ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/675/19 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 304090000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря - Кантицька О.І.

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу №607/13984/17 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Універсал банк" на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2019 року про зупинення провадження у справі, ухвалену суддею Дзюбич В.Л., у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

В С Т А Н О В И В:

у листопаді 2017 року Публічне акціонерне товариство "Універсал банк" звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення солідарно з відповідачів ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, ) суму заборгованості за Генеральним договором про надання кредитних послуг №BL5223 від 19 червня 2008 року в розмірі 84 000 (вісімдесят чотири тисячі) доларів США, з яких: - за Додатковою/ індивідуальною угодою №BL5223/BL5223-KL + в сумі 71 702 (сімдесят одна тисяча сімсот два) долари США 40 центів, з них: 65 424 (шістдесят п`ять тисяч чотириста двадцять чотири) долари США 23 центи - частина кредиту, яка стягується достроково, 6 278 (шість тисяч двісті сімдесят вісім) доларів США 17 центів - прострочена заборгованість по сумі кредиту; - за Додатковою/ індивідуальною угодою №BL5223/BL5718-K в сумі 12 297 (дванадцять тисяч двісті дев`яносто сім) доларів США 60 центів, з них: 9 764 (дев`ять тисяч сімсот шістдесят чотири) долари США 59 центів - частина кредиту, яка стягується достроково, 2 533 (дві тисячі п`ятсот тридцять три) долари США 01 цент - прострочена заборгованість по сумі кредиту, а також про стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 33 831 (тридцять три тисячі вісімсот тридцять одну) гривню 44 копійки.

13 травня 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Парубій Іван Миколайович звернувся із заявою про зупинення провадження у справі №607/13984/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором до закінчення розгляду Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області справи №607/8922/19 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Універсал банк" про визнання кредитного договору недійсним та набранням рішення законної сили.

В обґрунтування даного клопотання представник ОСОБА_1 - адвокат Парубій І.М. зазначив, що його клієнт 10 квітня 2019 року звернувся в суд із позовом до ПАТ "Універсал Банк" про визнання недійсними Генерального Договору про надання кредитних послуг №BL5223 від 19 червня 2008 року та Додаткових Угод №BL5223/BL5718-К та №BL5223/BL5223-КL+ від 20 червня 2008 року; визнання недійсним Генеральний Договір про надання кредитних послуг №BL5223 від 19 червня 2008 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ "Універсал Банк", та застосувати наслідки недійсності правочину, згідно ст.216 ЦК України; визнання недійсною Додаткову Угоду до Генерального Договору про надання кредитних послуг №BL5223 від 19 червня 2008 року за №BL5223/BL5718-К від 20 червня 2008 року укладену між ОСОБА_1 та ПАТ "Універсал Банк" та застосувати наслідки недійсності правочину, згідно ст.216 ЦК України; визнання недійсною Додаткову Угоду до Генерального Договору про надання кредитних послуг №BL5223 від 19 червня 2008 року за №BL5223/BL5223-КL+ від 20 червня 2008 року укладену між ОСОБА_1 та ПАТ "Універсал Банк" та застосувати наслідки недійсності правочину, згідно ст.216 ЦК України. Провадження по даному позову відкрито 12 квітня 2019 року. Виходячи з того, що в обох судових справах предметом спору є кредитний договір №BL5223 від 19 червня 2008 року укладений між ОСОБА_1 та ПАТ "Універсал Банк" існує об`єктивна підстава зупинити судове провадження у справі №607/13984/17.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2019 року клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Парубія Івана Миколайовича про зупинення провадження у справі - задоволено.

Провадження у цивільній справі №607/13984/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредиту - зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №607/8922/19 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Універсал банк" про захист прав споживача шляхом визнання правочину недійсним.

Копію ухвали направлено учасникам справи для відома.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство "Універсал банк" просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2019 року по справі №607/13984/17 про зупинення розгляду справи за позовом Акціонерне товариство "Універсал банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, а також стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користь АТ "Універсал банк" суму сплаченого судового збору в розмірі 1 921 гривню за розгляд апеляційної скарги, посилаючись на те, що судом не в повному обсязі було досліджено питання з підстав зупинення провадження у справі, невірним застосуванням процесуальних норм.

В обґрунтування апеляційної скарги АТ "Універсал банк" зазначило, що відповідач-1 зловживає своїми процесуальними, для затягування розгляду справи, оскільки провадження у даній справі відкрито 13 листопада 2017 року і з даного часу він міг звернутися із зустрічним позовом про визнання кредитного договору недійсним або надати інші докази під час розгляду справи, які б підтверджували підстави для припинення Кредитного договору. Тому, в даному випадку, подача позову про визнання кредитного договору недійсним, поза спором про стягнення заборгованості та після тривалого розгляду справи (більше одного року) про стягнення заборгованості є нічим іншим, як затягування розгляду справи. Також вказують, що на час зупинення провадження були відсутні факти порушення прав відповідача-1 за кредитним договором та діяла презумпція правочину, то сам по собі позов про визнання недійсним кредитного договору не міг свідчити про порушення прав відповідача-1, окрім того, відповідачем-1 не пояснювалось, яким чином визнання кредитного договору недійсним може вплинути на провадження про стягнення заборгованості і які наслідки буде мати, у разі не зупинення провадження, а тому в суду не було підстав для зупинення провадження. Вирішення питання про визнання недійсними генеральної кредитної угоди та кредитних договорів та встановлення при цьому обставин, які є підставою цього позову та заперечень проти нього, не впливає на вирішення спору предметом якого є неналежне виконання умов кредитних договорів. Суд постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, після тривалого розгляду справи в суді першої інстанції, необґрунтовано обмежив позивача в праві доступу до правосуддя, з дотриманням належних строків судового розгляду та відповідно до вимог чинного законодавства.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу АТ "Універсал Банк" - залишити без задоволення, ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2019 року №607/13984/17 про зупинення судового провадження залишити в силі та без змін, судові витрати покласти на апелянта, посилаючись на те, що вона є невмотивованою, суперечить чинному процесуальному законодавству і не підлягає до задоволення, а ухвала суду першої інстанції є законною і скасуванню не підлягає. Вказує на те, що апелянт неправильно трактує чинне законодавство України в частині використання стороною у справі і у судовому провадженні зокрема, а у даному випадку ще й в кредитному договорі, своїми правами та помилково вважає використання таких прав зловживання процесуальним правом. Більше того, АТ "Універсал Банк" вправі був поставити питання про об`єднання обох справ в одне провадження, однак, ними цього здійснено не було. Щодо тривалого розгляду справи, то ОСОБА_1 вказав, що позивач кілька раз безпідставно і без поважних причин не з`являвся в судове засідання, а також заявляли клопотання про перенесення судового розгляду, кілька разів судові засідання переносилися з причин не направлення в судове засідання належного представника позивача, 4 рази судом переносився розгляд справи, оскільки позивачем не було виконано ухвалу суду про витребування та надання суду і відповідачам матеріалів кредитної справи, тому, останній сам зловживає процесуальними правами.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи клопотання про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що предметом спору у даній цивільній справі є стягнення заборгованості саме за Генеральним договором про надання кредитних послуг №BL5223, укладеним між ПАТ "Універсал Банк" та ОСОБА_1 від 19 червня 2008 року, дійсність якого оспорюється ОСОБА_1 , і тому суд вважав, що вирішення даної справи є об`єктивно неможливим до вирішення та набрання законної сили судовим рішенням у справі №607/8922/19, яка на даний час розглядається Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області.

Колегія суддів, з даним висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки він відповідає встановленим обставинам, зібраним по справі доказам, нормам матеріального та процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції", визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено в п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Диспозиція приведеної норми свідчить про те, що обов`язок суду зупинити провадження у справі виникає винятково у випадку, коли інша пов`язана справа перебуває у провадженні суду (тобто у ній відкрите провадження) і за своїм характером є конституційною, адміністративною, цивільною, господарською або кримінальною.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Отже, визначаючи наявність підстав, передбачених п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і встановити ці обставини у даній справі неможливо.

Згідно з роз'ясненням Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" №2 від 12 червня 2009 року в п.33, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України №6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з'ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених: пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал банк" про визнання Генерального Договору про надання кредитних послуг №BL5223 від 19 червня 2008 року та Додаткових Угод №BL5223/BL5718-K та №BL5223/BL5223-KL+ від 20 червня 2008 року недійсними, де предметом розгляду є вищезазначені договори та угоди, які є також предметом розгляду вказаної судової справи про стягнення заборгованості за зазначеними угодами (том 2, а.с. 178-184)

Відповідно до копії ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 квітня 2019 року справа №607/8922/19 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Універсал банк" про захист прав споживача шляхом визнання правочину недійсним (том 2, а.с. 177).

Отже, враховуючи те, що обидві справи є взаємопов`язаними, оскільки в справі про визнання Генерального Договору про надання кредитних послуг №BL5223 від 19 червня 2008 року та Додаткових Угод №BL5223/BL5718-K та №BL5223/BL5223-KL+ від 20 червня 2008 року недійсними можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав та вимог у справі про стягнення заборгованості за оспорюваними угодами чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, в зв`язку з чим від наслідків розгляду цивільної справи про визнання кредитних угод недійсними залежить прийняття рішення у даній цивільній справі про стягнення заборгованості за оспорюваними угодами, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про зупинення провадження у зазначеній цивільній справі.

Посилання скаржника на порушення розумності строків розгляду справи колегія суддів не приймає до уваги, оскільки п.1 ст.6 Конвенції, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи та враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення "Бараона проти Португалії", 1987 рік, "Хосце проти Нідерландів", 1998 рік; "Бухкольц проти Німеччини", 1981 рік; "Бочан проти України", 2007 рік). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Окрім наведеного, слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.125 ЦПК України, зупинення провадження у справі зупиняє перебіг процесуальних строків. Таким чином, розгляд іншої справи у визначений процесуальним законом для цього строк, на який зупиняється провадження у цій справі, не матиме наслідків порушення процесуальних строків.

В даному випадку зупинення провадження у справі є обов'язком суду, обумовленим виконанням завдань цивільного судочинства відповідно до ст.2 ЦПК України.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Універсал банк" слід залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2019 року про зупинення провадження у справі - залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах них понесених.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Універсал банк" - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2019 року про зупинення провадження у справі - залишити без змін.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах них понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 09 липня 2019 року.

Головуючий

Судді