Номер провадження 2/754/2037/19
07 червня 2019 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:
головуючого - судді Зотько Т.А.,
за участю секретаря судового засідання Гайворонського В.М.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м.Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
ОСОБА_2 в серпні 2018 року звернулась до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що під час перебування в шлюбних відносинах із відповідачем, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився спільний син - ОСОБА_5 Сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки останній не працював, зловживав спиртними напоями, дитиною не займався, що призвело до того, що шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу їх спільна дитина залишилась проживати разом із позивачем, батько взагалі почав ухилятись від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не піклувався про фізичний та духовний розвиток сина, його навчання, не забезпечував необхідним харчуванням, медичним піклуванням, лікуванням дитини, не спілкувався з дитиною в обсязі, достатньому для його нормального самоусвідомлення відповідно його віку, після розлучення взагалі жодного разу не відвідав сина. Позивач турбується про сина, повністю забезпечує його всім необхідним, піклується про його фізичний і духовний розвиток. Про рідного батька дитина не згадує, визнає і називає батьком свого вітчима, а тому позивач вимушена звернутись до суду із вищевказаним позовом.
Ухвалою судді від 06.08.2018 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу термін для усунення недоліків.
15.08.2018 позивачем було усунуто вищевказані недоліки.
Ухвалою судді від 28.08.2018 було відкрито провадження у даній справі, та призначено її до розгляду в підготовчому засіданні.
Ухвалою судді від 12.03.2019 закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Представник позивача - ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд про їх задоволення посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві.
Відповідач до суду не з`являвся, про час та місце як підготовчого, так і судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомляв, відзиву на позовну заяву до суду не направив.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. При цьому, представником було направлено на адресу суду клопотання з проханням здійснювати розгляд справи за їх відсутності, наданий Службою висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав підтримав у повному обсязі.
Представник позивача проти ухвалення за результатами розгляду справи заочного рішення не заперечувала. За даних обставин, суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи за правилами Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України.
Вислухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що позивач з 06.06.2014 перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08.07.2016 року було розірвано (а.с.11).
Згідно наданої суду копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , позивач 08.06.2018 зареєструвала шлюб з гр. ОСОБА_6 (а.с.13).
У зв`язку з реєстрацією шлюбу позивач змінила прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 ».
Сторони по справі мають спільну дитину - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві (а.с. 12).
Згідно наданої суду довідки про реєстрацію місця проживання наданої Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської РДА, позивач з сином - ОСОБА_5 , зареєстровані та проживають за адресою - АДРЕСА_1 (а.с. 21, 22).
Відповідно до вимог ч.7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно довідки виданої Дитячою академією футболу від 05.07.2018 № 15 повідомлено про те, що в період з 02 вересня 2016 року по сьогодняшній день, в академії займається ОСОБА_5 (надалі- " Вихованець "). На всі тренування Вихованець приходить до Дитячої академії футболу у супроводі з ОСОБА_10 (мати Вихованця ), ОСОБА_12 (бабуся Вихованця ) та ОСОБА_13 (прадідусь Вихованця ), які постійно цікавляться результатами тренування Вихованця, розпитують тренера. За весь період відвідування академії, ніхто інший окрім вищезазначених осіб, нашого Вихованця не супроводжував.
Крім того, вищевказаною академією надано інформаційну довідку, що Мати, ОСОБА_14 , приймає активну участь свого сина, ОСОБА_5 , у відвідуванні спортивних занять. Оплату вносить за заняття батько ОСОБА_6 . Батька ОСОБА_3 , адміністрація та тренери футбольної академії жодного разу не бачили на тренуваннях дитини ОСОБА_5 (а.с. 15,16)
25.06.2018 року було проведено психологічне обстеження малолітнього ОСОБА_5 Психологом, кандидатом психологічних наук, доцентом кафедри практичної психології НПУ імені М. Драгоманова ОСОБА_25 , в ході якого встановлено міцну прив`язаність ОСОБА_5 до матері ( ОСОБА_18 ) та вітчима ( ОСОБА_19 ), якого називає «тато» та прагне бути схожим на нього. Розповідає що батько працює футболістом, на роботі забиває голи для нього та мами. Разом з вітчимом дитина почуває себе впевнено та комфортно, слухається його, під час проведення консультації підходить до вітчима та обіймає його, звертається до нього за підтримкою/допомогою. Про рідного батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дитина не згадує. Визнає і називає батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.17, 18)
Згідно характеристики, виданої Директором ТОВ «Чудо-Клуб» на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено, що ОСОБА_5 проживає у квартирі разом із мамою ОСОБА_21 та вітчимом ОСОБА_22 . Мама зараз займається доглядом за новонародженим сином ОСОБА_5 дуже щасливий появі на світ братика. Дитина відвідує садок з жовтня. За цей час проявив себе як добра та життєрадісна дитина. ОСОБА_24 виховується у повній сім`ї - мама та вітчим. Але ОСОБА_5 вважає вітчима своїм батьком та пишається ним. Хлопчик однаково прив`язаний як і до мами так до тата, які в свою чергу проявляють непідробний інтерес до життя дитини. Сім`я матеріально забезпечена, ОСОБА_24 має все необхідне для життя і відвідування садочка. Хлопчик розвинений у відповідності до віковим нормам, має гарний мовний запас та із задоволенням вивчає англійську мову. Хлопчик виявляє інтерес до навчальних занять, уміє концентрувати увагу на поставленому завданні, розуміє інструкції вихователя. Вміє малювати, ліпити з пластиліну, відвідує дитячу академію футболу. ОСОБА_5 - веселий , відкритий хлопчик, адекватно реагує на похвалу і критику. Вміє ділитися з дітьми, розуміє, що таке "погано", намагається втішити іншого сумну дитину, любить тварин. (а.с. 102)
Відповідно до положень п.п.2, 3 ст. 150 СК України, які кореспондуються з положеннями абзацу першого ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Як вбачається з висновку Служби у справах дітей Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав від 26.02.2019 року за № 108-2471, зазначено що Відповідно до інформації з Реєстру територіальної громади м.Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні станом на 14.12.2018 ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . За вказаною адресою батько повідомлення про розгляд питання на засіданні комісії з питань захисту прав дитини не отримав Зважаючи на викладене з`ясувати його думку із зазначеного питання не виявилось можливим. Керуючись статтями 19, 164, 171 Сімейного кодексу України, виходячи з наявних матеріалів справи та інтересів дитини, враховуючи думку дитини та рішення комісії з питань захисту прав дитини при Солом`янській районній в місті Києві державній адміністрації, орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 стосовно малолітнього ОСОБА_5 , 2015 р.н. (а.с. 94-95)
Пунктом другим частини першої ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789- XII, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
У п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, а ін.), що надані батьками до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи зокрема ставлення батьків до дітей.
Пункт 16 зазначеної Постанови роз`яснює, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
У п.17 зазначеної Постанови зазначено, що не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.
Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).
За таких обставин, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов`язків, суд приходить до висновку про необхідність позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ст.166 СК України для відповідача настають правові наслідки позбавлення його батьківських прав.
Позбавлення батьківських прав не припиняє обов`язку відповідача по утриманню свого сина.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо обов`язку осіб, позбавлених батьківських прав, утримувати дитину» за № 1370-VIIІ від 17.05.2016 року, який набрав чинності 08.06.2016 року, стаття 166 СК України доповнена частиною третьою, якою встановлено, що суд, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав, одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Згідно з вимогами позовної заяви при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав, позивач просить стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття,
Дана вимога підлягає частковому задоволенню, оскільки визначаючи розмір аліментів, суд виходить з наступного:
Згідно положень ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Приписами ч.2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є чоловіком працездатного віку, відомостей про незадовільний стан його здоров`я відповідачем суду не надано. Крім того, відповідачем не наведено доказів на підтвердження того, що у нього є інші діти, окрім малолітнього сина ОСОБА_5 , а також не надано доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні особи.
Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача аліментіви на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.
Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно вимог ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Також з відповідача згідно ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір у загальному розмірі 1409, 60 грн. (704, 80 грн. в дохід держави за вимогу про стягнення аліментів по ставкам, що діяли на час звернення позивача до суду, 704, 80 грн. на користь позивача за вимогу про позбавлення батьківських прав).
На підставі п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Згідно ч. 6 ст.164 СК України копія рішення після набрання ним законної сили підлягає направленню до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві для внесення відмітки до актового запису № 494 від 18.02.2019 року про народження дитини.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 6, 150, 164, 165, 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", п. п. 15, 16, 18 постанови пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" та, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 76-83, 141, 259, 263-265, 273, 352, 354-355, Розділом ХІІІ "Перехідні положення" Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м.Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис № 494) зробленому 18.02.2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві.
Стягнути з ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 06.08.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття.
Після набрання рішенням законної сили його копію направити до Відділу реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві для внесення відмітки до актового запису № 494, зробленому 18.02.2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві.
Стягнути з ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 704,80 грн..
Стягнути з ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн..
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.
Суддя: