Справа № 570/4557/18
Номер провадження 2/570/324/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2019 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.

позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2

представника позивача адвоката Бойчука К.М.

представника відповідача адвоката Павлюк І.А.

представника третьої особи Бондарук І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" на стороні відповідача про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року представник потерпілого неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Позовна заява мотивована тим, що 23.01.2018 р., близько 18 год. 30 хв. водій ОСОБА_3 , 1977 р.н., житель АДРЕСА_5, керуючи автомобілем Renault Kengo, р.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився в технічно справному стані, рухаючись на ближньому світлі фар по вул. Незалежності смт.Клевань, Рівненського району Рівненської області з невстановленою швидкістю зі сторони вул. Б.Хмельницького в напрямку вул. Залізнична в смт.Клевань Рівненського району Рівненської області, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_3 , який раптово вийшов на проїзну частину, з-за задньої частини громадського транспорту та намагався перетнути її зліва направо по ходу руху автомобіля Renault Kengo, р.н.з. НОМЕР_1

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому обох кісток правої гомілки в середній третині, які відносять до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довготривалості розладу здоров`я.

По цьому факту внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000114 за ч.1 ст.286 КК України.

Зазначав, що за час лікування в КЗ «Рівненська обласна дитяча лікарня» РОР з 24.01.2018 р. по 07.02.2018 р. на лікування ОСОБА_2 було понесено значні матеріальні витрати на ліки, реабілітацію в розмірі 23451,29 грн.

Посилаючись на зазначені обставини позивач просив суд: стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його користь в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 на відшкодування майнової шкоди, пов`язаної з лікуванням, 23451,29 грн.

Ухвалою суду від 26.09.2018 р. позов залишено без руху.

Ухвалою суду від 26.11.2018 р. відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 30.01.2019 р. за заявою представника відповідача залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

Ухвалою суду від 18.03.2019 р. закрито підготовче провадження у справі.

У відзиві відповідач вказує, що транспортний засіб Renault Kengo, р.н.з. НОМЕР_1 застрахований в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відповідно до Полісу АК/1374610 обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів. Законом встановлено порядок відшкодування шкоди у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. У зв`язку з цим вважає, що позивач повинен був звернутися до ПрАТ ««УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з вимогою про виплату страхового відшкодування.

У судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_2 - ОСОБА_1 та його представник адвокат Бойчук К.М. позовні вимоги підтримали та просять їх задоволити з підстав вказаних у позові.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Павлюк І.А. позовні вимоги не визнала з підстав вказаних у відзиві, крім того пояснила, що чинним законодавством передбачено, що незалежно від вини особи, яка володіє джерелом підвищеної небезпеки, виникає обов`язок відшкодувати шкоду. Згідно страхового Полісу серії №АК/1374610 страховиком відповідача зі страховим лімітом за шкоду, завдану життю і здоров`ю у розмірі 200 000 грн. на момент вчинення ДТП була третя особа ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Тому не може погодитися з вимогою позивача щодо покладення обов`язку з відшкодування шкоди на відповідача, оскільки покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Доказів щодо неплатоспроможності чи анулювання ліцензії на здійснення страхового відшкодування позивачем не надано. Враховуючи висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 р. у справі №755/18006/15-ц, вважає, що саме на третю особу - страховика відповідача покладений відповідний обов`язок у межах суми страхового відшкодування. Також вказує про відсутність заперечень, що шкоду потерпілому було завдано транспортним засобом відповідача, так само і немає заперечень щодо розміру матеріальної шкоди.

У судовому засіданні представник третьої особи ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» адвокат Бондарук І.Ю. просить у задоволенні позову відмовити, оскільки обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно постанови старшого слідчого Рівненського відділення поліції Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області про закриття кримінального провадження від 10.12.2018 р., яка не оскажувалася, встановлено, що в ході проведення досудового розслідування ні слідчим, ні експертним шляхом не здобуто достатніх даних, які б вказували на порушення водієм ОСОБА_3 правил дорожнього руху, що перебувають у прямому причинному зв`язку із виникненням даної ДТП та шкідливим наслідками, що настали. Тобто відсутня об`єктивна сторона складу правопорушення. Вважає, що відсутня не тільки вина водія ОСОБА_3 у вчиненні даної ДТП та настанні шкідливих наслідків, а й відсутнє неправомірне діяння та безпосередній причинний зв`язок між діянням та шкодою, що виключають його обов`язок відшкодовувати шкоду згідно п.4 Постанови Пленуму ВССУ №4 від 01.03.2013 р. Вважає, що у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування в силу ст.32 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Суд, вислухавши пояснення представників учасників розгляду справи, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Як вбачається з постанови старшого слідчого Рівненського відділення поліції Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області капітана поліції Дулевича А.І., 23.01.2018 р., близько 18 год. 30 хв., водій ОСОБА_3 , 1977 р.н., житель АДРЕСА_5 , який відповідно до Правил дорожнього руху, що затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 р. №1306 повинен був діяти згідно з вимогами п.12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди), керуючи автомобілем Renault Kengo, р.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився в технічно справному стані, рухаючись на ближньому світлі фар по вул. Незалежності смт. Клевань, Рівненського району Рівненської області зі швидкістю 45 км/год, що не перевищує максимально допустиму швидкість руху для даної ділянки руху зі сторони вул. Б. Хмельницького, в напрямку вул. Залізнична в смт .Клевань Рівненського району Рівненської області, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_3 , який раптово вийшов на проїзну частину, із-за задньої частини громадського транспорту та намагався перетнути її зліва направо по ходу руху автомобіля Renault Kengo, р.н.з. НОМЕР_1 .

У результаті ДТП ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток правої гомілки в середній третині, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довго тривалості розладу здоров`я.

Вказаною постановою старшого слідчого Рівненського відділення поліції Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області капітана поліції Дулевича А.І. від 10.12.2018 р. кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.01.2018 р. № 0000114 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні водія ОСОБА_3 об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення.

Відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" забезпечений транспортний засіб - «Renault Kangoо», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Отже, за змістом зазначеної норми закону саме володілець джерела підвищеної небезпеки несе відповідальність за шкоду, яка є наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності його вини у її заподіянні. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.

Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. Межа відповідальності визначає сферу дії обставин, які виключають відповідальність. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого.

Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними.

Непереборною силою в такому випадку слід визнавати фактори об`єктивного характеру, причинно не пов`язані з джерелом підвищеної небезпеки. Шкідливі властивості самого джерела підвищеної небезпеки непереборною силою не є. Дія непереборної сили може бути спрямована як на об`єкт, діяльність з яким становить джерело підвищеної небезпеки, так і на осіб, які обслуговують цей об`єкт.

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

Крім того, згідно роз`яснень, які викладені в п.7 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року „Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", під непереборною силою слід розуміти, зокрема, надзвичайні або невідворотні за даних умов події, тобто ті, які мають зовнішній характер. Під умислом потерпілого слід розуміти, зокрема, таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але й бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату.

Із дослідженої постанови про закриття кримінального провадження № 0000114, вбачається, що слідчим встановлено відсутність в діянні водія ОСОБА_3 об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, винесено відповідну постанову про закриття кримінального провадження.

Також, встановлено, що згідно висновку експерта №3.1-563/18 від 12.09.2018 р при заданому комплексі вихідних даних, в даній дорожній обстановці з моменту виникнення небезпеки для руху, водій автомобіля Renault Kangoo, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 не мав технічної можливості зупинити керований ним транспортний засіб до місця наїзду на (лінії руху) пішохода та тим самим уникнути на нього наїзду, оскільки навіть при своєчасному прийнятті мір до реагування він не встиг привести в дію гальмівну систему керованого ним транспортного засобу.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що між діями відповідача та наслідками, які настали в результаті дорожньо-транспортної пригоди, є прямий причинний зв`язок, та відсутність у діях відповідача складу злочину не свідчить про відсутність підстав для цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду.

Під час розгляду справи, належних та допустимих доказів, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого надано не було, відповідачем не доведені наявність умислу потерпілого або наявність непереборної сили.

Тому, відповідач ОСОБА_3 , як особа, яка здійснювала діяльність, що є джерелом підвищенної небезпеки, несе відповідальність за шкоду, яка є наслідок дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності його вини у її заподіянні.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача 23451, 29 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки, доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Як вбачається із виписки медичної карти стаціонарного хворого №767, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував з 24.01.2018 р. по 07.02.2018 р. на стаціонарному лікуванні. 31.01.2018 р. проведено операцію та згідно рахунку на оплату від 31.01.2018 р. та квитанцій від 08.02.2018 р. оплачено 13550 грн. на набір імплантантів для остеосинтезу та понесені витрати на лікування згідно фіскальних чеків, а всього на загальну суму 23451,99 грн.

Крім того, слід зауважити, що встановлений дійсний розмір витрат, понесених позивачем у зв`язку з лікуванням потерпілого ОСОБА_2 , не заперечувався в судовому засіданні представником відповідача, тому підлягає стягненню з відповідача на відшкодування матеріальної шкоди.

На думку суду, пояснення представника третьої особи щодо не встановлення вини відповідача, про що йдеться у постанові про закриття кримінального провадження щодо нього, в якій зазначено про відсутність у його діях складу кримінального правопорушення, з огляду на проведені у справі експертизи, не заслуговують на увагу. Водночас відповідачем не доведено, що саме груба необережність потерпілого ОСОБА_2 сприяла виникненню ДТП та завданню йому шкоди.

Що стосується доводів представника відповідача щодо обов`язку позивача звернення саме до страховика завдавача шкоди з вимогою про виплату страхового відшкодування в межах суми страхового відшкодування, який згідно ліміту становить 200 000 грн., то слід зазначити наступне.

Підстави виникнення у страховика обов`язку зі здійснення страхового відшкодування та порядок його виплати передбачені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Доказів на підтвердження того, що вказана подія кваліфікована страховиком як страховий випадок, а також притягнення відповідача до адміністративної чи кримінальної відповідальності, що вказувало б, у свою чергу, на наявність передумов для настання цивільно-правової відповідальності відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», матеріали справи не містять.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" на стороні відповідача про відшкодування шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 23451 грн. 29 коп. на відшкодування матеріальної шкоди - витрат на лікування ОСОБА_2 за шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесений судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , який звернувся в суд із позовом в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Рівненським РВ УМВС України у Рівненській області 01.08.1997 р.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ПрАТ "Українська Страхова Компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп", м.Київ, вул.Глибочицька, буд. 44, .

Повний текст судового рішення складено 08.07.2019 р.

Суддя Гнатущенко Ю.В.