Постанова

Іменем України

31 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 759/13652/15-ц

провадження № 61-1350св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьоїсудової палати Касаційного цивільного суду: Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В.,

учасники справи:

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадженнякасаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року в складі колегії суддів: Мережко М. В., Верланова С. М., Савченка С. І.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», банк) звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 94 474,42 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 2 099 166,19 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 19 червня 2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 101 500,00 доларів США зі сплатою 12,5 % річних з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 19 червня 2027 року.

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 17 липня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 94 474,42 доларів США, що еквівалентно за курсом Національного банку України (далі - НБУ) 2 099 166, 19 грн, яка складається з: 87 068,75 доларів США, що складає за курсом НБУ 1914353,35 грн - заборгованості за кредитом, 1516,29 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 33 338,19 грн - простроченої заборгованості за кредитом, 5457,12 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 119983,99 грн - заборгованості за процентами, 5397,49 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 118 672,92 грн - простроченої заборгованості за процентами та 2948,55 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 64 828,85 грн пені Позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 94 474,42 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 2 099 166,19 грн.

Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанції

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19 лютого 2016 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/9408/74/56924 від 19 червня 2007 року у розмірі 94 474,42 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 2 099 166, 19 грн, з якої 87 068,75 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 1914353,35 грн - заборгованість за кредитом, 1516,29 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 33 338,19 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 5457,12 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 119983,99 грн - заборгованість за процентами, 5397,49 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 118 672,92 грн - прострочена заборгованість за процентами та 2948,55 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 64 828,85 грн - пеня. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідач не заперечував факту отримання ним кредитних коштів і частково виконував умови кредитного договору, наданий банком розрахунок заборгованості за кредитним договором не спростований відповідачем згідно вимог частини першої статті 60 ЦПК України 2004 року, а сам по собі факт знищення кредитної документації (справи), за вказаних вище обставин, не спростовує наявність кредитної заборгованості.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 лютого 2016 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року й направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами в порушення статей 89 ЦПК України ухвалено рішення на підставі неналежних та недопустимих доказів, оскільки відсутність кредитної справи відповідача з відповідними оригіналами касових документів і неправомірність їх знищення з огляду на положення Постанови Національного банку України № 601 від 8 грудня 2004 року унеможливлює зробити висновок про відповідність розміру заборгованості відповідача перед банком за вказаним кредитним договором, відповідність встановленого часу, з якого відповідач почав порушувати умови кредитного договору, правильність нарахування заборгованості по кредиту, відсоткам за користування кредитом та пені.

Доводи інших учасників справи

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у своєму відзиві на касаційну скаргу просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін як такі, що ухвалені відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права. Зазначає, що всі надані банком до суду першої інстанції копії кредитної документації підтверджують доводи банку щодо наявності кредитної заборгованості та її розміру, з урахуванням й того факту, що суд першої інстанції установив, що відповідач не заперечував отримання коштів.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Під час розгляду справи суди установили, що 19 червня 2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №014/9408/756924, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти в сумі 101 500 доларів США зі сплатою 12,5 % річних з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 19 червня 2027 року.

На підтвердження факту укладення договору та наявності заборгованості позивач надав копію цього кредитного договору, копію виписки по рахунку № НОМЕР_1 відповідача, копію додаткової угоди №1 до кредитного договору, копію вимоги від 17 червня 2015 року та розрахунок заборгованості.

Всі додані до позовної заяви вказані копії документів мають відмітку «електронний архів» та посвідчені позивачем.

Мотивувальна частина.

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, обговоривши питання застосування за встановлених фактичних обставин норм матеріального права та тлумачення цих норм у судовій практиці, Верховний суд у складі колегії суддів Третьої судової палати касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно частини першої статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

До суду на підтвердження позовних вимог банк надав суду копії таких документів: кредитний договір від 19 червня 2007 року; розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 17 липня 2015 року; додаткову угоду №1 до кредитного договору; належним чином завірену копію виписку за рахунком про видачу ОСОБА_1 коштів за кредитним договором у розмірі 101500,00 доларів США; розпорядження операційному відділу №96-05/11/6117 від 19 червня 2007 року щодо оформлення видаткового валютного ордеру на видачу готівки у розмірі 101500,00 доларів США; платіжний календар; вимогу про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором від 17 червня 2015 року № 114-0000/15-35558, яку ОСОБА_1 отримав 14 липня 2015 року.

Нормами цивільного процесуального закону визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні спору.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до вимог статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Суди установили, що під час розгляду справи у суді першої інстанції представник відповідача Мішустін М. К. подав до суду зустрічний позов про захист прав споживачів та визнання кредитного договору частково недійсним, у якому не заперечував факту укладення кредитного договору та отримання ОСОБА_1 кредитних коштів.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07 липня 2016 року позов ОСОБА_1 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання кредитного договору частково недійсним залишено без розгляду.

Судом також встановлено, що відповідач частково погасив кредитну заборгованість, чим підтвердив наявність зазначених грошових зобов`язань.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Встановивши порушення позичальником строку та порядку погашення кредиту, внаслідок яких утворилася заборгованість за кредитним договором суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків суду по суті вирішення указаного позову та зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, рішення судів попередніх інстанцій - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров