Постанова

Іменем України

24 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 725/3212/16-ц

провадження № 61-46992св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Штелик С. П. (суддя-доповідач), Калараш А. А., Сімоненко В. М.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Поларт-Інвест»,

відповідач - відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, державне підприємство «Сетам», ОСОБА_1 ,

третя особа: публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль»,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Поларт-Інвест» на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців в складі судді Стоцька Л. А. від 30 травня 2018 року та постанову апеляційного суду Чернівецької області в складі суддів: Половінкіної Н. Ю., Владичана А. В., Лисака І. Н., від 04 жовтня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2016 року ТОВ «Поларт-Інвест» звернулося до суду з позовом до Відділу ПВР ДДВС, ДП «Сетам», ОСОБА_1 про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів та акта про реалізацію з електронних торгів нерухомого майна.

Позовну заяву мотивовано тим, що рішенням Господарського суду Волинської області від 25 червня 2013 року, зміненим постановою Вищого господарського суду України від 18 грудня 2013 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки відповідно до договору іпотеки від 16 липня 2007 року, що знаходиться у м. Чернівці за адресою: АДРЕСА_2 та належить на праві власності ТОВ «Поларт-Інвест», шляхом продажу з прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з установленням початкової ціни предмета іпотеки - 18 090 200 грн.

На виконання вказаних судових рішень 27 січня 2014 року Господарський суд Волинської області видав судовий наказ, на підставі якого постановою головного державного виконавця Відділу ПВР ДДВС від 14 квітня 2014 року відкрито виконавче провадження.

Листом від 17 серпня 2015 року № 20127/01-06 ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України повідомило Відділ ПВР ДДВС, ТОВ «Поларт-Інвест», Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»), Виробничу торговельну кондитерську фірму «Буковинка» про реалізацію предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів: реєстраційний номер лота 93342, відомості про предмет іпотеки, день та час проведення електронних торгів - 07 вересня 2015 року о 9 годині, початкова ціна продажу майна - 18 090 200 грн.

Протоколом проведення електронних торгів № 113572 установлено, що торги 07 вересня 2015 року не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

Актом уцінки майна від 18 вересня 2015 року, складеним державним виконавцем, зменшено ціну майна на 25 % та встановлено нову ціну - 13 567 650 грн.

11 листопада 2015 року проведено повторні електронні торги з реалізації спірного нерухомого майна за стартовою ціною 13 567 650 грн, переможцем яких визначено ОСОБА_1 .

23 листопада 2015 року старший державний виконавець Відділу ПВР ДДВС склав акт № 42934008/17 про реалізацію предмета іпотеки.

Позивач вважав, що під час проведення електронних торгів було порушено порядок установлення початкової ціни продажу нерухомого майна з прилюдних торгів, оскільки від дати проведення оцінки майна до проведення торгів минуло більше двох років, що є порушенням пункту 1 розділу ІІ Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року № 656/5 (далі - Тимчасовий порядок № 656/5).

Крім того, позивач зазначав, що було порушено порядок повідомлення про проведення електронних торгів, адже про час, місце проведення торгів та ціну майна його не було повідомлено. Ураховуючи викладене, позивач просив задовольнити позов.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівців від 25 жовтня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 23 листопада 2016 року, провадження в указаній справі закрито.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Поларт-Інвест» задоволено частково. Ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівців від 25 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 23 листопада 2016 року скасовано, а справу передано для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 30 травня 2018 року у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Поларт-Інвест» до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, державного підприємства «Сетам», ОСОБА_1 , третя особа: публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль», про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів та акта про реалізацію нерухомого майна відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач не надав доказів порушення своїх прав внаслідок здійснення організатором торгів державним підприємством «Сетам» повідомлення про час та місце проведення торгів 11 листопада 2015 року у спосіб, який не влаштовує позивача, та не дотримання місячного строку з дати проведення перших електронних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки була встановлена з дотриманням вимог статті 43 Закону України «Про іпотеку» та без порушень частини 8 статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 4.3.6 Інструкції з організації примусового виконання рішень. Будь-яких порушень прав позивача під час проведення прилюдних торгів внаслідок дій/бездіяльності відповідачів не відбулось. У зв`язку із чим, відсутні підстави для визнання у даній справі прилюдних торгів, протоколу проведення електронних торгів, акту про реалізацію предмета іпотеки недійсними.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Чернівецької області від 04 жовтня 2018 року апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Поларт-Інвест» залишено без задоволення. Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30 травня 2018 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону, обставини справи встановлені повно, а доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції. Апеляційний суд погодився із висновками районного суду про те, що у даній справі відсутні порушення прав позивача під час проведення прилюдних торгів внаслідок дій/бездіяльності відповідачів. Суд апеляційної інстанції також зазначив, що ОСОБА_1 заявлено про сплив позовної давності, однак законодавство щодо позовної давності підлягає застосуванню виключно у випадку встановлення підстав для задоволення позову по суті, яких за наслідками розгляду даного спору не встановлено.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2018 року до Верховного Суду, товариство з обмеженою відповідальністю «Поларт-Інвест», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій, на думку скаржника, не повно дослідили зібрані у справі докази та дійшли помилкових висновків про відмову у позові. Скаржник указує на порушення порядку установлення початкової ціни продажу нерухомого майна з прилюдних торгів, втрату звітом про оцінку майна чинності, не здійснення організатором торгів - державним підприємством «Сетам», повідомлення про час та місце проведення торгів 11 листопада 2015 року, не дотримання місячного строку з дати проведення перших електронних торгів та порушення права на безпосередню участь та контроль порядку проведення торгів, реалізацію майна за участі більшої кількості учасників, за вищою ціною та у встановлені строки.

Доводи інших учасників справи

Представник ОСОБА_1 - адвокат Тарновецький В. І., подав відзив на касаційну скаргу, посилаючись на те, що обставини справи судами попередніх інстанцій встановлені повно та відповідають фактичними обставинам, які склалися між учасниками даної справи. ТОВ «Поларт-Інвест» було повідомлено про проведення електронних торгів 11 листопада 2015 року листом ДП «Інформаційний центр». Таке повідомлення не порушило права позивача, а початкова ціна продажу спірного майна визначена в законному порядку, у зв`язку із чим позов у даній справі є безпідставним, про що вірно зазначили суди попередніх інстанцій.

Представник ПАТ «Райффайзен банк Аваль» - адвокат Міхай-Седова Ю. С., подала відзив на касаційну скаргу, посилаючись на правильність висновків судів попередніх інстанцій. Указувала, що позивач має обов`язок із доведення порушення своїх прав діями/бездіяльністю відповідачів, однак указаний обов`язок позивач не виконав, що було установлено судами.

У відзивах на касаційну скаргу заявники просили відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити оскаржувані рішення без змін, посилаючись на їх законність і обґрунтованість.

Обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що підставою позову ТОВ «Поларт-Інвест», тобто обставинами, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, зазначено порушення порядку установлення початкової ціни продажу нерухомого майна з прилюдних торгів, порушення процедури повідомлення про час та місце проведення торгів, строку проведення електронних торгів та порушення права контролювати порядок проведення торгів, реалізацію майна за участі більшої кількості учасників, за вищою ціною та у встановлені строки.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 25 червня 2013 року, зміненим постановою Вищого господарського суду України від 18 грудня 2013 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки, що знаходиться по АДРЕСА_2 та належить ТОВ «Поларт-Інвест», шляхом продажу з прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з початковою ціною предмета іпотеки для подальшої реалізації 18 090 200 грн.

27 січня 2014 року Господарським судом Волинської області видано судовий наказ.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України відкрито виконавче провадження від 14 квітня 2014 року відкрито виконавче провадження.

Торги 07 вересня 2015 року не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

Актом уцінки майна від 18 вересня 2015 року, складеним державним виконавцем, зменшено ціну майна на 25 % та встановлено нову ціну 13 567 650 грн.

11 листопада 2015 року проведено повторні електронні торги з реалізації спірного нерухомого майна за стартовою ціною 13 567 650 грн, переможцем яких визначено ОСОБА_1 .

Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України 23 листопада 2015 року складено акт № 42934008/17 про реалізацію предмета іпотеки.

Судами установлено відсутність доказів збільшення вартості предмету іпотеки, що знаходиться по АДРЕСА_2 , на момент продажу з прилюдних торгів порівняно з визначеною рішенням Господарського суду Волинської області від 25 червня 2013 року початковою ціною предмета іпотеки для подальшої реалізації 18 090 200 грн.

Звітом про оцінку нерухомого майна ТОВ «Оцінка-Інформ» від 28 вересня 2018 року № 99/18 ринкова вартість нежитлових будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_2 , станом на 01 листопада 2015 року без урахування податку на додану вартість встановлена в розмірі 13 445 401 грн.

Організатором електронних торгів виступало ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Наказом Міністерства юстиції України № 1885/15 від 02 жовтня 2015 року «Про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» уповноважено ДП «Сетам» на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, організацію та проведення електронних торгів, виконання інших функцій, передбачених Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року № 656/5.

Арештоване іпотечне майно, передане на реалізацію відповідно до вимог Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року № 656/5 до набрання чинності цим наказом, продовжує реалізовуватись ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України до 23 жовтня 2015 року включно. ДП «Інформаційний центр» наказано до 25 жовтня 2015 року передати права адміністрування системи електронних торгів ДП «Сетам» (п.п. 2, 3 вищезазначеного наказу).

Установлено, що дії ДП «Інформаційний центр» з організації та проведення прилюдних торгів до 25 жовтня 2015 року було вчинено ним в межах компетенції, визначеної законом і не потребували повторного здійснення таких дій ДП «Сетам», який прийняв функції організатора електронних торгів 11 листопада 2015 року.

ДП «Інформаційний центр» були опубліковані повідомлення про проведення 11 листопада 2015 року прилюдних торгів з продажу нерухомого майна по АДРЕСА_2 газеті «Від і до» № 43 (1037) від 22 жовтня 2015 року та газеті «Час» № 42 від 22 жовтня 2015 року.

ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України направило повідомлення №26560/01-06 від 26 жовтня 2015 року відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, ТОВ «Поларт Інвест», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», виробничій торгівельній кондитерській фірмі «Буковинка» про призначення повторних електронних торгів на 11 листопада 2015 року о 09годині 00 хв. з початковою ціною продажу іпотечного майна 13 567 650 грн.

Порушення прав і законних інтересів ТОВ «Поларт-Інвест» внаслідок дій/бездіяльності відповідачів щодо проведення перших електронних торгів судами попередніх інстанцій не встановлено.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд та застосовані норми права

Відповідно до частин першої - п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно частин першої та другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - и третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Стаття 650 ЦК України закріплює такий спосіб реалізації майна, як укладення договорів на біржах, аукціонах (торгах), конкурсах, та відсилає до інших нормативних актів, якими повинні встановлюватись особливості укладення цих договорів.

За нормами ч. 4 ст. 656 ЦК України до таких договорів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акту про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом.

У відповідності до частини восьмої статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень ст. 43 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до з частиною першою статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Пунктом 39 вказаного Закону визначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, зокрема, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно з пунктом 2 статті 43 Закону України «Про іпотеку» початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

У даній справі початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлена рішенням Господарського суду Волинської області від 25 червня 2013 року, зміненим постановою Вищого господарського суду України від 18 грудня 2013 року.

Відповідно до пункту 4.3.6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) якщо вартість майна боржника визначено в рішенні суду, державний виконавець передає майно на реалізацію за ціною, визначеною судовим рішенням, без проведення визначення вартості чи оцінки такого майна.

Наказом Міністерства юстиції України № 1885/15 від 02 жовтня 2015 року «Про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» уповноважено Державне підприємство «Сетам» на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, організацію та проведення електронних торгів, виконання інших функцій, передбачених Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року № 656/5.

Відповідно до п.п. 2, 3 зазначеного наказу арештоване іпотечне майно, передане на реалізацію відповідно до вимог Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року № 656/5 до набрання чинності цим наказом, продовжує реалізовуватись Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України до 23 жовтня 2015 року включно. Державному підприємству «Інформаційний центр» наказано до 25 жовтня 2015 року передати права адміністрування системи електронних торгів Державному підприємству «Сетам».

Сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких недійсними. Головна умова, яка повинна бути встановлена судами, це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів повинно бути встановлено порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Вимогами цивільного процесуального законодавства суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно вимог ЦПК України учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, врахувавши, що початкова ціна продажу нерухомого майна з прилюдних торгів визначена у передбаченому законом порядку, а організатор торгів повідомляв заінтересованих осіб про їх проведення і установивши, що позивач не надав доказів порушення своїх прав діями/бездіяльність відповідачів, що є його процесуальним обов`язком, суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову у даній справі.

Доводи касаційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості оскаржених рішень спростовуються дослідженими судами матеріалами справи, до яких позивачем не долучено доказів про порушення його прав діями/бездіяльністю відповідачів, а також обґрунтованими висновками судів першої та апеляційної інстанції за наслідком розгляду спору.

Доводи касаційної скарги є ідентичними доводам позивача, які останній указував у судах першої та апеляційної інстанцій. Таким доводам надана належна оцінка, у зв`язку із чим повторній оцінці такі доводи не підлягають.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено як статтями 58, 59, 212 ЦПК України у попередній редакції 2004 року, так і статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

Неодноразове ухвалення протилежних і суперечливих судових рішень, особливо судами вищих інстанцій, може спричинити порушення права на справедливий суд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень.

Доводи касаційної скарги про те, що відповідачі порушили право позивача на безпосередню участі та контроль порядку проведення торгів, реалізацію майна за участі більшої кількості учасників, за вищою ціною та у встановлені строки є безпідставними. ТОВ «Поларт-Інвест» не надало належних та допустимих доказів можливості участі у торгах більшої кількості учасників та реалізації майна за вищою ціною, що спростовує відповідні доводи касаційної скарги. Такі доводи позивача зводяться до припущень, які не допускаються під час ухвалення остаточного рішення у спорі.

Доводи касаційної скарги в їх сукупності зводяться до незгоди із висновками судів попередніх інстанцій, невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин. Такі доводи оцінені судом першої інстанції, були предметом перегляду судом апеляційної інстанції та не знайшли свого підтвердження.

Згідно вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня

2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України» та «Рябих проти Російської Федерації», у справі «Нєлюбін проти Російської Федерації») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Рішення судів попередніх інстанцій містить вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи, та обґрунтування щодо доводів сторін по суті позову, що є складовою вимогою частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

Згідно із частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 400, 401, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Поларт-Інвест» залишити без задоволення.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 30 травня 2018 року та постанову апеляційного суду Чернівецької області від 04 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

А. А. Калараш

В. М. Сімоненко