Справа № 761/6099/15-ц
Провадження № 2/761/34/2019
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді Притули Н.Г.

при секретарях: Паночко О.М., Лукянчук А.О., Припутневич В.І.,

Грицик В.Л., Смігунову В.В.,

за участю представника позивача: Пономаренко І.С.,

представників відповідачів: Нестеришина Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ратіо Інвест» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

26.02.2015р.Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Ларченко І.М. (далі ПАТ «Банк Форум», Банк, позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Протокольною ухвалою суду від 11.08.2016р. первісного позивача ПАТ «Банк Форум» замінено правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РатіоІнвест» (далі ТОВ «ФК «РатіоІнвест»), оскільки останнє стало переможцем за результатами аукціону з продажу права вимоги за Кредитним договором та з ним було укладено Договір про відступлення прав вимоги №159-Ф від 29.07.2016р. за кредитним договором та Договори про відступлення прав вимоги за договорами поруки.

У позовній заяві з врахуванням заяви від 16.11.2018р. позивач просить стягнути з кожного із відповідачів заборгованість за кредитним договором станом на 29.07.2016р. в розмірі: заборгованість по основній сумі кредиту 21 530 640,63 грн., що за курсом НБУ становить 868 233,87 доларів США та заборгованість по нарахованим процентам у сумі 2 251 309,84 грн.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі Кредитного договору №0435/08/01-CLNv від 20.08.2008р., укладеного між Акціонерним комерційним банком «Форум» (правонаступником щодо прав та зобов`язань якого є ПАТ «Банк Форум») та ОСОБА_4 (далі Позичальник, Боржник), останньому Банком було відкрито відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 9 950 000 (дев`ять мільйонів дев`ятсот п`ятдесят тисяч) доларів США на строк до 20.08.2015р. із встановленою платою за користування кредитом у розмірі 13,5% річних.
При цьому, додатковим договором від 28.12.2009р. до Кредитного договору внесено зміни та встановлено, що Банк відкриває Позичальнику невідновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 2 843 614, 60 доларів США.
Як зазначає позивач, ним належним чином виконані зобов`язання за вказаним договором та Позичальнику видано з поточного рахунку кредитні кошти.
Додатковою угодою №3 від 10.11.2010р. до Кредитного договору №0435/08/01-CLNv від 20.08.2008р. забезпеченням повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та можливої неустойки визначено, зокрема, договори поруки від 26.08.2008р., укладені з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які у випадку невиконання умов Кредитного договору Позичальником відповідають разом з ним перед Банком як солідарні боржники.
У зв`язку з тим, що Позичальник не виконує належним чином умов договору та не повертає кошти з нарахованими відсотками, у встановлені договором строки, тим самим систематично порушуючи умови Кредитного договору, Банк 08.08.2014р. згідно з умовами договору звернувся до Позичальника та Поручителів з вимогою про дострокове повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки..
З огляду на невиконання позичальником своїх зобов`язань з повернення кредитних коштів ТОВ «ФК «РатіоІнвест», якому 29.07.2016р. ПАТ «Банк Форум» було відступлено право вимоги за договором іпотеки з ОСОБА_3 , на підставі ст.38 Закону України «Про іпотеку» 20.01.2017р. укладено договори купівлі-продажу предмета іпотеки з ТОВ «Каунт-Про». За вказаними договорами загальна сума продажу предмета іпотеки становила 23 574 876,00грн., а саме: - за житловий будинок по АДРЕСА_1 - 11 501 491грн.; - за земельну ділянку по АДРЕСА_1 6 320 463грн.; - за земельну ділянку по АДРЕСА_1 5 752 922грн.
В результаті звернення стягнення на іпотечне майно ТОВ «ФК «РатіоІнвест» із загальної суми заборгованості частково задовольнило свої вимоги на суму 23 574 876,00грн., з яких: штраф - 5000,00грн.; пеня - 19 503 261,49 грн.; проценти 4 066 614,51 грн. Залишок заборгованості, який залишився складає 24 051 950,47грн. та складається з: - заборгованості по основній сумі кредиту 21 530 640,63грн. (868 233,87 доларів США); - заборгованості по процентам 2 521 309,84грн.

19.08.2015р. до суду надійшли заперечення відповідача ОСОБА_2 , підписані її представником, в яких вказано, що сума наданих ОСОБА_4 коштів за Кредитним договором №0435/08/01-CLNv від 20.08.2008р. у розмірі 9 950 000,00 доларів США документально не підтверджується, а долучені до позову документи підтверджують надання коштів лише на суму 3 585 000 доларів США. Сума заборгованості ОСОБА_4 перед Банком також не підтверджена належними письмовими доказами, з тексту договору та додатків до нього не вбачається, що між Банком та Позичальником було погоджено графік повернення кредиту та процентів. Додаток №1 до Договору від 20.08.2008р. не є графіком платежів, оскільки ним було встановлено ліміти кредитування, тобто максимальні суми, які позичальник міг би отримувати у Банку у кожен з періодів. Крім того, строк виконання зобов`язання за кредитним договором не настав, оскільки кредитні кошти надавались на строк до 20.08.2015р., а станом на час направлення Банком вимоги про дострокове повернення кредитних коштів 08.08.2014р. простроченої заборгованості за кредитним договором не було, навпаки загальна сума сплачених ОСОБА_4 коштів перевищувала розмір нарахованих процентів. Також у запереченнях вказано, що заявлений Банком до стягнення розмір пені значно перевищує розмір збитків, а тому суд має право зменшити заявлений Банком розмір пені згідно з ч.3 ст.551 ЦК України. З урахуванням наведеного відповідач ОСОБА_2 просила відмовити у задоволенні позову повністю.

11.10.2018р. від відповідачів у справі ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до суду надійшов відзив на позовну заяву.
У відзиві зазначено, що Відповідачі заперечують проти задоволення позову та просять відмовити у його задоволенні, з огляду на: - неправильність суми заборгованості через неврахування обставин припинення грошових зобов`язань за кредитним договором через зарахування зустрічних однорідних вимог; - безпідставність нарахування процентів та пені після припинення дії кредитного договору; - припинення зобов`язань за кредитним договором внаслідок звернення кредитором стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку; - безпідставне нарахування відсотків та пені, що входили до складу відступленого права вимоги, через неврахування обмежень, встановлених п.4 ч.2 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб; - невідповідність розміру нарахованої пені вимогам законодавства про захист прав споживачів та вимогам цивільного законодавства; - наявність такого, що набрало законної сили, рішення суду про відмову у стягненні пені.
Зокрема, у відзиві вказувалось про те, що відповідач ОСОБА_4 , який є позичальником за кредитним договором №0435/08/01CLNv, в результаті укладення 13.03.2014р. ним ряду договорів про відступлення права вимоги з юридичними особами, які були кредиторами ПАТ «Банк Форум» за договорами банківського рахунка, а саме з: ТОВ «Будинок тканин», ТОВ «Дівіна», ТОВ «ВВ Холдінг», ТОВ «ВВ Агро», ТОВ «НІКІ», ТОВ «Блоус», ТОВ «Рачанське», Сільськогосподарським ТОВ «Славутич», приватно-орендним сільськогосподарським підприємством «Україна», приватним сільськогосподарським підприємством «Ухожани», Сільськогосподарським ТОВ «Дружба», набув право вимоги до ПАТ «Банк Форум» за договорами банківського рахунку на загальну суму 5 028 354,80грн.
Того ж дня, 13.03.2014р., від ОСОБА_4 було надано ПАТ «Банк Форум» повідомлення про зміну кредитора у зобов`язаннях по кожному з договорів банківського рахунка із вказаними вище юридичними особами, а також договори про відступлення права вимоги від 13.03.2014р. разом з заявами про зарахування зустрічних однорідних вимог по кожному з договорів банківського рахунку, у яких йому відступлене право вимоги на певну грошову суму, та за кредитним договором №0435/08/01CLNv.
Посилаючись направові позиції Верховного Суду, у тому числі і на позицію, викладену 16.05.2018р. у справі №910/17770/17, відповідачі вважають, що оскільки заява ОСОБА_4 про зарахування зустрічних однорідних вимог є дійсною та чинною, в судовому порядку не оскаржувалась, а відтак є правомірною, то відповідно із зарахуванням зустрічних однорідних вимог припинились зобов`язання ОСОБА_4 перед ПАТ «Банк Форум» за кредитним договором на суму 5 028 354,80грн., що станом на 13.03.2014р. за курсом НБУ становило 541 714,32 долари США (100доларів США 928,23грн.)
Таким чином, як стверджується у відзиві, станом на 13.03.2014р. розмір зобов`язання ОСОБА_4 перед ПАТ «Банк Форум» складав 326 519,55 доларів США (868 233,87 доларів США 541 714,32 долари США), що в еквіваленті станом на 13.03.2014р. за курсом НБУ становило 3 030 852,42грн.
На підтвердження дійсності заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 13.03.2014р., як вказують відповідачі, свідчить також лист ПАТ «Банк Форум» від 02.03.2018р. №888/2, у якому вказано, що відсутня інформація про визнання недійсною вказаної заяви.
Щодо безпідставності нарахування процентів і пені після припинення дії кредитного договору, то у відзиві з посиланням на правові позиції Верховного Суду, в тому числі викладену 08.08.2018р. у справі №359/12694/14-ц, зазначено, що оскільки кредитодавець самостійно, на власний розсуд, скориставшись своїм правом, достроково припинив на майбутнє дію кредитного договору та змінив строк кредитування, то за відсутності належної правової підстави, відсутні й підстави для нарахування процентів та пені після дострокового припинення кредитного зобов`язання.
Згідно умов кредитного договору строк кредитування було встановлено до 20.08.2015р., проте банк скористався своїм правом на дострокове стягнення всієї суми заборгованості та 08.08.2014р. звернувся до позичальника з вимогою про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором чим змінив строк кредитування та втратив можливість нарахування і стягнення з ОСОБА_4 процентів і пені за кредитним договором.
За таких обставин відповідачі вважають, що позивачем безпідставно було нараховано станом на 19.04.2015р., тобто після припинення дії кредитного договору, проценти у розмірі 125 176,33 долари США та пеню за прострочення сплати кредитної заборгованості та процентів у сумі 6 202 422,37грн.
Щодо припинення зобов`язань за кредитним договором внаслідок звернення кредитором стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, то у відзиві зазначено, що оскільки новим кредитором ТОВ «ФК «РатіоІнвест» 20.01.2017р. було здійснено позасудове звернення стягнення на предмет іпотеки (дві земельні ділянки та житловий будинок, які розміщені за адресою: АДРЕСА_2 , які на підставі договору іпотеки від 20.08.2008р. були передані ОСОБА_3 в іпотеку банку в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором), яким забезпечувалось виконання зобов`язань за кредитним договором, шляхом продажу від власного імені предмету іпотеки ТОВ «Каунт-Про», то після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання відповідно до ч.4 ст.36 Закону України «Про іпотеку» є недійсними. У зв`язку з реалізацією ТОВ «ФК «РатіоІнвест», як правонаступником ПАТ «Банк Форум», права на позасудове врегулювання шляхом продажу предмета іпотеки, з урахуванням ч.4 ст.36 Закону України «Про іпотеку» та ст.599 ЦК України зобов`язання ОСОБА_4 , як і його поручителів, є припиненими та вимоги ТОВ «ФК «РатіоІнвест» щодо виконання ОСОБА_4 , як і його поручителями (як забезпечувальні зобов`язання) зобов`язань за кредитним договором є недійсними. Відтак у ТОВ «ФК «РатіоІнвест» вимога про стягнення з відповідачів коштів взагалі відсутня.
Крім того, у відзиві вказано, що вартість предмета іпотеки, на який було звернуто стягнення ТОВ «ФК «РатіоІнвест» є значно більшою за розмір вимог позивача за даним позовом (за висновками експертів вартість домоволодіння з земельними ділянками становила більше 102 мільйонів гривень (за висновком від 23.03.2017р. 102 574 43грн., а за висновком від 05.07.2018р. в цінах станом на 20.01.2017р. 102 480 886грн.), а тому ТОВ «ФК «РатіоІнвест» повністю задовольнило свої вимоги за кредитним договором і не має права на додаткове чи повне задоволення своїх вимог за позовом у даній цивільній справі.
Серед іншого у відзиві вказано і про те, що відповідно до п.4 ч.2 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в редакції що діяла на час початку ліквідації ПАТ «Банк Форум», з дня призначення уповноваженої особи Фонду, тобто з дня прийняття відповідного рішення виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16.06.2014р., мало бути припинено нарахування відсотків, неустойки (штрафів, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості ОСОБА_4 банку ПАТ «Банк Форум».
Також, відповідачі вказали і на те, що сума пені 6 226 803,22грн., розрахована із ставки 0,2% за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів, що фактично складає 73% від суми неповернутого кредиту та/або несплачених процентів за рік, є явно несправедливим і завищеним розміром пені в контексті Закону України «Про захист прав споживачів», а виходячи з положень ч.3 ст.551 ЦК України суд має право зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.
При цьому, у відзиві в розрізі положень ч.4 ст.82 ЦПК України звернута увага на рішення господарського суду м.Києва від 02.12.2015. у справі №910/5718/15-ц за позовом ПАТ «Банк Форум» до ТОВ «Будинок Тканин» про стягнення заборгованості за кредитним договором, залишеним в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2016р., яким було відмовлено банку у стягненні пені в повному обсязі.

16.11.2018р. до суду надійшла відповідь на відзив від позивача - ТОВ «ФК «РатіоІнвест», в якій висловлена незгода з доводами відповідачів.
Щодо зарахування однорідних позовних вимог, то позивач вказав, що у ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_4 не було правових підстав для проведення заліку зустрічних однорідних вимог станом на 13.03.2014р. у зв`язку з тим, що на момент звернення ОСОБА_4 до банку із заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог від 13.03.2014р., строк виконання ним зобов`язань за Кредитним договором перед банком ще не настав. Згідно умов договору кредитні кошти надавались строком до 20.08.2015р., а враховуючи те, що позичальником ОСОБА_4 допущено порушення зобов`язання щодо оплати кредиту і останній платіж за кредитним договором ним було здійснено перед банком 13.03.2014р., то ПАТ «Банк Форум» 12.08.2014р. направив боржнику та поручителям вимоги про дострокове виконання зобов`язання від 08.08.2014р.
Отже лише з моменту направлення банком вимоги про дострокове виконання зобов`язання (12.08.2014р.), а не з моменту направлення ОСОБА_4 заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, слід вважати таким, що настав строк виконання зобов`язань за кредитним договором, а зі сплину 7 робочих днів 20.08.2014р., почалось прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором з боку ОСОБА_4 .
Щодо нарахування процентів і пені після припинення дії кредитного договору, то позивач акцентував увагу на тому, що згідно п.2.5 Кредитного договору сплата процентів позичальником здійснюється за фактичний строк користування кредитними коштами, який почався з дати укладення кредитного договору (20.08.2008р.) та триває по теперішній час з огляду на неповернення кредиту позичальником ОСОБА_4 . Позивач вважає, що нарахування процентів кредитор має право здійснювати аж до дати фактичного повернення тіла кредиту, оскільки для можливості нараховувати проценти визначальним є не момент припинення дії кредитного договору, а момент закінчення фактичного строку користування кредитними коштами.
З огляду на невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором ТОВ «ФК «РатіоІнвест» на підставі ст.38 Закону України «Про іпотеку» звернуло стягнення на предмет іпотеки, уклавши 20.01.2017р. з ТОВ «Каунт-Про» як покупцем договори купівлі-продажу предмета іпотеки (дві земельні ділянки та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ) на загальну суму 23 574 876,00грн. Отже, позивач вказує на те, що з загальної суми заборгованості 47 626 826,47 грн. ним було частково задоволено вимоги на суму 23 574 876,00грн., з яких: 5000грн. штрафу, 19 503 261,49грн. пені, 4 066 614,51грн. процентів, а залишок заборгованості на час надання відповіді на відзив складає 24 051 950,47грн. (заборгованість по основній сумі кредиту 21 530 640,63грн, що за курсом НБУ складає 868 233,87 доларів США, заборгованість по процентам 2 521 309,84грн.). Крім того, ТОВ «ФК «РатіоІнвест» звернуло увагу й на те, що воно не здійснює нарахування ні відсотків, ні пені, а обмежилося лише розрахунком заборгованості, наданим банком під час укладення договору про відступлення права вимоги станом на 29.07.2016р.
Щодо доводів відповідачів про припинення зобов`язань за кредитним договором внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки, то позивач вказав, що зобов`язання сторін за кредитним договором не припинились, оскільки повне погашення вимог нового кредитора за рахунок продажу предмета іпотеки не відбулося. Посилання відповідачів на положення ч.4 ст.36 Закону України «Про іпотеку» позивач вважає безпідставними, оскільки відсутні підстави для припинення зобов`язання, передбачені ст.ст.598, 599 ЦК України.
Щодо посилання відповідачів на те, що вартість предмета іпотеки, на який було звернуто стягнення, є значно більшою за розмір вимог ТОВ «ФК «РатіоІнвест» у даній справі, то позивач зазначив, що визначення ринкової вартості предмета іпотеки вже не раз було предметом дослідження в рамках різних судових справ. Зокрема, згідно одних висновків, сукупна вартість домоволодіння, яке складається з двох земельних ділянок та житлового будинку становила на дату оцінки більше 100 мільйонів гривень, а згідно інших становила значно менші суми (за висновком від 23.03.2017р. 102 574 434,00грн., за висновком від 15.09.2016р. 132 256 048,93грн., за висновком від 19.10.2016р. 22 485 734,00грн., в тому числі 5 900 012,00грн. і 5 370 225,00грн. кожна із земельних ділянок, за висновком від 19.01.2017р. 23 574 876,00грн., в тому числі 6 320 463,00грн. і 5 752 922,00грн. кожна із земельних ділянок, за висновком від 10.07.2018р. 102 480 886,00грн., за висновком від 23.06.2018р. - 14 261 232,00грн. житлового будинку, а 9 487 231,00грн. земельних ділянок).
Також звернуто увагу на те, що на момент укладення кредитного договору 20.08.2008р. сторони погодили заставну вартість предмета іпотеки лише 28 473 964,69грн., тоді як сума наданого кредиту на час укладення значно перевищувала цю суму та становила 9 950 000,00 доларів США, що за курсом НБУ на час укладення становило 48 158 000,00грн.
Щодо посилання відповідачів на безпідставність нарахування відсотків і пені, що входили до складу відступленого права вимоги, через неврахування обмежень, встановлених п.4 ч.2 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», то позивач вказав, що на момент укладення договору про відступлення права вимоги від 29.07.2016р. була чинною редакція Закону від 01.07.2016р. і в ч.2 ст.46 було виключено пункт 4, а тому нарахування відсотків та пені, що входили до складу відступленого права, банком здійснено станом на дату укладення договору відступлення права вимоги.
Посилання відповідачів на невідповідність нарахованої пені вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» позивач вважає недоречним, оскільки розмір пені встановлений кредитним договором. З приводу того, що розмір пені, встановлений п.4.1 Кредитного договору, не відповідає вимогам п.5 ч.3 ст.18 вказаного Закону та суперечить принципам добросовісності, розумності та справедливості, то ОСОБА_4 звертався до Жовтневого районного суду м.Харкова з позовом до ПАТ «Банк Форум», ТОВ «ФК «РатіоІнвест» про визнання недійсним пункту кредитного договору. Рішенням вказаного суду першої інстанції від 15.01.2018р. у справі №639/4834/17, залишеним без змін постановою апеляційного суду Харківської області від 19.07.2018р. у задоволенні позову було відмовлено. Таким чином, наведені обставини набули преюдиційного значення та в силу ч.4 ст.82 ЦПК України не потребують повторного доказування.
Щодо наявності рішення суду про відмову у стягненні пені по кредитному договору, то позивач вказав, що рішенням господарського суду м.Києва від 02.12.2015р. у справі №910/5718/15-г за позовом ПАТ «Банк Форум» до ТОВ «Будинок Тканин», третя особа, яка не заявляє вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2016р., позов було задоволено частково, стягнуто з Товариства на користь банку прострочену заборгованість по поверненню кредитних коштів та дійсно відмовлено у стягненні пені в сумі 6 226 803,22грн. Проте, відмова у стягненні пені була обумовлена неправильністю її нарахування, що в жодному разі не презюмує незаконність її нарахування та неможливість її подальшого стягнення з боржника та його поручителів.

31.12.2018р. до суду від представника відповідачів ОСОБА_5 надійшли заперечення щодо відповіді на відзив, наданої стороною позивача.
У запереченнях вказано на помилковість тверджень позивача та ще раз акцентовано увагу на правильності доводів, викладених відповідачами у відзиві на позов. При цьому повторно здійснено посилання на певні постанови Верховного Суду, в яких викладені висновки щодо застосування норм права, котрі в силу ч.4 ст.263 ЦПК України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.
Одночасно із запереченнями щодо відповіді на відзив представником відповідачів як додаток до заперечень долучено клопотання про долучення до матеріалів справи висновку експертів за результатами проведення оціночно-земельного та оціночно-будівельного дослідження від 21 грудня 2018р. № 68/12-2018, складеного судовими експертами Українського незалежного інституту судових експертиз, яким становлено ринкову вартість домоволодіння по АДРЕСА_1 (будинок та дві земельні ділянки) в цінах станом на 20.01.2017р. у сумі 102 480 886,00грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимог з урахуванням заяви про уточнення (зменшення) позовних вимог від 16.11.2018р. та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідачів заперечив проти задоволення позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні з підстав, вказаних у відзиві на позов та запереченнях щодо відповіді на відзив.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.
Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши сторони, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

20.08.2008 між Акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступник якого ПАТ «Банк Форум» (правонаступником якого є ТОВ «РатіоІнвест») та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 0435/08/01- CLNv (далі - Кредитний договір), за умовами, якого банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 9 950 000,00 доларів США, кредитні кошти надані строком по 20.08.2015р., за користування коштами встановлено плату у розмірі 13,5 процентів річних (а.с.8-11 т.1).
Пунктом 2.1 Кредитного договору було встановлено, що забезпеченням повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) є договори іпотеки: - житлового будинку, загальною площею - 918,90кв.м., житловою 306,90кв.м., земельної ділянки площею - 0,0677га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 та належать майновому поручителю ОСОБА_4 ; - житлового будинку, загальною площею 848,60кв.м., житловою 431,20кв.м., земельної ділянки площею - 0,0543га, земельної ділянки площею 0,0481га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належать майновому поручителю ОСОБА_3 .
При цьому, у п. 2.3 Кредитного договору сторони передбачили, що ліміт кредитування за кредитною лінією зменшується згідно з графіком (додаток №1 до Договору), який є невід`ємною частиною цього договору.

З долучених до позовної заяви документів вбачається, що кредитні кошти були видані позичальнику за заявами про видачу готівки за: №243467 від 20.08.2008р. на суму 2 000 000,00доларів США (еквівалент у гривні 9 687 200,00грн.), №250630 від 26.08.2008р. на суму 600 000,00доларів США (еквівалент у гривні 2 906 100,00грн.), №252998 від 28.08.2008р. на суму 600 000,00доларів США (еквівалент у гривні 2 907 420,00грн.), №264440 від 02.09.2008р. на суму 325 000,00доларів США (еквівалент у гривні 1 575 275,00грн.), №278980 від 22.09.2008р. на суму 60 000,00доларів США (еквівалент у гривні 291 060,00грн.) (а.с.18-27 т.1).

28.12.2009р. між банком та позичальником було укладено Додатковий договір до Кредитного договору та викладено у новій редакції п.1.1. Кредитного договору. Згідно з вказаним пунктом банк відриває позичальнику не відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 2 843 614 доларів США 60 центів(а.с. 14 т.1).
Фактично сторони зменшили ліміт кредитування, а строк кредитування залишився незмінним.

10.11.2010р. сторонами укладено Додаткову угоду №3 до Кредитного договору, згідно з якою викладено у новій редакції пункти 2.1 та 2.3 Кредитного договору (а.с. 15-17 т.1).
Так, пунктом 2.1 Кредитного договору передбачалось, що забезпеченням повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) є:
- Договір іпотеки від 20.08.2008р., предметом якого є домоволодіння, а саме: житловий будинок, загальною площею 848,60кв.м., житловою 431,20кв.м., земельні ділянки площею - 0,0677га, та 0,0481га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належать ОСОБА_3 ;
- Договір поруки від 26.08.2008р., укладений з ОСОБА_4 ;
- Договір поруки від 20.08.2008р., укладений з ОСОБА_3 ;
- Договір поруки від 20.08.2008р., укладений з ТОВ «Будинок Тканин».
Згідно з п.2.3 кредитного договору Ліміт кредитування за кредитною лінією зменшується згідно з графіком (додаток №1 до Додаткової угоди №3), який є невід`ємною частиною цієї додаткової угоди. Позичальник здійснює повернення кредитних коштів на відкритий йому рахунок для погашення кредиту та процентів № НОМЕР_1 в ПАТ «Банк Форум», МФО 322948. Датою повернення кредиту вважається дата зарахування коштів на рахунок № НОМЕР_1 , якщо зарахування відбулося протягом операційного часу та датою наступного робочого дня, якщо зарахування відбулося у післяопераційний час.
Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору проценти за користування кредитним коштами сплачуються позичальником згідно з п. 2.6 цього Договору. Несплата позичальником процентів в терміни, встановлені в п. 2.6 цього Договору, є підставою для вимоги Банку про дострокове повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами, неустойки та є підставою для звернення Банком про стягнення на заставлене майно.
Пунктом 2.6 Кредитного договору, зокрема встановлено, що проценти за користування кредитними коштами позичальник сплачує самостійно у валюті кредиту щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами, якщо цей день випадає на вихідні або святкові дні, проценти за користування кредитом позичальник сплачує у перший робочий банківський день після вихідних або святкових днів.
Згідно з п.3.2.2. Кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором, а також у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або поручителем зобов`язань за договорами, які є забезпеченням виконання зобов`язань.
За п. 3.3.2 Кредитного договору позичальник зобов`язаний повертати кредитні кошти, згідно з п. 2.3 цього Договору. Не пізніше строку, визначеного п. 1.2 цього Договору, повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплачувати проценти за користування кредитними коштами.
При цьому, п.3.3.8 Договору, зокрема передбачено, що позичальник зобов`язаний достроково повернути кредит та сплатити проценти за користування ним на письмову вимогу банку у випадках, передбачених цим Договором.
Відповідно до п. 5.3 Кредитного договору сторони домовились, що невиконання або неналежне виконання позичальником зобов`язань по поверненню суми кредиту, сплаті процентів та інших зобов`язань, передбачених п. 3.3 цього Договору є умовами, при настанні яких припиняється кредитування банком позичальника, а позичальник здійснює повернення отриманих кредитних коштів банку, сплачує банку проценти за користування кредитними коштами. Для цього банк надає під розписку уповноваженій особі, або надсилає рекомендованим листом позичальнику письмову вимогу про повернення позичальником кредитних коштів, сплату ним процентів за користування кредитними коштами з можливим нарахуванням штрафних санкцій та пені. У випадку непогашення зазначеної у вимозі суми банк по закінченню 15-ти денного строку з дати надіслання такої вимоги, звертає стягнення на заставлене майно у розмірі наданих кредитних коштів, заборгованості по сплаті процентів, неустойки, збитків та інших витрат банку, у порядку визначеному цим Договором, Договором застави та чинним законодавством України.

Наявними у матеріалах справи доказами також підтверджується, що в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Акціонерним комерційним банком «Форум» та ОСОБА_3 та було укладено Договір Поруки від 20.08.2008, відповідно до умов якого ОСОБА_3 як поручитель поручався за виконання позичальником обов`язків, що виникли на підставі Кредитного договору № 0435/08/01- CLNv(а.с.37 т.1).

Аналогічний Договір поруки 26.08.2008р. було укладено між Акціонерним комерційним банком «Форум» та ОСОБА_6 (а.с. 32 т.1).
Згідно з п.2.1. вказаних договорів поруки кожен з Поручителів зобов`язується в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобов`язань перед кредитором погасити заборгованість по Кредитному договору, а саме: суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, відсотки по простроченій позиції (штраф, пеню) та інші платежі, передбачені кредитним договором.
За п.3.1 договорів поруки у випадку невиконання зобов`язань по кредитному договору та цьому договору боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
При цьому згідно з пунктом 3.7 Договорів поруки Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами, а випадки припинення поруки передбачені п.4.1 договору. Так, у п.4.1 Договорів поруки передбачено, що порука припиняється, зокрема: - з припиненням зобов`язань за кредитним договором; - якщо кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобов`язань за Кредитним договором не пред`явить вимоги до поручителя.

10.11.2010р. шляхом укладення додаткових угод: Додаткової угоди до Договору поруки від 20.08.2008р. (а.с.38 т.1), Додаткової угоди до Договору поруки від 26.08.2008р. (а.с.33 т.1), до договорів поруки сторонами внесені зміни в п.1.1., яким визначалась сума кредитного зобов`язання за кредитним договором, за виконання якого боржником ОСОБА_4 поручителі поручались перед кредитором. У зв`язку із внесенням змін до кредитного договору фактично зменшено ліміт кредитування з 9 950 000,00доларів США до 2 843 614,60 доларів США (кредитні кошти у вигляді невідновлювальної кредитної лінії). Всі інші умови договорів поруки залишені сторонами без змін.

Як встановлено судом, 13.03.2014р. Постановою Правління НБУ № 135 ПАТ «Банк Форум» віднесено до категорії неплатоспроможних, у зв`язку з чим 14.03.2014р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 14 про початок виведення ПАТ «Банк Форум» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 14.03.2014 р.

13.03.2014р. між ОСОБА_4 та рядом юридичних осіб та фізичних осіб-підпиємців, які були кредиторами ПАТ «Банк Форум» за договорами банківського рахунка, укладено Договори про відступлення права вимоги, за якими Новий кредитор ( ОСОБА_4 ) одержав право вимагати від Банку виконання зобов`язань за Договорами банківського рахунку, а саме з:
- ТОВ «Будинок тканин» (Договір банківського рахунку від 28.11.2008р., розмір вимоги, що передана за Договором про відступлення права вимоги Новому кредитору 3 874 668,15грн.);
- ТОВ «Дівіна» (Договір банківського рахунку від 28.11.2008р., розмір вимоги, що передана за Договором про відступлення права вимоги Новому кредитору 957 845,30грн.);
- ТОВ «Блоус» (Договір банківського рахунку від 28.11.2008р., розмір вимоги, що передана за Договором про відступлення права вимоги Новому кредитору 90 037,28грн.);
- Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Договір банківського рахунку від 09.02.2009р., розмір вимоги, що передана за Договором про відступлення права вимоги Новому кредитору 58 943,19 грн.);
- ТОВ «ВВ Холдінг» (Договір банківського рахунку від 28.11.2008р., розмір вимоги, що передана за Договором про відступлення права вимоги Новому кредитору 3 039,13 грн.);
- Сільськогосподарським ТОВ «Дружба» (Договір банківського рахунку від 04.03.2011р., розмір вимоги, що передана за Договором про відступлення права вимоги Новому кредитору 22 464,15грн.);
- приватно-орендним сільськогосподарським підприємством «Україна» (Договір банківського рахунку від 06.12.2010р., розмір вимоги, що передана за Договором про відступлення права вимоги Новому кредитору 9 147,99грн.);
- Сільськогосподарським ТОВ «Славутич» (Договір банківського рахунку від 05.02.2009р., розмір вимоги, що передана за Договором про відступлення права вимоги Новому кредитору 7 150,80грн.);
- приватним сільськогосподарським підприємством «Ухожани» (Договір банківського рахунку від 08.12.2008р., розмір вимоги, що передана за Договором про відступлення права вимоги Новому кредитору 1 209,14грн.);
- ТОВ «Рачанське» (Договір банківського рахунку від 10.04.2009р., розмір вимоги, що передана за Договором про відступлення права вимоги Новому кредитору 143,86грн.);
- ТОВ «НІКІ» (Договір банківського рахунку від 06.02.2009р., розмір вимоги, що передана за Договором про відступлення права вимоги Новому кредитору 3 267,56грн.);
- ТОВ «ВВ Агро» (Договір банківського рахунку від 29.01.2009р., розмір вимоги, що передана за Договором про відступлення права вимоги Новому кредитору 438,43грн.).
Загальна сума зобов`язань ПАТ «Банк Форум», на яку ОСОБА_4 набув права вимоги за договорами банківського рахунку становить 5 028 354,80грн.
На підставі вказаних вище договорів 13.03.2014р. згаданими суб`єктами підприємницької діяльності на адресу ПАТ «Банк Форум» складені письмові Повідомлення про зміну кредитора у зобов`язанні (про відступлення права вимоги), а ОСОБА_4 на адресу ПАТ «Банк Форум» по кожному з Договорів про відступлення прав вимоги складено письмові Заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, в яких він вказав, що заявляє про зарахування зустрічних однорідних вимог на кожну з сум та з моменту отримання ПАТ «Банк Форум» цієї заяви припиняються зобов`язання банку перед ним ОСОБА_4 за конкретним Договором банківського вкладу на певну суму, а у нього, припиняються зобов`язання перед ПАТ «Банк Форум» за Кредитним договором №0435/08/01CLNv на таку ж суму.
Того ж дня 13.03.2014р., ОСОБА_4 до ПАТ «Банк Форум» подано Лист, яким він направив всі повідомлення суб`єктів підприємницької діяльності про зміну кредитора у зобов`язанні (про відступлення права вимоги) від 13.03.2014р., до яких були долучені Договори про відступлення прав вимоги від 13.03.2014р., а також всі його заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог по кожному договору банківського рахунку, де він є новим кредитором, та по Кредитному договору, де він є боржником, на одну й ту ж суму. У цій заяві ОСОБА_4 наголосив, що згідно вищевказаних документів вважаються припиненими всі його грошові зобов`язання перед ПАТ «Банк Форум» за Кредитним договором №0435/08/01CLNv від 20.08.2008р. на загальну суму 5 028 354,80грн., як і зобов`язання Банку на цю ж суму згідно договорів банківських рахунків з ТОВ «Будинок тканин», ТОВ «Дівіна», ТОВ «Блоус», ФОП ОСОБА_1 , ТОВ «ВВ Холдінг», ТОВ «ВВ Агро», ТОВ «НІКІ», ТОВ «Рачанське», СТОВ «Славутич», ПОСП «Україна», ПСП «Ухожани», СТОВ «Дружба», права вимоги за договорами з якими передані йому вказаними особами.
Для уникнення технічних непорозумінь ОСОБА_4 в заяві до банку просив відобразити операції по зарахуванню зустрічних однорідних вимог по кредитному договору та по вказаним договорам банківського рахунку в обліку та рахунках ПАТ «Банк Форум».

Щодо заяви зарахування зустрічних однорідних вимог Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Шевченко О.В. листом від 02.03.2018р. на адвокатський запит адвоката Нестеришина Т.С. повідомила, що про визнання нікчемним повідомлення ОСОБА_4 про зміну кредитора в зобов`язанні (відступлення права вимоги) та заяви ОСОБА_4 про зарахування зустрічних однорідних вимог інформація відсутня, як і відсутня інформацція з приводу того чи повідомлялись сторони про визнання нікчемними вищезазначених правочинів та чи вчинялись дії щодо застосування наслідків нікчемності.
При цьому слід звернути увагу на те, що зі змісту листа чітко не вбачається про які саме заяви та повідомлення ОСОБА_4 (за яку дату і з приводу яких договорів) йде мова.

12.08.2014р. Банк, виходячи з положень п.п.3.2.2., 3.3.8., 5.3 Кредитного договору, направив рекомендованими листами боржнику та поручителям Вимоги від 08.08.2014р. про дострокове виконання зобов`язань (а.с. 42-49 т.1), у зв`язку з тим, що станом на 04.08.2014р. зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту/сплати процентів за його користування/сплати комісії в строк, передбачений Кредитним договором, Боржником не були виконані. У вимогах вказано про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором протягом 7 робочих днів, а саме: повернути прострочену основну суму кредиту 219 691,27 доларів США; достроково повернути основну суму кредиту 648 542,60 доларів США; сплатити заборгованість за простроченими процентами 36 845,62 долари США; сплатити заборгованість за строковими процентами 10 249,98 долари США; пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитними коштами станом на 04.08.2014р. 371 362,97 грн. При цьому у вимогах вказано, що проценти за користування кредитними коштами та пеня нараховуються щоденно.
Вказані вимоги залишені Боржником та Поручителями без виконання.

16.06.2014р. відповідно до Постанови Правління НБУ від 13.06.2014 р. № 355 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 49 «Про початок ліквідації ПАТ «Банк Форум» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію». Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду від 19.01.2015р. №10 призначено з 19.01.2015р. уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Форум`Ларченко І.М. (а.с. 50-52 т.1).

З розрахунку заборгованості за Кредитним договором, долученого до позовної заяви від 24.02.2015р., вбачається, що станом на 20.01.2015р. заборгованість за кредитним договором становила за тілом кредиту та процентами 966 277,90 доларів США, що еквівалентно 15 240 336,02грн., пеня 2 561 873,33грн. При цьому пеня нарахована у валюті кредиту доларах США, за несвоєчасне повернення кредитних коштів за період платежів з 01.04.2014р. по 19.01.2015р., а за несвоєчасне повернення нарахованих процентів по платежам з 21.01.2014р. по 19.01.2015р. (а.с. 4-7 т.1.), а в підсумку вказана в еквіваленті у гривні.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач у лютому 2015р. правомірно звернувся до відповідачів з позовом про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та в межах строку для пред`явлення кредитором вимоги до поручителів, який з урахуванням положень ч.4 ст.559 ЦК України, п.4.1.Договорів поруки та дати направлення вимоги про дострокове повернення кредитних коштів закінчується у серпні 2015р.

29.07.2016р. між ПАТ «Банк Форум» з урахуванням результатів проведення аукціону, що оформлені Протоколом №210645 про проведення аукціону від 25.07.2016р. з продажу прав вимоги за Кредитним договором та ТОВ «ФК «РатіоІнвест», як переможцем, укладено Договір про відступлення прав вимоги № 159-Ф, за умовами якого первісний кредитор відступив новому кредитору права вимоги до боржника, що належать первісному кредитору на підставі Кредитного договору № 0435/08/01-CLNv від 20.08.2008 р. та у зв`язку з ним, а новий кредитор прийняв зазначені вище права вимоги (а.с. 194-197 т.1).
Відповідно до п. 1.2. Договору відступлення, новий кредитор після переходу до нього прав вимоги стає кредитором за кредитним договором і договорами забезпечення та одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника належного виконання зобов`язань за кредитним договором або у зв`язку з ним. Права кредитора за кредитним договором переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення прав вимоги та можуть виникнути у майбутньому (майбутня вимога). Новий кредитор набуває статусу кредитора за кредитним договором, договорами поруки та заставодержателя (іпотекодержателя) за всіма зобов`язаннями, що забезпечують виконання боржником його зобов`язань за кредитним договором.
У цьому ж пункті Договору відступлення прав вимоги зазначено, зокрема, що станом на дату укладення сторонами цього договору загальний розмір заборгованості боржника перед первісним кредитором складає 47 626 826,47грн., що за курсом НБУ станом на дату укладення Договору складає 1 920 374,01 доларів США та 5 000,00грн., з яких: заборгованість по основній сумі кредиту - 21 530 640,63грн., що за курсом НБУ складає 868 233,87 доларів США; заборгованість за процентами 6 587 924,35грн., що за курсом НБУ складає 265 661,35 доларів США; пеня 19 503 261,49грн., що за курсом НБУ складає 786 478,79 доларів США; штраф за порушення умов п.3.3.7 кредитного договору 5 000,00грн.
У пункті 1.4. Договору відступлення сторони домовилися та зобов`язуються з метою захисту інтересів нового кредитора, одночасно укласти відповідний договір (відповідні договори) про відступлення прав вимоги за договорами забезпечення (іпотекою/порукою) згідно з якими забезпечено виконання зобов`язань боржника перед первісним кредитором, а саме: 1) Договором іпотеки (майнової поруки) від 20.08.2008 р. з усіма змінами, доповненнями і додатками, укладеним з ОСОБА_3 ; 2) Договором поруки від 20.08.2008 р. з усіма змінами, доповненнями і додатками, укладеним з ТОВ «Будинок Тканин»; 3) Договором поруки від 20.08.2008 р. з усіма змінами, доповненнями і додатками, укладеним з ОСОБА_3 ; 4) Договором поруки від 26.08.2008 р. з усіма змінами, доповненнями і додатками, укладеним з ОСОБА_7 .
Права вимоги переходять від первісного кредитора до нового кредитора у повному обсязі в день укладення цього договору (п. 4.1. Договору відступлення).

29.07.2016р. між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «РатіоІнвест» в тому числі укладено Договори про відступлення прав за договорами поруки, згідно яких до ТОВ «ФК «РатіоІнвест» перейшли всі права кредитора за договорами поруки від 20.08.2008 р. та від 26.08.2008 р. (а.с.206-207 т.1).
Актами приймання-передачі Прав вимоги від 29.07.2016р. підтверджується факт передачі прав вимоги від первісного до нового кредитора щодо боржника ОСОБА_4 , а Актом приймання-передачі документації до Договору відступлення прав вимоги від 29.07.2016р. підтверджується факт передачі всіх документів по Кредитному договору, договорам поруки та договору іпотеки з усіма додатковими угодами до них, документами по матеріалах судових справ № 910/5718/15-г, № 755/10320/15-ц, № 755/10322/15-ц, № 755/10321/15-ц, № 755/10623/15-ц, № 761/6099/15-ц, № 757/7912/15-ц щодо виконання зобов`язань за кредитним договором (а.с. 198-205 т.1).
Повідомленням від 01.08.2016 р. вих. № 6168/1.4 ПАТ «Банк Форум» повідомив ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ТОВ «Будинок Тканин» про відступлення права вимоги за Кредитним договором № 0435/08/01-CLNv від 20.08.2008 р. та договорами, укладеними на його забезпечення на користь ТОВ «ФК «РатіоІнвест».

20.01.2017р. ТОВ «ФК «РатіоІнвест», яке набуло прав іпотекодержателя за Договором іпотеки укладено 3 (три) Договори купівлі-продажу з ТОВ «Каунт-Про», посвідчені приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловською Г.О., зареєстровані в реєстрі за № 8 (далі Перший договір), 11 (далі Другий договір), 14 (далі Третій договір).
За Першим Договором купівлі-продажу від 20.01.2017р., зареєстрований нотаріусом ОСОБА_9 в реєстрі за №8, ТОВ «ФК «РатіоІнвест» продало, а ТОВ «Каунт-Про» купило нерухоме майно житловий будинок, загальною площею 848,60кв.м., житловою 431,20кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00). Зазначений житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0534 га, кадастровий номер :82:296:0034 та на земельній ділянці площею 0,0481 га, кадастровий номер :82:296:0033. Відповідно до п.п.3, 4 Договору на момент укладення цього Договору вартість житлового будинку згідно зі Звітом про оцінку майна, що виготовлений ТОВ «Оціночна фірма «Де Візу», складає 11 501 491,00 грн. без ПДВ, а за домовленістю сторін сума продажу житлового будинку дорівнює вартості, визначеній на підставі оцінки суб`єктом оціночної діяльності і складає 11 501 491,00 грн.
За Другим Договором купівлі-продажу від 20.01.2017р., зареєстрованим нотаріусом Павловською Г.О. в реєстрі за №11, ТОВ «ФК «РатіоІнвест» продало, а ТОВ «Каунт-Про» купило нерухоме майно земельну ділянку площею 0,0534га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 (кадастровий номер :82:296:0034), на якій розташований житловий будинок. Відповідно до п.п.3, 4 Договору на момент укладення цього договору вартість земельної ділянки згідно зі Звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки, що виготовлений ТОВ «Оціночна фірма «Де Візу», складає 6 320 463,00грн. без ПДВ, а за домовленістю сторін сума продажу земельної ділянки дорівнює вартості, визначеній на підставі оцінки суб`єктом оціночної діяльності і складає 6 320 463,00грн.
За Третім Договором купівлі-продажу від 20.01.2017р., зареєстрований нотаріусом ОСОБА_9 в реєстрі за №14, ТОВ «ФК «РатіоІнвест» продало, а ТОВ «Каунт-Про» купило нерухоме майно земельну ділянку площею 0,0481га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 (кадастровий номер :82:296:0033), на якій розташований житловий будинок. Відповідно до п.п.3, 4 Договору на момент укладення цього договору вартість земельної ділянки згідно зі Звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки, що виготовлений ТОВ «Оціночна фірма «Де Візу», складає 5 752 922,00грн. без ПДВ, а за домовленістю сторін сума продажу земельної ділянки дорівнює вартості, визначеній на підставі оцінки суб`єктом оціночної діяльності і складає 5 752 922,00грн.
Таким чином загальна сума продажу всіх об`єктів нерухомого майна, які були передані в іпотеку майновим поручителем ОСОБА_3 в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором з позичальником ОСОБА_4 , склала 23 574 876,00грн.
При цьому Відповідачами ставиться під сумнів оціночна вартість відчужених об`єктів нерухомого майна.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України позивач має право вимагати повернення всієї суми кредиту внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення чергової суми кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Як вбачається з частин 1 та 2 ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

12.08.2014р. Банк направив рекомендованими листами боржнику та поручителям Вимоги від 08.08.2014р. про дострокове виконання зобов`язань протягом 7 робочих днів, тим самим змінив строк кредитування і прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором почалось з 20.08.2014р.
Відповідно до пункту 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018р. у справі № 444/9519/12 після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Згідно з пунктом 6.23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018р. у справі № 910/1238/17 плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У пункті 6.20. цієї постанови також зазначається, що термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
Таким чином, правова позиція Великої Палати Верховного Суду полягає у тому, що відповідно до частини другої статті 625 ЦК України кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. І такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Ні Кредитний договір від 20.08.2008р., ні додаткові угоди до нього, не встановлюють проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання.
За таких обставин суд приходить до висновку, що нарахування процентів за користування кредитними коштами інакше як за ст.625 ЦК України є неправомірним, починаючи з 20.08.2014 року.
Посилання Позивача на те, що до даних правовідносин не підлягають застосуванню висновки Верховного Суду щодо застосування відповідних норм права, оскільки розмір заборгованості за Кредитним договором, право вимоги за яким ПАТ «Банк Форум» було відступлено ТОВ «РатіоІнвест» за договором від 29.07.2016р., станом на вказану дату становив 47 626 826,47грн, що за курсом НБУ на день укладення договору становило 1 920 374,01 доларів США та 5 000,00грн. (штраф), суд не приймає до уваги так як договором про відступлення прав вимоги закріплені права та обов`язки сторін саме цього договору.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що оскільки ТОВ «ФК «РатіоІнвест» здійснило позасудове звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу 20.01.2017р. від власного імені предмету іпотеки ТОВ «Каунт-Про», а на даний час судові рішення у справах щодо оскарження договорів купівлі-продажу, якими відмовлено у задоволенні позовів про визнання договорів недійсними, набрали законної сили, то після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги ТОВ «ФК «РатіоІнвест» щодо виконання Боржником ОСОБА_4 , як і його поручителями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , основного зобов`язання в силу положень ч.4 ст.36 Закону України «Про іпотеку» є недійсними.
Частинами 2 та 3 ст.36 Закону України «Про іпотеку, яка регулює позасудове врегулювання, визначено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.
Згідно з частиною 4 вказаної статті Закону після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.

Крім того, постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2019 рок (справа №910/5718/15-г) при вирішенні питання про визнання наказу Господарського суду м.Києва від 13.07.2016 року у справі №910/5718/15-г встановив, що з моменту звершення позасудового врегулювання (після передання іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки або його продажу) основне зобов`язання за кредитним договором вважається припиненим внаслідок його належного виконання.

При цьому з пояснень сторін та наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що судами неодноразово розглядались судові справи щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором, укладеним між АКБ «Форум», правонаступником якого було ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_4 20.08.2008р., щодо визнання недійсним умов договору, щодо визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги від 29.07.2016р., укладеного між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «РатіоІнвест», про визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 20.01.2017р., укладених між ТОВ «ФК «РатіоІнвест» та ТОВ «Каунт-Про», проте на даний час наявні судові рішення, які вступили в законну силу.
Так, на час розгляду даної справи рішенням Печерського районного суду м.Києва від 13.03.2018р. у справі №757/13243/17-ц, залишеним без змін Постановою Київського апеляційного суду від 08.11.2018р., у задоволенні позову ОСОБА_3 до ТОВ «ФК «РатіоІнвест», ТОВ «Каунт-Про» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 20.01.2017р. предмету іпотеки, посвідчених приватним нотаріусом Дніпрпопетровського міського нотаріального округу Павловською Г.О. та зареєстрованих в реєстрі за №8, №11, №14 та витребування майна: житлового будинку та двох земельних ділянок по АДРЕСА_2 відмовлено.
Крім того, постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 07.07.2017р. у справі №826/2537/17, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017р., позов ТОВ «Каунт-Про» до Міністерства юстиції України про скасування наказу №410/5 від 15.02.2017р. «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» - задоволено, визнано протиправним та скасовано оспорюваний наказ.
З огляду на те, що рішення судів набрали законної сили, суд приходить до висновку про завершеність позасудового врегулювання спору.
При цьому судом враховано позиції викладені у постановах Верховного Суду від 05.05.2018р. у справі №927/84/16 та постанові від 20.06.2018р. у справі 756/31271/15-ц. за якими після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання відповідно до частини ч.4 ст.36 Закону «Про іпотеку» є недійсними, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача частини боргу, що не була погашена за рахунок предмета іпотеки, є недійсними.
Висновок експертів за результатами проведення оціночно-земельної та оціночно-будівельної експертизи від 21.12.2018, складеним за замовленням адвоката Нестеришина Т.С. в інтересах ОСОБА_3 у справі №761/6099/15-ц за позовом ТОВ «ФК «РатіоІнвест» до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ринкова вартість домоволодіння за адресою: м.Київ, Добровольчих батальйонів (колишня Панфіловців) 10,12 станом на 20.01.2017р. становить: житлового будинку 75 773 191,00грн. та двох земельних ділянок 14 051 142,00грн. і 12 656 553,00грн. відповідно, суд не приймає до уваги, оскільки питання недійсності договорів купівлі продажу, в тому числі з підстави невідповідності у договорах цін спірного майна ринковій вартості, перевірялось зокрема Печерським районним судом м.Києва у справі №757/13243/17-ц.
Водночас суд не приймає до уваги доводи сторони Позивача про те, що якщо суми від продажу предмета іпотеки та суми від реалізації іншого майна, яке було передано в іпотеку в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, недостатньо для повного задоволення вимог іпотекодержателя, він має право вимагати отримання суми, якої не вистачає для повного задоволення вимоги, оскільки вони неузгоджуються з положеннями спеціальної норми Закону.

Щодо позиції Відповідачів щодо неправильності суми заборгованості за кредитним договором через не зарахування зустрічних однорідних вимог, то суд виходить з такого. Як вказували самі Відповідачі у відзиві на позов, станом на 13.03.2014р. сума грошових коштів за договорами банківських рахунків, право вимоги за якими було відступлено ОСОБА_4 , становила 5 028 354,80грн., а сума зобов`язань ОСОБА_4 перед ПАТ «Банк Форум» за кредитним договором становила 868 233,87 доларів США, що за курсом НБУ на вказану дату становило 8 059 207,26грн., тобто вимоги за вказаними вище зобов`язаннями були у різних валютах. Крім того, строк виконання зобов`язань за кредитним договором станом на 13.03.2014р. не настав, оскільки строк кредитування було встановлено до 20.08.2015р., а право на дострокове стягнення кредитних коштів банк використав у серпні 2014р., і з урахуванням строку вказаного у вимозі про дострокове стягнення, строк виконання зобов`язання настав 20.08.2014р.
Виходячи зі змісту статті 601 ЦК України, вимоги, які можуть підлягати зарахуванню на підставі цієї норми права, мають бути зустрічними, однорідними, строк виконання яких настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. У разі якщо зобов`язання підлягають виконанню у різних валютах - гривні та доларах США, то такі вимоги не є однорідними з огляду на те, що гривня та долар США є різними валютами, які не є рівнозначними.
Вказана позиція викладена у п.92 висновку щодо застосування відповідних норм права у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.10.2018р. у справі №914/3217/16, яка, відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватись судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Суд не приймає до уваги посилання відповідачів на позиції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені у постановах від 16.05.2018р. у справі №910/17770/17, від 06.07.2018р. у справі №914/1029/17, оскільки у цих справах судом досліджувались інші правовідносини (виконання зобов`язань первісному кредитору до отримання повідомлення про відступлення права вимоги за зобов`язаннями строк виконання яких настав).
Таким чином, суд приходить до висновку, що припинення частини зобов`язань за кредитним договором на підставі заяви ОСОБА_4 про зарахування зустрічних однорідних вимог від 13.03.2014р. не відбулось.

Щодо інших доводів Відповідачів про безпідставність нарахування процентів і пені, що входили до відступленого права вимоги, через неврахування обмежень, встановлених п.4 ч.2 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також щодо невідповідності розміру нарахованої пені вимогам законодавства про захист прав споживачів після припинення дії кредитного договору, то суд їх відхиляє, оскільки обставин, які б свідчили про порушення вказаних норм не встановлено.
Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом(ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України).
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, беручи до уваги обставини, підтверджені належними та допустимими доказами, які були досліджені судом, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ТОВ «ФК «РатіоІнвест» слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 526, 610, 1047, 1053, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 76-81, 89, 95, 141, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Відмовити в позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ратіо Інвест» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 21 червня 2019 року

Суддя: Н.Г.Притула