Справа № 308/467/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Лемак О.В.,

за участі секретаря Сухан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про зняття арешту з нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про зняття арешту з нерухомого майна.

Позовні вимоги мотивує тим, що їй належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 , що стверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.02.2018 року №113659128. Вказана квартира належить їй на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №308/7040/17 від 04.08.2018 року, що набуло законної сили 15.01.2017 року. Вказує, що після проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно їй стало відомо, що на вказану квартиру накладені арешти на нерухоме майно. Вказаний арешти накладені на все майно, що належало попереднім власникам квартири ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Оскільки внаслідок накладених державним виконавцем арештів вона позбавлена можливості реалізувати своє право власності щодо розпорядження майном, а тому змушена звернутися до суду із позовом про зняття арешту з майна.

На підставі наведеного просить суд зняти арешт, з квартири АДРЕСА_1 , накладений Ужгородським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, який накладений згідно постанови MB ДВС Ужгородського МРУЮ серії та номер: 18-32525538, виданий 01.06.2012 року, (номер запису про обтяження: 12398365); згідно постанови MB ДВС Ужгородського МРУЮ серії та номер: 8-29552168 виданий 16.12.2011 року, (номер запису про обтяження: 12398255); згідно постанови MB ДВС Ужгородського МРУЮ серії та номер: 8-28224314 виданий 15.12.2011 року, (номер запису про обтяження: 12398217); згідно постанови MB ДВС Ужгородського МРУЮ серії та номер: 17- 23092296 виданий 21.12.2010 року, (номер запису про обтяження: 12398315); згідно постанови MB ДВС Ужгородського МРУЮ серії та номер: 19-22549022 виданий 15.03.2011 року, (номер запису про обтяження: 12398297).

17.01.2019 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відкрито провадження у цивільній справі № 308/467/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про зняття арешту з нерухомого майна. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 13.05.2019 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про зняття арешту з нерухомого майна, до судового розгляду по суті.

Через канцелярію суду від представника відповідача найшли заперечення щодо позовної заяви ОСОБА_1 про зняття арешту, які мотивовані тим, що на виконанні в Ужгородському міському відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Закарпатській області перебуває на виконанні зведене виконавче провадження щодо боржниці ОСОБА_2 , а саме в/лист №2п-4314/10 від 05.10.2011 року, виданий Ужгородським міськрайонним судом про стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УніверсалБанк» суму боргу в розмірі 18662,85 грн., судовий наказ №2н-6976 від 23.12.2008 року, виданий Ужгородським міськрайонним судом про стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПлюсБанк» суму боргу в розмірі 9911,59 грн. та в/лист №308/11557/13-ц від 18.01.2016 року, виданий Ужгородським міськрайонним судом про стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «РодовідБанк» суму боргу в розмірі 121057,07 грн. Вказує, що в межах вищевказаного зведеного виконавчого провадження з метою забезпечення виконання виконавчих документів у відповідності до ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Станом на сьогоднішній день із заробітної плати боржниці Ужгородським МВ ДВС проводиться стягнення після чого утримані кошти пропорційно розподіляються та перераховуються на користь стягувачів, згідно вищевказаних виконавчих документів. Однак вищевказані виконавчі документи божницею ОСОБА_2 не є виконаним. У зв`язку з цим просить у задоволенні позову відмовити.

У судове засідання позивач не з`явилася, однак подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі, в заяві просила задовольнити її позовні вимоги.

Представник відповідач в судове засідання не з`явився, однак в поданих запереченнях на позовну заяву просить розглядати справу без участі представника Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ. У задоволенні позову просить відмовити.

У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справ, згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.08.2017 року ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Вказане нерухоме майно зареєстроване за позивачем, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права владності №113659128 від 12.02.2018 року.

Позивач зазначає, що після проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно їй стало відомо, що на вказану квартиру накладені арешти на нерухоме майно. Вказаний арешти накладені на все майно, що належало попереднім власникам квартири ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що на виконанні в Ужгородському міському відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Закарпатській області перебуває на виконанні зведене виконавче провадження щодо боржниці ОСОБА_2 , а саме в/лист №2п-4314/10 від 05.10.2011 року, виданий Ужгородським міськрайонним судом про стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсалбанк» суму боргу в розмірі 18662,85 грн., судовий наказ №2н-6976 від 23.12.2008 року, виданий Ужгородським міськрайонним судом про стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПлюсБанк» суму боргу в розмірі 9911,59 грн. та в/лист №308/11557/13-ц від 18.01.2016 року , виданий Ужгородським міськрайонним судом про стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «РодовідБанк» суму боргу в розмірі 121057,07 грн.

Судом також встановлено, що в межах вищевказаного зведеного виконавчого провадження з метою забезпечення виконання виконавчих документів у відповідності до ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанови про арешт майна боржника, зокрема накладено арешт: згідно постанови MB ДВС Ужгородського МРУЮ серії та номер: 18-32525538, виданий 01.06.2012 року, (номер запису про обтяження: 12398365); згідно постанови MB ДВС Ужгородського МРУЮ серії та номер: 8-29552168 виданий 16.12.2011 року, (номер запису про обтяження: 12398255); згідно постанови MB ДВС Ужгородського МРУЮ серії та номер: 8-28224314 виданий 15.12.2011 року, (номер запису про обтяження: 12398217); згідно постанови MB ДВС Ужгородського МРУЮ серії та номер: 17-23092296 виданий 21.12.2010 року, (номер запису про обтяження: 12398315); згідно постанови MB ДВС Ужгородського МРУЮ серії та номер: 19-22549022 виданий 15.03.2011 року, (номер запису про обтяження: 12398297).

З вищевикладеного слідує. що зазначені обтяження накладені на попереднього власника квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Стаття 15 цього Закону встановлює, що боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення.

Арешт майна (коштів) божника є забезпечувальним заходом, який застосовується для реального виконання рішення (ч. 1 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно з приписами Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника припиняється на підставі винесеної державним, приватним виконавцем постанови про: Закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1 - 3, 5 - 7, 9 - 12, 14, 15 частини першої статті 39 Закону; Повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону; зняття арешту з майна боржника з підстав, передбачених статтею 59 Закону.

Арешт з майна боржника також знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Конституцією України (ст.41) та ст.1 протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950року,протоколу та протоколів№2,4,7та11до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до частини другої статті 114 ЦПК України позови про зняття арешту з нерухомого майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини (виключна підсудність).

Відповідно до п.2. постанови №5 від 03.06.2016 року Пленуму ВССУ, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позивач підставно та обґрунтовано звернувся за захистом своїх прав та законних інтересів до суду.

З урахуванням вищенаведеного та зібраних у справі доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 1, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 4, 15, 16, ч. 1 ст. 317, ст. 321, 391 Цивільного кодексу України суд, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про зняття арешту з нерухомого майна задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 що накладений Ужгородським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, згідно постанови MB ДВС Ужгородського МРУЮ серії та номер: 18-32525538, виданий 01.06.2012 року, (номер запису про обтяження: 12398365); згідно постанови MB ДВС Ужгородського МРУЮ серії та номер: 8-29552168 виданий 16.12.2011 року, (номер запису про обтяження: 12398255); згідно постанови MB ДВС Ужгородського МРУЮ серії та номер: 8-28224314 виданий 15.12.2011 року, (номер запису про обтяження: 12398217); згідно постанови MB ДВС Ужгородського МРУЮ серії та номер: 17-23092296 виданий 21.12.2010 року, (номер запису про обтяження: 12398315); згідно постанови MB ДВС Ужгородського МРУЮ серії та номер: 19-22549022 виданий 15.03.2011 року, (номер запису про обтяження: 12398297).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Лемак О.В.