РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року Рівненський міський суд

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державної установи Рівненський слідчий ізолятор, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 про усунення перешкод у користуванні майном,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до державної установи Рівненський слідчий ізолятор, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 В.А ОСОБА_17 , ОСОБА_18 Р.М ОСОБА_17 , ОСОБА_19 О.П., ОСОБА_20 Т ОСОБА_21 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 про усунення перешкод у користуванні майном, в якому просила суд зобов`язати державну установу Рівненський слідчий ізолятор усунути перешкоди у здійсненні нею права користування майном, а саме магазином по АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу габаритних воріт, які обмежують рух транспортних засобів на АДРЕСА_2 Руську через територію, що прилягає до гуртожитку, розташованого по АДРЕСА_3 та стягнути судові витрати.

В судовому засіданні представники позивача Стовба А.В ОСОБА_17 та ОСОБА_22 О ОСОБА_23 . позов ОСОБА_1 підтримали, та, посилаючись на вимоги ч.1 ст.96 ЗК України, просять суд зобов`язати державну установу Рівненський слідчий ізолятор усунути перешкоди у здійсненні нею права користування майном, а саме магазином по АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу габаритних воріт, які обмежують рух транспортних засобів на вулицю Руську через територію, що прилягає до гуртожитку, розташованого по АДРЕСА_3 30.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що ОСОБА_1 є власником магазину, вбудованого в житловий будинок по АДРЕСА_1 . До вказаного будинку існувало два під`їзди з вулиці Лікарняної. В червні 2016 року установою Рівненського слідчого ізолятора встановлені габаритні ворота на вул АДРЕСА_4 Лікарняна, 30, які обмежили спільний під`їзд через територію, що прилягає до гуртожитку. Габаритні ворота обмежують право позивача на користування своєю власністю та встановлені з грубим порушенням нормативно-правових актів, які регулюють правила пожежної безпеки та містобудівної діяльності. Також зазначають, що через встановлення габаритних воріт став неможливим проїзд через двір спеціальної автомобільної техніки, в тому числі «швидкої допомоги» та техніки комунальних служб. Крім того встановлення габаритних воріт відбулося без отримання належно оформленої, погодженої та затвердженої проектної документації та без спеціального дозволу.

Представник відповідача Шумейко Т.О. в судовому засіданні позов не визнала і просить у задоволенні позову відмовити за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог.

На заперечення позовних вимог посилається на те, що на балансі Рівненського слідчого ізолятора управління Державної пенітенціарної служби України перебуває гуртожиток, який знаходиться по АДРЕСА_3 . Даний гуртожиток відповідно до Положення «Про гуртожиток для співробітників Рівненського слідчого ізолятора управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області» використовується для проживання робітників, службовців, а також інших громадян у період роботи, за умови відсутності в нього членів родини місця проживання у відповідному населенні пункті.

Мешканці даного гуртожитку неодноразово звертались з усними та письмовими вимогами до керівництва установи з метою обмеження руху транспортних засобів до магазину « ОСОБА_24 » (вул. Руська, 25), який відбувається безпосередньо через їх дворову територію будинку на якій відпочивають діти. Також були і безпосередні звернення від жителів гуртожитку до Рівненського міськрайонного управління ГУ ДСНС України в Рівненській області та Управління житлово-комунального господарства України щодо встановлення шлагбауму на прибудинковій території житлового будинку на АДРЕСА_3 .

Земельна ділянка, на якій розміщений даний гуртожиток, відповідно до Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою використовується для обслуговування будинку. Тому, на підставі викладеного, установою встановлені габаритні ворота між АДРЕСА_5 Дворецька, 116 та АДРЕСА_3 , тобто на прибудинковій території, для захисту інтересів мешканців гуртожитку, і встановлення воріт не створює перешкод позивачу у користуванні її власністю.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 мешканці гуртожитку по АДРЕСА_3 , позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали, зазначили, що встановлення спірних габаритних воріт було проведено на їхні неодноразові звернення до адміністрації Рівненського слідчого ізолятора управління Державної пенітенціарної служби України і дані ворота встановлені на їх прибудинковій території.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки позовні вимоги є безпідставними та недоведеними.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником магазину « ОСОБА_24 », вбудованого в житловий будинок по

АДРЕСА_1 на АДРЕСА_3 розташований навпроти належного позивачу магазину « ОСОБА_24 ».

Даний гуртожиток відповідно до Положення «Про гуртожиток для співробітників Рівненського слідчого ізолятора управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області» використовується для проживання робітників, службовців, а також інших громадян у період роботи, за умови відсутності в нього членів родини місця проживання у відповідному населенні пункті і перебуває на балансі Рівненського слідчого ізолятора управління Державної пенітенціарної служби України.(а.с.35-36,41-42)

Земельна ділянка, на якій розміщений даний гуртожиток, відповідно до Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою використовується для обслуговування будинку. (а.с.38).

В червні 2016 року, на виконання та реагування на звернення до керівництва установи, з метою обмеження руху транспортних засобів до магазину « ОСОБА_24 » на АДРЕСА_1 , який відбувається безпосередньо через дворову територію будинку на якій відпочивають діти, мешканців гуртожитку, а також на підставі звернень від жителів гуртожитку до Рівненського міськрайонного управління ГУ ДСНС України в Рівненській області та Управління житлово-комунального господарства України щодо встановлення шлагбауму на прибудинковій території житлового будинку на АДРЕСА_3 , установою Рівненського слідчого ізолятора були встановлені габаритні ворота на АДРЕСА_3 . (а.с.47-51).

Що стосується тверджень позивача про незаконне встановлення габаритних воріт на АДРЕСА_3 , суд зауважує наступне.

Відповідно до ст. 42 Земельного кодексу: земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної власності або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємств, установам і організація, які здійснюють управління цими будинками, отже, об`єктами права постійного землекористування є земельна ділянка багатоквартирного житлового будинку, до якої належить земельна ділянка, на якій безпосередньо розташований будинок та належні до нього будівлі і споруди (ділянки під прямою забудовою), а також прибудинкова територія, що відповідно до ст.1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29 липня 2001 року визначається як "територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку". Прибудинкова територія, зокрема, включає проїзди та тротуари, озеленені території, ігрові майданчики для дітей, майданчики для відпочинку дорослого населення, майданчики для занять фізичною культурою; майданчики для тимчасового зберігання автомобілів, майданчики для господарських цілей, майданчики для вигулу собак тощо.

Відповідно до ч.1 ст.92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. А ч.1 ст.95 даного кодексу вказує, що землекористувачі мають право самостійно господарювати на землі.

Можливість самостійного господарювання на землі може реалізовуватися лише шляхом використання земельної ділянки за цільовим призначенням, а цільове призначення зазначеної ділянки, згідно якої виник судовий спір обслуговування житлового будинку.

На підставі чинного законодавства, землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів, як право проходу та проїзду на велосипеді; право проїзду на транспортному засобі за наявним шляхом; право прогону худоби за наявним шляхом; право прокладання та експлуатації ліній електропередач, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій тощо.

Також відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів» одним з об`єктів у сфері благоустрою населених пунктів є прибудинкова територія, а відповідно до Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій»: прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку, а утримання будинку і прибудинкової території - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Отже, визначення поняття "прибудинкова територія" міститься у нормативно-правових актах Податкового кодексу України, Законі України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" (проте є занадто вузьким), у підзаконних актах Наказі Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" №76 від 17 травня 2005 року та Наказі Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо визначення прибудинкових територій багатоквартирних будинків» №389 від 29 грудня 2011 року.

Відповідно до пункту 2 Методичних рекомендацій щодо визначення прибудинкових територій багатоквартирних будинків, затверджених останнім згаданим наказом, поняття прибудинкової території є ідентичним з поняттям прибудинкової території, вказаним у попередньому наказі. І також визначає, що прибудинкова територія призначена для обслуговування багатоквартирного будинку і забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Тому, використання прилеглої території з метою обслуговування сусіднього будинку суперечить чинному законодавству, оскільки вона призначена для обслуговування будинку по АДРЕСА_3 і забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових наймачів (орендарів) кімнат, а також нежитлових приміщень, розташованих у цьому будинку.

Габаритні ворота є технічним засобом регулювання дорожнього руху, тому їх встановлення потрібно погоджувати з відповідними органами Міністерства внутрішніх справ України (п.5.1.14 рішення Рівненської міської ради від 28 квітня 2011 року М512). Крім того, відповідно до рішення Рівненської міської ради від 28 квітня 2012 року №512 шлагбаум, встановлюється з метою обмеження проїзду транспортних засобів, у даному випадку це - габаритні ворота.

Даний пункт рішення установою Рівненського слідчого ізолятора дотримано в повному обсязі. Тому посилання позивача на ч. 1 ст. 1 Закону України «Про автомобільні дороги» та пункти 3.4.1.9 та 3.5.3.12 Правил благоустрою є помилковим. Тому, що у Правилах благоустрою м. Рівного чітко передбачено той факт, що шлагбаум та інші огородження, встановлюються з обмеженням проїзду або контролю за переміщенням транспортних засобів. А мета встановлення габаритних воріт - обмеження руху транспортних засобів через дворову територію гуртожитку.

Також в судовому засіданні встановлено, що дані габаритні ворота встановлено на підставі рішень координаційної ради з питань безпеки дорожнього руху при погодженні з відповідними службами від 03 лютого 2016 року (а.с.52,53) та від 07 вересня 2016 року (а.с.58-59), в яких надано дозвіл на встановлення габаритних воріт.

Попередньо установою отримано повідомлення №01/2881 від 18 грудня 2015 року Рівненського міськрайонного управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області, де зазначено, що дане управління не заперечує проти встановлення габаритних воріт при умові проїзду спеціального автотранспорту аварійно - рятувальних служб. (а.с.54)

Відділ Управління превентивної діяльності ГУ Національної поліції України в Рівненській області також не заперечував щодо встановлення габаритних воріт за умови дотримання вимог, правил, норм та стандартів з техніки безпеки дорожнього руху, про що видав документ від 22 грудня 2015 року №329/116/39/01-2015. (а.с.55)

Управлінням охорони здоров`я Рівненської обласної державної адміністрації надано повідомлення № 436/01-13/16 від 05 лютого 2016 року про не заперечення щодо здійснення вищезазначених дій при умові проїзду транспортного засобу спеціалізованого призначення, тобто автомобілів швидкої медичної допомоги. (а.с.56)

Тому, на основі даних погоджень, отриманих від відповідних служб та з дотриманням усіх вимог, Рівненський слідчий ізолятор встановив габаритні ворота відповідно до Акту №45 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 року.

Що стосується дозволу (ордеру) на проведення робіт з благоустрою щодо встановлення габаритних воріт, судом встановлено, що даний дозвіл надається на роботи з благоустрою міста або на земляні роботи, а саме на період виконання земляних, монтажних, інших робіт пов`язаних з прокладанням, перекладанням, ремонтом, в тому числі ліквідацією аварій інженерних мереж і споруд, будівництвом і ремонтом будинків, транспортних магістралей, доріг, площ, інженерними вишукуваннями, благоустроєм та озелененням територій. Встановлення габаритних воріт не є роботою з благоустрою міста або земляною роботою, оскільки габаритні ворота є технічним засобом регулювання дорожнього руху, тому їх встановлення потрібно погоджувати з відповідними органами Міністерства внутрішніх справ України, що Рівненським слідчим ізолятором було дотримано у повному обсязі.

Тому твердження ОСОБА_1 , про те, що ворота встановленні без відповідної дозвільної документації і підлягають демонтажу є безпідставним. Оскільки дані ворота встановлені на основі вищезазначених документів та вимог.

Що стосується посилань позивача щодо порушень норм Правил пожежної безпеки та заблокування під`їзду до магазину позивача та виникнення аварійних ситуацій, судом встановлено наступне.

Судом було здійснено виїзне судове засідання на територію встановлення спірних воріт на вулиці Руська,25 та Лікарняна,30 в м.Рівне

На виїзному судовому засіданні судом було встановлено, що габаритні ворота, які встановлені між АДРЕСА_6 АДРЕСА_3 не порушують норм правил пожежної безпеки та не перекривають під`їзд до житлового будинку по АДРЕСА_1 , оскільки вхід до будинку АДРЕСА_1 . Також на місці судом було встановлено, що позначення позивача на викопіюванні земельної ділянки, яке надано в додатках до позовної заяви та яке стосується під`їздів до будинку є не вірними, оскільки під`їзд №1 до будинку АДРЕСА_1 є безпосередньо АДРЕСА_7 Руська, а не по дворовій території вул АДРЕСА_3 , 30, та під`їзд №2 - зі сторони вул. Лікарняна, біля буд.26. Тому, що стосується проїзду пожежних автомобілів, встановлено, що внаслідок встановлення воріт, зменшення проїзної частини дороги для проїзду даних автомобілів не відбулося, а будинок по АДРЕСА_1 має 2 під`їзди з двох повздовжніх сторін. Також, відповідно і не було порушено норми, зазначенні в п.2 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських та сільських поселень», оскільки можливість проїзду до будинку забезпечується безпосередньо при проектуванні самої будівлі, а тому, відповідно, була передбачена з боку АДРЕСА_8 Руська та Лікарняна, 26.

Також судом оглянуто на виїзді розміщення спірного магазину « ОСОБА_24 ».

Суд звертає увагу на те, що оскільки магазин розміщений на 1-му поверсі, то відповідно до п.1.5. «Державних будівельних норм України. Будинки і споруди ОСОБА_25 2.2-15-2005» підхід і під`їзд до будинку, а саме до кожного входу не повинен перешкоджати під`їзду пожежних, санітарних машин та пересувної техніки. Дана норма повинна була враховуватись при розміщенні даного магазину і до уваги повинен був братися той факт, що з боку вулиці Лікарняної, 30 розташована прибудинкова територія, яка обслуговує цей будинок, а не сусідній.

Судом також встановлено, що у разі виникнення небезпечної ситуації з необхідністю проїзду пожежної чи санітарної машини, ключ від габаритних воріт, які обмежують проїзд транспортних засобів через дворову територію знаходиться на Контрольно - пропускному пункті Рівненського слідчого ізолятора. Доступ до контрольно - пропускного пункту є вільним у будь-який час доби, і на будівлі гуртожитку міститься табличка із вказівкою, що ключ від воріт знаходиться на Контрольно-пропусконому пункті ОСОБА_26 .

З оглянутого також слідує, що встановлення габаритних воріт не порушує прав позивача щодо доступу у користуванні її помешканням, оскільки територія на якій розміщені габаритні ворота є прибудинковою територією будинку, який розташований по АДРЕСА_3 , і яка призначена для обслуговування даної будівлі і забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб наймачів (орендарів) кімнат, а також нежитлових приміщень, розташованих у такій будівлі і не є прибудинковою територією будинку АДРЕСА_1 .

Тому ОСОБА_1 , володіючи магазином, розміщеним за адресою по АДРЕСА_1 має вільний доступ у користуванні своїм майном, оскільки дані габаритні ворота розташовані між АДРЕСА_3 та вул АДРЕСА_6 . 116 та обмежують рух транспортних засобів безпосередньо по дворовій території будинку АДРЕСА_3 та не перекривають дворової чи прибудинкової території будинку, який розміщений по АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ст.391 ЦК України, на які, як на підставу позовних вимог, посилається ОСОБА_1 , власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог частини першої статті 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 78,79,80,81 ЦПК України встановлені вимоги щодо належності, допустимості, достовірності та достатності доказів.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що здійснене відповідачем зведення габаритних воріт створює їй перешкоди у користуванні магазином.

Оцінюючи досліджені по справі докази, суд прийшов до висновку, що обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, позивачем належними та допустимими доказами не доведені.

Враховуючи дані, які містяться у досліджених судом графічних матеріалах (планах земельної ділянки) та даних які були встановлені при виїзному судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що зведення габаритних воріт не створює позивачу перешкод саме у користуванні належним їй магазином та не перешкоджає вільному доступу до цього магазину. При цьому суд враховує, що спірні ворота були зведенні на звернення мешканців будинку по АДРЕСА_3 , з метою обмеження руху транспортних засобів до магазину «Надія» (вул. Руська, 25), який відбувається безпосередньо через дворову територію їх будинку на якій відпочивають діти, для яких рух транспортних засобів є основним джерелом небезпеки.

Оцінюючи в сукупності обставини, на яких ґрунтуються вимоги та докази, якими вони обґрунтовуються позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому необхідно відмовити позивачу в задоволенні цього позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,137,141,263,264,265,268, 273,354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до державної установи Рівненський слідчий ізолятор, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 про усунення перешкод у користуванні майном відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає АДРЕСА_9 .

Відповідач: Державна установа Рівненський слідчий ізолятор, м.Рівне, вул.Дворецька, 116.

Третя особа: ОСОБА_2 , проживає АДРЕСА_10 .

Третя особа: ОСОБА_3 , проживає АДРЕСА_11 .

Третя особа ОСОБА_4 , проживає АДРЕСА_12 .

Третя особа: ОСОБА_5 , проживає АДРЕСА_13 .

Третя особа: ОСОБА_6 , проживає АДРЕСА_14 .

Третя особа: ОСОБА_7 , проживає АДРЕСА_15 .

Третя особа: ОСОБА_8 , проживає АДРЕСА_16 .

Третя особа: ОСОБА_9 , проживає АДРЕСА_17 .

Третя особа: ОСОБА_10 , проживає АДРЕСА_18 .

Третя особа: ОСОБА_11 , проживає АДРЕСА_19 .

Третя особа: ОСОБА_12 , проживає АДРЕСА_20 .

Третя особа: ОСОБА_14 , проживає АДРЕСА_21 .

Третя особа: ОСОБА_13 , проживає АДРЕСА_21 .

Третя особа: ОСОБА_15 , проживає АДРЕСА_22 .

Повний текст рішення виготовлено 05 липня 2019 року.

Суддя :