Справа № 212/4552/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Козлова Ю.В.,

за участю секретаря: Курбакової Ю.О.,

представника позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Літовченко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , представник позивача адвокат Гузєв Ігор Григорович до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я,-

В С Т А Н О В И В:

30 травня 2019 року представник ОСОБА_2 адвокат Гузєв І.Г. звернувся до суду від його імені з позовом про відшкодування моральної шкоди у зв`язку із ушкодження здоров`я. В обґрунтування позову зазначив, що позивач перебуваючи в трудових відносинах з Публічний акціонерним товариством «Криворізький залізорудний комбінат» (дали ПАТ «КЗРК») на посаді механіка дільниці №5 шахти «Гвардійська», 11 вересня 2017 року близько о 17 годині 30 хвилин, з вини відповідача внаслідок нещасного випадку, отримав тілесні ушкодження у вигляді: « Закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку. Забої, садна потиличної ділянки. Закрита травма грудної клітини. Забій грудної клітини: забої, садна, грудної клітини. Забій грудного відділу хребта».

По факту нещасного випадку, було проведено перевірку, та складено акт №38-23 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 14 вересня 2017 року. Встановлено, що в результаті падіння позивач отримав вказані вище тілесні ушкодження. Таким чином, нещасний випадок обумовлений неналежним виконанням відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці. Внаслідок зазначеного , позивач отримав травми, які супроводжувались сильним фізичним болем, розладом функції лівої руки, як наслідок, позивач був вимушений проходити лікування, в тому числі, оперативне медичне втручання, а також проходити відновлювальні процедури. У зв`язку з Вказаним нещасним випадком було порушено звичний ритм життя позивача, останній тривалий час був позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, в нього постійно виникають складнощі у зв`язку з загальною слабкістю, втомою, постійними болями в грудях. Тривалий процес лікування тілесних ушкоджень, отриманих внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, позбавляв позивача можливості вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання травм, Позивач тривалий час відчував фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, Позивач, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, погіршенням стану здоров`я, постійно відчував психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося на душевному та фізичному станах Позивача. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію.

На підставі зазначеного позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Гузєв І.Г. вважають, що за таких обставин Відповідач має відшкодувати позивачу моральну шкоду, яка була завдана внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом у розмірі 125190,00 грн. (без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб).

Ухвалою суду від 03 червня 2019 року справу прийнято до розгляду у спрощеному позовному провадженні та призначено до розгляду в судовому засіданні.

24 липня 2019 року до суду надійшов відзив на позов відповідача ПАТ «КЗРК».

Представник позивача Гузєв І.Г. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив стягнути на користь позивача 1125190,00 гривень та судові витрати , які позивач планує понести на правову ( правничу) допомогу в сумі 6531,40 гривень..

Представник відповідача Литвиненко ОСОБА_3 .М ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлені вимоги не визнала в повному обсязі. Проти задоволення позову заперечувала, аргументуючи це тим, що власник підприємства, установи і організації або уповноважений ним орган звільняються від відшкодування шкоди, якщо доведе, що шкода заподіяна не з його вини, а умови праці не є причиною моральної шкоди, а оскільки причиною трудового каліцтва є грубе порушення позивачем трудової і виробничої дисципліни, тому моральна шкода з відповідача до стягнення не підлягає на підставі ст.1167 ЦК України. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки на її думку, моральні страждання позивача не доведені належним чином.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.ст.15,16 ЦК України, ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 11.09.2017 року у третю зміну з 15 год. 30 хв. до 22 год. 30 хв. (згідно графіка), механік дільниці №5 шахти «Гвардійська» ПАТ "Кривбасзалізрудком" ОСОБА_2 повинен був оглянути та виконати ревізію машин, механізмів та електрообладнання на дільниці в панелі в осях 221-226 в підповерсі 1283-1250м.

Керував роботами у зміні та виконував технічний нагляд гірничий майстер дільниці № 5 ОСОБА_5 .

Переодягнувшись та отримавши індивідуальні ліхтарі та саморятівники, близько 15 годин 30 хвилин, працівники дільниці № 5 спустились в шахту по стволу шахти «Гвардійська-1» на гор.1270м, а далі направились в господарчий орт 223 осі гор. 1300м.

На початку зміни гірничий майстер дільниці № 5 ОСОБА_5 прибув у панель в осях 221 -226 в підповерсі 1283-1250м, здійснив відбір проб повітря на|вміст CO і NO+ NО2 , оглянув стан робочих місць та допустив робітників дільниці № 5 та механіка дільниці № 5 ОСОБА_2 до виконання робіт згідно виданого наряду.

ОСОБА_2 після отримання дозволу від ОСОБА_5 по ВХП НОМЕР_1 осі гор. 1300/1283м, по драбинному ходу піднявся на гор. 1283м та по штреку скрецерування в осях 221-225 гор. 1283м виконав огляд та ревізію скреперної лебідки 55ЛС-2С та її електрообладнання.

О 17 год 30 хв. ОСОБА_2 необхідно було спуститись на гор. 1300м для огляду скреперної лебідки 30ЛС-2С по орту акумуляції 223 осі гор. 1300м. Під час пересування по нижній драбині драбинного ходу ВХП 223 осі гор. 1300/1283м ОСОБА_2 , знаходячись на передостанньому щаблі, не впорався та впав не втримався та впав на підошву ніші ВХП 223 осі гор. 1300/1283м, з вимости 800 мм, вдарившись при цьому тулубом та головою о підошву виробки. В цей час гірник очисного забою дільниці № 5 ОСОБА_6 , який знаходився біля скреперної лебідки 30ЛС-2С по орту акумуляції 223 осі гор.1300 м, побачив як з ніші ВХП НОМЕР_1 осі гор. 1300/1283м випала каска. ОСОБА_6 , підійшовши до ніші ВХП 223 осі гор. 1300/1283м, побачив, що ОСОБА_2 лежить на підошві виробки. ОСОБА_6 покликав ОСОБА_5 та разом надали ОСОБА_2 першу допомогу та супроводили ОСОБА_2 у підземний медпункт руд двора ствола шахти «Гвардійська-1» гор. 1350м де підземний фельдшер ОСОБА_7 надала ОСОБА_2 першу долікарську допомогу.

Після отримання першої долікарської допомоги, ОСОБА_2 було видано на поверхню та машиною міської швидкої допомоги доставлено у КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» Дніпропетровської обласної ради».

Підприємством, було проведено розслідування нещасного випадку, що стався 11 вересня 2017 року о 17 год 30 хв. та акту №38-23 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом

Відповідно вищевказаних актів, комісія вважає, що особою, чиї дії або бездіяльність призвели до нещасного випадку є: позивачОСОБА_2 механік дільниці №5 шахти «Гвардійська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», який під час пересування по вентиляційно-ходовому підняттєвому не був обережним, внаслідок чого впав та отримав травми тулуба і голови, чим порушив статтю 14 Закону України « Про охорону праці».

Наявність трудового каліцтва у позивача також підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема наданими медичними виписками, з яких вбачається що він проходив стаціонарне лікування в закладі охорони здоров`я.

Згідно зі ст.1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно зі ст.12 Закону України «Про охорону праці» відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Під моральною втратою потерпілого вважаються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 1168 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Постановою Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 №4 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з ч.1 ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників.

Шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язана з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку (ст.173 КЗпП України).

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

В даному випадку позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодження здоров`я, яке призвело до втрати професійної працездатності позивача, та відповідно до ч.5 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом, а тому індексації не підлягає.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справи про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Також підлягають з`ясуванню, і піддержується факт заподіяння моральної шкоди чи фізичних страждань немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі оцінюється заподіяна моральна шкода.

З урахуванням викладених обставин справи, суд вбачає наявність спричинення позивачу моральної шкоди, яку повинен відшкодувати саме відповідач, як власник підприємства, який не створив працівнику безпечні умови праці, що призвело до ушкодження здоров`я позивача на виробництві та моральних страждань потерпілого.

При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань, стан його здоров`я, проміжок часу перебування позивача на лікуванні, який не оспорювався представником відповідача, що провина в настанні нещасного випадку в певній мірі покладена на позивача.

Встановлюючи розмір відшкодування ОСОБА_2 моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з врахуванням вказаних позивачем та встановлених судом обставин характеру спричиненої моральної шкоди та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на його користь 10 000 гривень, без утримання податку з доходу фізичних осіб, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які він зазнав, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити.

Згідно до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 3 статті 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Однак, в матеріалах справи відсутні, тобто представником позивача адвокатом Гузєвим І.Г. не були надані, докази, які б підтверджували склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат пов`язаних із наданням правової допомоги та відсутній акт приймання-передачі послуг при наданні правової допомоги.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

З огляду на вищезазначене у позовних вимогах щодо стягнення відшкодування судових витрат необхідно відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Під час подання позовної заяви позивач не сплачував судовий збір, оскільки був звільнений від його сплати. Отже, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судові витрати стягуються з іншої сторони на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 141, 206, 247, 258, 259, 264, 265, 280-289, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 23,1167,1168,1172 ЦК України, ст.12 Закону України "Про охорону праці", ст.ст.153, 237-1 ч.1, КЗпП України, Постановою Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 , представник позивача адвокат Гузєв Ігор Григорович до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_2 10 000 гривень (десять тисяч гривень) в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір 61,38 гривень.

Суму державного судового збуру в розмірі 702,02 гривень компенсувати за рахунок держави.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а в разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повне рішення буде виготовлено 26 жовтня 2019 року.

Суддя: Ю. В. Козлов