Справа № 349/2106/18
Провадження № 22-ц/4808/462/19
Головуючий у 1 інстанції Лошак О. О.
Суддя-доповідач Матківський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Турів О.М.

з участю апелянта ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 25 січня 2019 року, ухвалене суддею Лошак О.О.,

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до сина ОСОБА_2 стягнення аліментів на її користь в розмірі 1500 гривень щомісячно.

Позивач заявлені вимоги обґрунтувала тим, що є непрацездатною особою похилого віку, отримує пенсію, інших джерел доходів у неї немає, матеріальне становище незадовільне. Пенсія, яку вона отримує, не забезпечує необхідного мінімуму для проживання, оскільки частину пенсії витрачає на оплату комунальних послуг, решту грошей витрачає на придбання ліків. Сума, яка залишається, є меншою, ніж мінімальний прожитковий мінімум, і її ледь вистачає на харчування. Побутовими предметами першої необхідності забезпечити себе не може. Хворіє, потребує амбулаторного та періодично стаціонарного лікування, що вимагає значних коштів, щомісяця витрачає близько 350 гривень на ліки. Відповідач по справі є її сином, добровільно допомоги на її утримання не надає, хоча має можливість, є працездатним, тому змушена звертатися за захистом своїх прав до суду.

Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 25 січня 2019 року позов задоволено частково. Вирішено стягувати з сина ОСОБА_2 на користь матері ОСОБА_1 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 100 гривень щомісячно, починаючи з 10 грудня 2018 року довічно.

На дане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення її позовних вимог у повному обсязі.

Вважає рішення необґрунтованим через те, що визначаючи розмір аліментів суд не врахував, що є людиною похилого віку, потребує щоденного стороннього догляду та додаткових витрат на придбання ліків та харчування, постійно хворіє.

Відносини з сином не складаються, змушена всі побутові справи виконувати самостійно, що у її віці досить складно. Оплачувати послуги надання допомоги найнятій особі не має можливості, оскільки після всіх витрат на комунальні платежі та харчування грошей не залишається. Зверталася в Територіальний центр соціального обслуговування Рогатинського району щодо забезпечення соціальним працівником, однак, оскільки проживає в одному господарстві з сином та його сім'єю і, відповідно не є одинокою, така допомога законодавчо не передбачена. На ґрунті неприязних стосунків з сином матеріальної та інших видів допомоги від нього не отримує.

Згідно ч.3 ст. 172 СК України якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них, за рішенням суду, можуть бути стягнуті кошти на покриття витрат, пов'язаних із наданням такого піклування. Закон не ставить обов'язок утримувати батьків у залежність із матеріальним становищем повнолітніх дітей, тому аліментні зобов'язання виникають незалежно від матеріального становища дітей, а ця обставина може бути врахована при визначення розміру аліментів.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вислухавши апелянта ОСОБА_1, яка вимоги скарги підтримала, відповідача ОСОБА_2, який вимоги скарги заперечив, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі, і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов'язку утримувати матір, батька. Позивач отримує пенсію, що перевищує розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, крім того, у ОСОБА_1 є дочка, до якої позов не пред'явлено, також позивач є власником майна - земельних паїв, які є джерелом додаткового доходу. Відповідач ОСОБА_2 є працездатною особою, отримує мінімальну заробітну плату, тому визначив розмір аліментів в твердій грошовій сумі по 100 гривень щомісячно.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є матір'ю відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1, виданим Ягодівською сільською радою Рогатинського району 02 серпня1965 року (а.с.10). Згідно довідки виконавчого комітету Підкамінської сільської ради Рогатинського району № 402 від 05 листопада 2018 року ОСОБА_1 і ОСОБА_1 одна і та сама особа (а.с. 11). Згідно поданої до суду копії паспорта прізвище та ініціали позивача - ОСОБА_1

ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду - Галицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України, отримує пенсію за віком. За період з квітня по вересень 2018 року її пенсія становила 1704,65 гривень на місяць.

Згідно із частиною першою статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Аналіз наведеного положення закону дає підстави для висновку, що умовою для виникнення обов'язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є одночасна наявність двох обов'язкових підстав: непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.

Судом встановлено, що позивач хворіє, потребує лікування, що підтверджується довідкою, виданою Рогатинською ЦРЛ 24 жовтня 2018 року (а.с. 9).

Крім цього, ОСОБА_1 є учасником Великої вітчизняної війни, має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників війни, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_2, виданим 18 грудня 2002 року Рогатинським управлінням праці та соціального захисту населення.

Згідно довідки виконавчого комітету Підкамінської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області № 343 від 22 жовтня 2018 року, акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 23 жовтня 2018 року ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 разом із сином ОСОБА_2 та невісткою ОСОБА_5 Господарство має в користуванні: землі - 1,73 га, в тому числі для ведення особистого господарства 1,62 га, сінокосу - 0,11 га; земельні паї, які належать позивачу ОСОБА_1 в розмірі 2,5945 га, здані в оренду ТОВ «Захід Агро МХП».

Відповідач ОСОБА_2 працює на посаді водія Рогатинської районної державної лікарні ветеринарної медицини, що підтверджується довідкою № 19/3 від 11 січня 2019 року. Його середньомісячний заробіток за період з липня по грудень місяць 2018 року становив 4173,00 гривень.

Згідно консультативної довідки лікарні КНП «Рогатинський ЦПМСД» від 11 січня 2019 року дружина відповідача ОСОБА_5 хворіє, потребує лікування.

Згідно зі статтею 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Верховний суд при вирішенні зазначених спорів виходить із того, що необхідність стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків має визначатися залежно від їх матеріального становища. При цьому до уваги має братися отримання батьками пенсії, держаних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам по собі факт непрацездатності батьків не породжує виникнення у дітей обов'язку їх утримання, та не свідчить про наявність потреби у наданні матеріальної допомоги.

Право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Зазначений правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено на 2019 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 01 січня 2019 року - 1497 гривень, з 01 липня - 1564 гривні, з 01 грудня - 1638 гривень.

Як встановлено судом першої інстанції, розмір пенсії позивача за віком з квітня 2018 року по вересень 2018 року становив 1704, 65 гривень, що є більшою сумою за встановлений законом прожитковий мінімум.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що витрачає тільки на утримання житлового будинку 2000 гривень, 700-800 гривень у нього залишається на їжу, одяг, ліки, товари повсякденного вжитку, погоджувався сплачувати аліменти матері в розмірі 50 гривень.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідач у даній справі рішення суду не оскаржує, з визначенням розміру аліментів на користь матері погодився, тому рішення у цій частині перегляду не підлягає.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не дають підстав вважати, що судом порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, врахувавши наведені норми матеріального права та обставини справи, правильно визначився з характером спірних правовідносин, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і наддав їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 25 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови виготовлено 05 квітня 2019 року.

Головуючий: Р.Й. Матківський

Судді: Л.В. Василишин

І.О. Максюта