Провадження № 2/760/249/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2019 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Гак Г.М.

представника позивача- Пономарьової В.М.

представників відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська дистрибуційна компанія» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , 3-я особа: Українське національне інформаційне агентство «Укрінформ» про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації, заборону вчиняти дії та відшкодування моральної шкоди,суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати недостовірною та такою, що порочить ділову репутацію ТОВ «Українська дистрибуційна компанія» наступну негативну інформацію, поширену відповідачами спільно на прес-конференції «ІНФОРМАЦІЯ_1», яка була проведена Українським національним інформаційним агентством «Укрінформ» ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а саме:

-ТОВ «УДК» виробляє горілчану продукцію ТМ «Хортиця» і поставляє її на тимчасово окуповані території Криму, Донецької та Луганської областей;

-ТОВ «УДК» сплачує до бюджетів ОРДЛО податки (акциз), чим фактично фінансує терористів і сепаратистські організації;

-ТОВ «УДК» та пов`язані з ним особи мають у власності лікеро-горілчані заводи на території Російської Федерації.

Виходячи з цього, просить зобов`язати відповідачів протягом одного місяця з дня набрання законної сили рішенням суду спростувати зазначену негативну і недостовірну інформацію шляхом посилання на рішення суду та дату його ухвалення.

Спростування має бути виконано у формі участі у прес - конференції на базі прес-центру Українського національного інформаційного агентства «Укрінформ» або іншого рівнозначного інформаційного агентства за погодженням з ТОВ «УДК» з вибаченням за розповсюдження ними негативної і недостовірної інформації відносно ТОВ «УДК» і горілчаної продукції ТМ «Хортиця».

Спростування не повинно містити зауважень, заперечень, коментарів, тлумачень, думок відповідачів.

Крім того, просить заборонити відповідачам розповсюджувати будь-яким чином (по телебаченню, в пресі, по радіо, в мережі Інтернет, у зовнішній рекламі, в місцях публічного розповсюдження інформації, в інтерв`ю, в розмовах з будь-якими особами тощо) негативну, недостовірну та таку, що принижує ділову ТОВ «УДК» та/чи горілчаних виробів ТМ «Хортиця» наступну інформацію:

-ТОВ «УДК» виробляє горілчану продукцію ТМ «Хортиця» і поставляє її на тимчасово окуповані території Криму, Донецької та Луганської областей;

-ТОВ «УДК» сплачує до бюджетів ОРДЛО податки (акциз), чим фактично фінансує терористів і сепаратистські організації;

-ТОВ «УДК» та пов`язані з ним особи мають у власності лікеро-горілчані заводи на території Російської Федерації.

Просить також стягнути з відповідачів 200 000, 00 гр. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Посилається в позові на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року о 13.15 год. на прес-конференції «ІНФОРМАЦІЯ_1», яка була проведена Українським національним інформаційним агентством «Укрінформ» відповідачами були порушені особисті немайнові права товариства, розповсюджена негативна та недостовірна інформація про підприємство і продукцію ТОВ «Українська дистрибуційна компанія», що виготовлена під торговельною маркою «Хортиця», чим було завдано шкоди його діловій репутації.

Під час проведення прес-конференції було поширено негативну та недостовірну інформацію щодо ТОВ «Українська дистрибуційна компанія» і виробляємої ним продукції - горілки ТМ «Хортиця», а саме:

02: 01 хвилина- ОСОБА_6 : «В той час, коли у нас іде війна, наші хлопці гинуть кожен день, і в цей же самий час наші виробники, це такі як Козацька Рада, Хортиця, Меддофф і інші, поставляють свою продукцію на тимчасово окуповані території. І вони там за наш рахунок фінансують сепаратистські підрозділи, які воюють проти нас, на сьогоднішній день».

02:40 хвилина- ОСОБА_6 :«Тому ми перейдемо безпосередньо до нашого сьогоднішнього брифінгу. На сьогоднішній день у нас є підтверджені факти, які ми можемо зараз предоставити українському народові. Те, що виробник горілчаних виробів Хортиця співпрацює з ЛНР, з ДНР, і поставляє свою продукцію на полуостров Крим. І ці кошти замість того, щоб вони наповнювали наш бюджет, вони фінансують сепаратистські угрупування. Так от, по-перше, на сьогоднішній день, значить… Шоб не казали, тут шось інше робимо. Оце бутила Хортиця (показує закупорену пляшку горілки « Хортиця Класична»), яка виробляється на Україні. Ось вона. В місті Запоріжжя. А оце бутила Хортиця (показує іншу закупорену пляшку горілки Хортиця), яка була куплена тиждень тому назад. Ось етикетка Російської Федерації. В місті Сімферополь».

03:50 хвилина - ОСОБА_6 :«На сьогоднішній день, ми просто ще не встигли отримати, але вони вже зараз на підході. У нас є підтверджені факти того, що продукція корпорації Хортиця продається в ДНР. І от є чеки, це підтверджуючі».

04:24 хвилина - ОСОБА_6 :«На сьогоднішній день всі дуже добре пам`ятають, коли в 14, 15 році в кожному торговельному закладі на ту продукцію, яка була з Російської Федерації, разом з ціною була така невелика бірочка «Не купувайте російські товари, тому що вони спонсують сепаратистів». П`ятнадцятий рік пройшов, все закінчилося. У нас, у мене особисто єсть пропозиція точно таке саме зробити на всіх наших виробниках, які фінансують і підтримують сепаратистські угрупування на тимчасово окупованих територіях».

08:15 хвилина- ОСОБА_8 : «Знаючи бізнесменів, які кажуть, що гроші не пахнуть, і їм легко можна робити бізнес і на тимчасово окупованих територіях, то я скажу, що оці гроші які (тут він показує на фотозображення пляшки горілки Хортиця) вони отримують отам, вони пахнуть кров`ю українських патріотів, які загинули, захищаючи свою державу».

08:45 хвилина- ОСОБА_8 :« Я б хотів, щоб ви це сфотографували ( тут він показує на фотозображення пляшки горілки Хортиця), акцизну марку. Тут є фотографії пляшки, де написано конкретно. У них є завод і в Росії. Але тут написано конкретно, що ця продукція вироблена в Запоріжжі».

29:10 хвилина - ОСОБА_8 :« репліка представнику ТОВ`УДК» А чому ви не думаєте, що з цієї пляшки заплачений акциз. Ось є акцизні марки ЛНР і ДНР. І там це прилічні кошти, це не цукерки я Вам скажу. Чому Ви не говорите? Чому ви не подасте в суди міжнародні, що Ваш бренд підставляють. Зараз нам розказуєте про постанови Кабміну. А це (тут він показує на фотозображення пляшки горілки Хортиця) вироблено у місті Запоріжжя. І там же усі логотипи ваші… Кожна продана пляшка - це зарплата якомусь бойовику, це куплені якісь боєприпаси, форма».

Зазначає, що відповідачами за організаційного сприяння третьої особи необмеженому колу осіб шляхом публічного сповіщення на базі Прес-центру «Укрінформ» повідомлено наступну негативну і недостовірну інформацію відносно ТОВ «Українська дистрибуційна компанія» та продукції, яку він виробляє, зокрема ТМ «Хортиця»:

-ТОВ «Українська дистрибуційна компанія» виробляє горілчану продукцію «ТМ «Хортиця» і поставляє її на тимчасово окуповані території Криму, Донецької і Луганської областей;

-ТОВ «Українська дистрибуційна компанія» сплачує до бюджетів ОРДЛО податки (акциз), чим фактично фінансує терористів і сепаратистські організації;

-ТОВ «Українська дистрибуційна компанія» та пов`язані з ним особи мають у власності лікеро-горілчані заводи на території Російської Федерації.

Зазначає при цьому, що ніяких фактичних доказів поширеної інформації, окрім емоцій, використання слів «кров», «захисники держави», «сепаратистські угрупування», «патріотичний дух» тощо, відповідачі не вказують.

ТОВ «Українська дистрибуційна компанія» є одним з небагатьох вітчизняних підприємств, що постійно і стабільно сплачує податки і збори до бюджетів усіх рівнів.

ТОВ «Українська дистрибуційна компанія» є підприємством, що здійснює ексклюзивне виробництво і дистрибуцію на території України горілчаних виробів ТОВ «Хортиця», вироблену продукцію експортує до США, Канади, Грузії, Молдови, Німеччини, Ізраїлю, Казахстану, Вірменії, Азербайджану, Польщі, Литви, Латвії тощо.

Жодних поставок своєї продукції ні до Російської Федерації, ні на території тимчасово окупованих Автономної Республіки Крим, Луганської і Донецької областей ТОВ «Українська дистрибуційна компанія» не здійснює з 2014 року.

З території України горілчана продукція ТМ «Хортиця», як багато іншої продукції відповідно до постанов КМУ № 1035 від 16 грудня 2015 року «Про обмеження поставок окремих товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію» та № 99 від 01 березня 2017 року «Про затвердження Порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції» не вивозяться через проведення на цій території антитерористичної операції і обмеження ведення на ній господарської діяльності.

З 15 серпня 2014 року діє постанова Федеральної служби з нагляду у сфері захисту прав споживачів і благополуччя населення Російської Федерації від 13 серпня 2014 року «Про зупинення ввозу спиртних напоїв, пива і пивних напоїв виробництва України», якою зупинено ввіз на територію Російської Федерації спиртних напоїв виробництва ТОВ «Українська дистрибуційна компанія».

Відносно продукції виробництва ТОВ «Українська дистрибуційна компанія» діє персональне ембарго, і ввіз цієї продукції до тимчасово окупованих Автономної Республіки Крим, Луганської і Донецької областей з боку Російської Федерації неможливий, незалежно від особи, що ввозить, оскільки контроль іде за виробником.

ТМ «Хортиця» в Україні належить компанії ГХС Трейдмаркс Лімітед, яка використовується ТОВ «Українська дистрибуційна компанія» при виробництві горілок на підставі Ліцензійного договору № 160614-01 від 16 червня 2014 року, в Україні ТМ «Хортиця» не передана у користування жодній іншій особі.

Не існує жодних документів, дій чи висновків уповноважених державних органів чи недержавних спеціалізованих об`єднань і організацій, які б свідчили про сплату ТОВ «Українська дистрибуційна компанія» будь-яких податків, чи інших платежів, що носили б характер податків, до бюджетів чи кас самопроголошених республік ДНР і ЛНР.

Ні ТОВ «Українська дистрибуційна компанія», ні пов`язані з ним особи не мають у власності жодних лікеро-горілчаних заводів на території Російської Федерації.

Крім того, підприємство має високий рівень ділової репутації і довіри як серед професійної спільноти, та і серед споживачів горілчаної продукції.

За допомогою постійної наполегливої та клопіткої праці підприємство та його продукція здобули численні нагороди на різноманітних конкурсах і дегустаціях.

Товариство має ділову репутацію як високотехнологічного підприємства, продукція якого має бездоганну репутацію, безпечна та користується попитом у споживачів.

Дії відповідачів щодо зв`язку підприємства з терористичними та сепаратистськими організаціями зводять нанівець багатомільйонну роботу з просування і популяризації ТМ »Хортиця» серед споживачів України.

Враховуючи викладене, вважає свої права порушеними з боку відповідачів, і просить задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні проти позову заперечував.

Посилався на те, що аналіз фрагментів висловлювань відповідача ОСОБА_5 не можуть бути спростовані, оскільки не містять інформації, яка не відповідає дійсності, та зачіпає ділову репутацію позивача, відноситься до категорії оціночних відомостей, є полемікою, дискусією з представником позивача на прес-конференції.

Крім того, відповідач ОСОБА_5 у своїх висловлюваннях жодного разу не наводить назви позивача.

Фрагмент № 1, на який посилається позивач, містить загальновідому (в тому числі на час проведення прес-конференції) інформацію про те, що окремі підприємницькі структури - юридичні особи, резиденти України, незважаючи на агресію Російської Федерації по відношенню до України, продовжують торгувати з Росією.

Серед таких структур, на думку відповідача ОСОБА_5 , є і відповідач.

Такий висновок відповідач ОСОБА_5 робить на підставі продемонстрованої пляшки горілки «Хортиця» з етикеткою РФ м. Сімферополь, фотоматеріалів, які підтверджують придбання зазначеної горілки в Росії та з акцизними марками «ДНР» і «ЛНР» на тимчасово окупованій території частини Донецької та Луганської областей.

Крім того, відповідач ОСОБА_5 робить висновок про те, що гроші, які отримують окупанти від продажу такої горілчаної продукції, спрямовуються на фінансування терористичної діяльності в Україні, проте ніяких висловлювань про те, що виробник горілки «Хортиця» фінансує сепаратистів і терористів, поставляє свою продукцію на тимчасово окуповану територію, він не робив.

Всі вислови, наведені у фрагменті № 1, є оціночними, ґрунтуються на певних фактах (наявності акцизних марок «ДНР» і «ЛНР», фотокопій підтвердження придбання горілки в магазинах на тимчасово окупованій території).

Фрагмент № 2, на який посилається позивач, є констатацією факту наявності акцизних марок «ДНР» і «ЛНР» на пляшках горілки «Хортиця» і можливості придбання з цими акцизними марками горілки «Хортиця», яка за інформацією на етикетці, розміщеній на пляшці, виробляється в місті Запоріжжі.

Фрагмент № 3 є дискусією з представником позивача, який був присутній на прес-конференції, і в більшості своїй за змістом висловлений у формі запитань до представника позивача, а не тверджень чи повідомлень про конкретні факти, які зачіпають ділову репутацію позивача.

При цьому представник позивача мав можливість висловити позицію позивача стосовно ситуації, яку обговорювали на прес-конференції.

Таким чином, фрагмент № 3 не містить жодного висловлювання, який можна вважати поширенням відомостей, які не відповідають дійсності і підлягають спростуванню.

Вважає також, що оскільки суб`єктивна думка відповідача ОСОБА_5 , яка стала предметом позову і не підлягає спростуванню, не була висловлена ним у брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує ділову репутацію позивача, а також з урахуванням відсутності будь-яких доказів наявності у позивача немайнової шкоди внаслідок дій (бездіяльності) відповідача ОСОБА_5 , на останнього не може бути покладено обов`язок по відшкодування шкоди.

Виходячи з цього, просить у позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову також заперечував.

Зазначив, що висловлювання, які позивач просить спростувати, є особистою суб`єктивною думкою відповідача ОСОБА_4 , відносяться до категорії оціночних відомостей.

Крім того, під час проведення прес-конференції посилання на назву позивача здійснено не було.

Вважає, що відповідачем ОСОБА_4 прав позивача порушено не було, а тому просить відмовити в позові.

Представник третьої особи проти позову заперечував з підстав, зазначених у запереченнях відповідачів.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Згідно зі ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Таким чином, за змістом ст. 91 ЦК України право на спростування недостовірної інформації, передбачене ч. 1 ст. 277 ЦК України, належить не лише фізичним, але й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, що шкодить діловій репутації господарюючого суб`єкта.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року в приміщенні Українського національного інформаційного агентства «Укрінформ» була проведена прес-конференція: «ІНФОРМАЦІЯ_1» за участі відповідачів.

На прес-конференції відповідачами були приведені наступні висловлювання:

02: 01 хвилина- ОСОБА_6 : «В той час, коли у нас іде війна, наші хлопці гинуть кожен день, і в цей же самий час наші виробники, це такі як Козацька Рада, Хортиця, Меддофф і інші, поставляють свою продукцію на тимчасово окуповані території. І вони там за наш рахунок фінансують сепаратистські підрозділи, які воюють проти нас, на сьогоднішній день».

02:40 хвилина - ОСОБА_6 :«Тому ми перейдемо безпосередньо до нашого сьогоднішнього брифінгу. На сьогоднішній день у нас є підтверджені факти, які ми можемо зараз предоставити українському народові. Те, що виробник горілчаних виробів Хортиця співпрацює з ЛНР, з ДНР, і поставляє свою продукцію на полуостров Крим. І ці кошти замість того, щоб вони наповнювали наш бюджет, вони фінансують сепаратистські угрупування. Так от, по-перше, на сьогоднішній день, значить… Шоб не казали, тут шось інше робимо. Оце бутила Хортиця (показує закупорену пляшку горілки «Хортиця Класична»), яка виробляється на Україні. Ось вона. В місті Запоріжжя. А оце бутила Хортиця (показує іншу закупорену пляшку горілки Хортиця), яка була куплена тиждень тому назад. Ось етикетка Російської Федерації. В місті Сімферополь».

03:50 хвилина - ОСОБА_6 :«На сьогоднішній день, ми просто ще не встигли отримати, але вони вже зараз на підході. У нас є підтверджені факти того, що продукція корпорації Хортиця продається в ДНР. І от є чеки, це підтверджуючі».

04:24 хвилина - ОСОБА_6 :«На сьогоднішній день всі дуже добре пам`ятають, коли в 14, 15 році в кожному торговельному закладі на ту продукцію, яка була з Російської Федерації, разом з ціною була така невелика бірочка «Не купувайте російські товари, тому що вони спонсують сепаратистів». П`ятнадцятий рік пройшов, все закінчилося. У нас, у мене особисто єсть пропозиція точно таке саме зробити на всіх наших виробниках, які фінансують і підтримують сепаратистські угрупування на тимчасово окупованих територіях».

08:15 хвилина - ОСОБА_8 : «Знаючи бізнесменів, які кажуть, що гроші не пахнуть, і їм легко можна робити бізнес і на тимчасово окупованих територіях, то я скажу, що оці гроші які (тут він показує на фотозображення пляшки горілки Хортиця) вони отримують отам, вони пахнуть кров`ю українських патріотів, які загинули, захищаючи свою державу».

08:45 хвилина - ОСОБА_8 :« Я б хотів, щоб ви це сфотографували ( тут він показує на фотозображення пляшки горілки Хортиця), акцизну марку. Тут є фотографії пляшки, де написано конкретно. У них є завод і в Росії. Але тут написано конкретно, що ця продукція вироблена в Запоріжжі».

29:10 хвилина - ОСОБА_8 :«/ репліка представнику ТОВ`УДК» /А чому ви не думаєте, що з цієї пляшки заплачений акциз. Ось є акцизні марки ЛНР і ДНР. І там це прилічні кошти, це не цукерки я Вам скажу. Чому Ви не говорите? Чому ви не подасте в суди міжнародні, що Ваш бренд підставляють. Зараз нам розказуєте про постанови Кабміну. А це (тут він показує на фотозображення пляшки горілки Хортиця) вироблено у місті Запоріжжя. І там же усі логотипи ваші… Кожна продана пляшка - це зарплата якомусь бойовику, це куплені якісь боєприпаси, форма».

/ а.с. 12 /

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом економічної діяльності ТОВ »Українська дистрибуційна компанія» є дистиляція, ректифікація та змішування спиртних напоїв.

Це підтверджується також Ліцензією на виробництво алкогольних напоїв № 077187 та Ліцензією на право оптової торгівлі безалкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додавання спирту) № 297391.

16 червня 2014 року між позивачем та ГХС Трейдмарк Лімітед був укладений Ліцензійний договір № 160614-01, за яким позивач отримав невиключний дозвіл (невиключну ліцензію) на використання знаків для товарів та послуг, перелік яких наведено у Додатку № 1 до цього Договору, зокрема, на торгову марку «Хортиця».

/ а.с. 14 - 23; 26 - 27; 32- 40 /

Відповідно до ч.2 ст. 34 ГК України дискредитацією суб`єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов`язаних з особою чи діяльністю суб`єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб`єкта господарювання.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" зазначено, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.

Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

В пункті 15 даної постанови зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Звертаючись до суду, позивачем в обгрунтування позову додано електронний доказ приведеним у позові обставинам - диск з записом прес-конференції від ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

З оглянутого в судовому засіданні за участю сторін запису відеоконференції вбачається, що приведені позивачем у позові висловлювання відповідачів мали місце.

В той же час, за результатами її перегляду встановлено, що відповідачами називалися лише марки товару - горілчаних виробів, якими торгують на тимчасово окупованих територіях України, та демонструвалися відповідні докази цього.

При цьому назва позивача, як виробника товару «Хортиця», яким торгують на окупованих територіях, відповідачами не вживалася.

З запису вбачається, що прес-конференція мала формат демонстрації продукції, виступів її учасників, у тому числі відповідачів та представника позивача, який був присутнім на прес-конференції, а також висловлюванням точки зору відповідачів на події, які на ній обговорювалися.

Інформація, приведена відповідачами, не містить відомостей, виражених у формі тверджень щодо позивача, як виробника товару, що принижують ділову репутацію позивача з точки зору закону, моралі та звичаїв, які можуть бути об`єктом моральної оцінки членів суспільства.

Висловлені відповідачами відомості за ознакою відсутності у ній фактичних даних, є відтворенням власного суб`єктивного уявлення про ведення господарської діяльності окремими господарюючими суб`єктами в умовах військової агресії щодо України.

Суд вважає, що висловлювання відповідачів на прес-конференції без ідентифікації позивача, як виробника товару, є оціночними судженнями, а не розповсюдженням щодо нього недостовірних та дискредитуючих відомостей у формі твердження про поставку та торгівлю продукцією на тимчасово окупованих територіях України.

Відповідно до ст. 30 Закону України « Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири).

Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Втрутитись у процес реалізації цієї норми національна влада може лише у випадках, передбачених частиною другою статті 10 Конвенції, зокрема, якщо це передбачено законом, направлено на захист репутації або інших прав осіб і є необхідним в демократичному суспільстві.

Аналіз зазначеного національного законодавства та статті 10 Конвенції і практики її застосування свідчить про те, що межі свободи вираження думок залежать від їх змісту та від того, чим займається особа, стосовно якої ці думки висловлені.

В рішенні Європейського суду з прав людини «Лінгенс проти Австрії» суд розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання, поглядів, припущень не підлягає доведенню. Особа, яка висловлює не факти, а свої погляди, критичні висловлювання, припущення не може бути зобов`язана доводити їх правдивість, оскільки це є порушенням свободи на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції.

Одночасно в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Лінгенс проти Австрії» та «Українська прес-група» проти України» наголошується , що громадськість має право отримувати інформацію з політичних питань, а також з питань, що становлять громадський інтерес.

У своїх рішеннях Європейським судом з прав людини наголошено про необхідність врахування критерію пропорційності, а також обґрунтованості обмеження.

При вирішенні даної категорії спору необхідно враховувати розуміння відомостей фактичного характеру, які не відповідають дійсності та порочать особу, розмежовувати такі відомості від думок, поглядів, критичних висловлювань, ідей, оцінок, висловлених відповідачами в порядку реалізації конституційного права на свободу думки і слова.

Як зазначено вище, під час прес-конференції відповідачами не було здійснено жодного посилання на назву ТОВ «Українська дистрибуційна компанія», як виробника та постачальника продукції на окуповані території України та торгівлю ними.

При зверненні до суду позивач зазначає, що ТМ «Хортиця» в Україні належить компанії ГХС Трейдмаркс Лімітед, яка використовується ТОВ «Українська дистрибуційна компанія», як єдиною компанією-ліцензіатом на території України при виробництві горілок на підставі Ліцензійного договору № 160614-01 від 16 червня 2014 року, тому з виступів та висловлювань відповідачів на прес-конференції негативної інформації щодо виробника ТМ «Хортиця» вбачається порушення саме прав позивача.

Відповідно до ч. 1 ст.1109 ЦК України за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

З точки зору закону ліцензійний договір - це відносини в сфері господарської діяльності, які не належать до загальновідомих фактів та в які громадськість не посв`ячена, а тому твердження позивача щодо порушення його прав з боку відповідачів в цій частині ґрунтується лише на припущеннях і не може прийматися судом до уваги.

Суд при цьому також виходить з того, що тема прес-конференції входить у предмет суспільного інтересу, а стилістика такої інформації, зміст висловів та мовні обороти не мають стверджувального характеру с посиланням на конкретні факти щодо особи позивача.

З урахуванням цього суд вважає, що баланс між приватним інтересом щодо захисту репутації позивача та публічним інтересом знати суспільно необхідну інформацію відповідачами на прес-конференції порушено не було.

Вислови, які відповідачі використовували під час проведення прес-конференції, не можуть відноситися до стверджувальної інформації, яка наділена будь-якими фактичними даними.

Виходячи з цього, суд вважає, що оспорювана інформація, висловлена відповідачами в порядку реалізації конституційного права на свободу думки і слова, не містить необхідності втручання суду в процес реалізації особою цього права.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, в тому числі, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 1167 ЦК України.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" / зі змінами / під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Враховуючи викладене, конституційно закріплене право на свободу думки і слова, недоведеність порушення відповідачами прав позивача та будь-яке їх посилання, що могло б розцінюватись як неправдиве та недостовірне висловлювання, що негативно впливає на честь, гідність чи ділову репутацію позивача, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача.

Виходячи з цього та викладеного вище, підстави для задоволення вимог позивача відсутні.

Керуючись ст. 32 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 23, 91, 94, 277, 302 ч. 2, 1109 ЦК України, ст.34 ГК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273-279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська дистрибуційна компанія» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації, заборону вчиняти дії та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10 липня 2019 року.

Суддя Л .А. Шереметьєва