РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2019 року

м. Рівне

Справа № 572/3525/18

Провадження № 22-ц/4815/850/19

Рівненський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Гордійчук С.О.

суддів - Бондаренко Н.В., Шимківа С.С.

з участю секретаря судового засідання - Тхоревський С.О.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 19 квітня 2019 року, ухваленого в складі судді Рижого О.А., дата складання повного тексту судового рішення не зазначена, у справі №572/3525/18,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про усунення від права спадкування за законом.

Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , після його смерті відкрилась спадщина. Померлий за життя був інвалідом (не мав лівої руки), а тому потребував сторонньої допомоги, яку йому останній час надавали сусіди, що проживали поруч, а матеріальну допомогу, шляхом постійних грошових переказів, він здійснював особисто. Відповідач будучи дружиною покійного усунулась від виконання сімейних обов`язків, ухилялася від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця. Навпаки потурала у пристрасті покійного до спиртного, неодноразово, знаючи про поганий стан здоров`я останнього, розпивала з ним алкогольні напої, тим самим прискорила його смерть, а також здійснювала психологічний тиск на останнього, як на особу що легко піддається впливу, добродушному та довірливому. Тобто своїми діями перешкоджала скласти заповіт.

Просив суд про задоволення позову.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 19 квітня 2019 року позовні вимоги задоволено.

Усунуто ОСОБА_2 від права на спадкування з законом спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду мотивовано тим, що встановлені обставини свідчать про наявність підстав для усунення відповідача від спадкування, оскільки спадкоємець потребував сторонньої допомоги, а відповідач не доглядала за своїм чоловіком проте усвідомлювала свій обов`язок та мала можливість його виконувати.

В апеляційній скарзі на судове рішення, відповідач посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд безпідставно обґрунтовував правомірність заявленого позову з підстав, яка не зазначена у позові. Крім того, суд прийняв як належний доказ показання свідків позивача, а показання свідків з її сторони безпідставно відхилив. Вказує, що позивач не довів, що відповідач ухилялась від надання допомоги чоловікові, який на думку позивача перебував у безпорадному стані та потребував допомоги, оскільки будь-які докази з цього приводу в матеріалах справи відсутні.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Статтею 352ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду таким вимогам не відповідає.

Убачається, що сторони ОСОБА_1 - син та ОСОБА_2 - дружина, є спадкоємцями ОСОБА_3 першої черги за законом, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який йому належав на праві приватної власності.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_3 не мав лівої руки та був визнаний інвалідом третьої групи загального захворювання.

Відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

За змістом частини п`ятої статті 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту частини п`ятої статті 1224 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих судам у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади).

При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для життєдіяльності спадкодавця, наявність можливості для цього та свідоме невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця у безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин та їх доведеності в сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Відповідно до положень частини першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що звертаючись з позовом, позивач посилався на те, що відповідачка не доглядала його батька та не надавала ніякої допомоги, а навпаки розпивала з ним спиртні напої, потурала його пристрасті до спиртного чим прискорила його смерть. А також своїми умисними діями перешкоджала батькові розлучитися та скласти заповіт, тому вважає, що відповідачка повинна бути усунена від спадкування.

Проте, враховуючи наявні у справі докази, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведено факт ухилення відповідачки від надання допомоги своєму чоловікові, перебування спадкодавця у безпорадному стані, винної поведінки останньої (зокрема, відмова від надання допомоги), постійну потребу спадкодавця у допомозі саме відповідача, що в силу статті 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком.

Відсутні і докази перешкоджання відповідачем у складенні заповіту спадкодавцем.

Крім того, ані позивач, ані свідки не навели переконливих доказів на підтвердження перебування спадкодавця у безпорадному стані, та потреби його в допомозі.

Тимчасове проживання подружжя окремо один від одного через сімейні негаразди не дає підстав для усунення від спадкування.

П.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення, відповідно змінює розподіл судових витрат, які в даному випадку підлягають стягненню на користь відповідача з позивача.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384, 389 ЦПК України, ст.ст. 1224 ЦК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 19 квітня 2019 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права спадкування за законом відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 1057,20 грн. за перегляд справи судом апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 липня 2019 року.

Головуючий : Гордійчук С.О.

Судді : Бондаренко Н.В.

Шимків С.С.