулася до керівництва Товариства Червоного Хреста в Черкаській області з проханням виплатити їй заборгованість із заробітної плати та надіслати на адресу розрахунок заборгованості за період з 01 січня 2016 року по 01 жовтня 2016 року, копію трудової книжки.

Посилалась на те, що розрахунок із нею не проведено та розрахунок заборгованості заробітної плати на її адресу не направлено, та з урахуванням викладеного, ОСОБА_4 просила суд стягнути з відповідача на свою користь не виплачену заробітну плату з 01 січня 2016 року по 01 жовтня 2016 року в розмірі 17 262,00 грн; стягнути невиплачену суму індексації заробітної плати за період з

01 січня 2016 року по 01 жовтня 2016 року в розмірі 237,80 грн; компенсувати втрату частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати; стягнути моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн та суму кредитних коштів, які були витрачені на лікування у розмірі 5 992,16 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 24 січня

2017 рокупозов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з Товариства Червоного Хреста України в Черкаській області на користь ОСОБА_4 заборгованість із заробітної плати за період з 01 січня

2016 року по 01 жовтня 2016 року в розмірі 17 208,00 грн.

Зобов'язано Товариство Червоного Хреста України в Черкаській області провести ОСОБА_4 індексацію нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, за період з 01 січня 2016 року по 01 жовтня 2016 року та компенсувати втрату частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати.

Стягнуто з Товариства Червоного Хреста України в Черкаській області на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 1 000,00 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що трудові права позивача щодо отримання всіх сум заборгованості є порушені, доводи позовної заяви у цій частині знайшли своє підтвердження, а тому порушене право ОСОБА_4 підлягає захисту шляхом стягнення відповідних сум та зобов'язання відповідача провести індексацію нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за вказаний період та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати. Крім того, ОСОБА_4 внаслідок порушення її законних прав з боку відповідача зазнала моральної шкоди, яку суд оцінив у 1 000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 29 березня 2017 року рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 24 січня 2017 року змінено, виключено з резолютивної частини рішення вказівки суду щодо зобов'язання Товариства Червоного Хреста України в Черкаській області провести ОСОБА_4 індексацію нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з 01 січня 2016 року по 01 жовтня 2016 року та компенсувати втрату частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати.

Стягнуто з Товариства Червоного Хреста України в Черкаській області на користь ОСОБА_4 індексацію нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з 01 січня 2016 року по 01 жовтня 2016 року в розмірі 237,80 грн.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Враховуючи те, що позивач вимоги щодо зобов'язання Товариства Червоного Хреста в Черкаській області провести індексацію нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсувати втрату частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати, не заявляла, а просила провести індексацію заробітної плати за період з 01 січня 2016 року по 01 жовтня 2016 року, апеляційний суд змінив рішення суду першої інстанції, виключивши з резолютивної частини рішення вказівки суду щодо зобов'язання Товариства Червоного Хреста України в Черкаській області провести ОСОБА_4 індексацію нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з 01 січня 2016 року по 01 жовтня 2016 року та компенсувати втрату частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати, та стягнувши з Товариства Червоного Хреста України в Черкаській області на користь ОСОБА_4 індексацію нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з 01 січня 2016 року по 01 жовтня

2016 року в розмірі 237,80 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У квітні 2017 рокуЧеркаська обласна організація Товариства Червоного Хреста України подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Аргументи учасників справ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди неправильно визначили належного відповідача і правовий статус Товариства Червоного Хреста в Черкаській області, оскільки відповідач не є належною стороною у справі і не має нести відповідальність, у тому числі, за порушення законодавства про працю.

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

У липні 2017 року ОСОБА_4подала заперечення на касаційну скаргу, вказуючи на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і обґрунтованими, всі висновки судів відповідають встановленим обставинам справи, а тому підстав для їх скасування немає.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексуУкраїни, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судами установлено, що 02 квітня 2013 року ОСОБА_4 прийнята на роботу на посаду молодшої медичної сестри Маньківської районної організації Товариства Червоного Хреста в Черкаській області, на підставі розпорядження

№ ЧХ-К 00110, а 02 січня 2014 року переведена на посаду Голови Маньківської районної організації Товариства Червоного Хреста в Черкаській області, на підставі розпорядження № ЧХ-К- 00007.

Звертаючись до суду з указаним позовом, позивач посилалась на те, що починаючи з 01 січня 2016 року по 01 жовтня 2016 рік відповідач не виплачує їй заробітну плату без будь-яких пояснень та законних на те підстав. Станом на

03 жовтня 2016 року відповідач заборгував ОСОБА_4 17 262,00 грн, проте, виплачувати вказані грошові кошти в добровільному порядку відмовляється.

17 серпня 2016 року позивач звернулася до керівництва Товариства Червоного Хреста в Черкаській області з проханням виплатити їй заборгованість із заробітної плати та надіслати на її адресу розрахунок заборгованості за період з 01 січня 2016 року по 01 липня 2016 року.

04 жовтня 2016 року повторно звернулася до керівництва Товариства Червоного Хреста в Черкаській області з проханням виплатити їй заборгованість із заробітної плати та надіслати на адресу розрахунок заборгованості за період з 01 січня 2016 року по 01 жовтня 2016 року, копію трудової книжки.

Дані звернення позивача у справі саме до Черкаської обласної організації Товариства Червоного Хреста України обумовлені тим, що згідно з табелів обліку відпрацьованого часу керівник районного товариства Червоного Хреста України передає відомості до обласної організації і саме, обласна організація Товариства Червоного Хреста проводить нарахування заробітної плати по обліку відпрацьованого часу, які потім виплачуються районними організаціями.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно зі статтею 94 КЗпП України та статтею 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Відповідно до статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно зі статтею 32 Закону України «Про Товариство Червоного Хреста України» на всіх працівників товариства, які працюють за трудовим договором у системі товариства, поширюється законодавство України про працю, соціальне забезпечення і соціальне страхування.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про Товариство Червоного Хреста України» товариство самостійно вирішує питання визначення умов та оплати праці працівників органів та місцевих організацій Товариства, які працюють за трудовими договорами (угодами, контрактами) та заохочення добровольців згідно з законодавством про оплату праці.

Положеннями статті 34 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог статей 10, 60, 212 ЦПК України 2004 року, обґрунтовано виходив із того, що трудові права позивача щодо отримання всіх сум заборгованості є порушені, доводи позовної заяви в цій частині знайшли своє підтвердження, а тому порушене право ОСОБА_4 підлягає захисту шляхом стягнення відповідних сум та моральної шкоди з Товариства Червоного Хреста України в Черкаській області, оскільки саме Товариство Червоного Хреста України в Черкаській області здійснює нарахування заробітної плати.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Щодо зупинення виконання рішення суду

Відповідно до частини 3 статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Враховуючи те, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 вересня 2017 року зупинено виконання рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 24 січня 2017 року та рішення Апеляційного суду Черкаської області від 29 березня 2017 року до закінчення касаційного провадження, тому виконання рішення на підставі частини 3 статті 436 ЦПК України підлягає поновленню.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Черкаської обласної організації Товариства Червоного Хреста України залишити без задоволення.

Рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 24 січня 2017 року у незміненій частині та рішення Апеляційного суду Черкаської області

від 29 березня 2017 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 24 січня 2017 року та рішення Апеляційного суду Черкаської області

від 29 березня 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П. Курило

М. Є. Червинська