ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/819/1193/2019 Доповідач Полікарпова О.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2019 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючогоПолікарпової О.М.
суддівВоронцової Л.П.
Ігнатенко П.Я.
секретарПісоцька Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 березня 2019 року у складі судді Прохоренко В.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ в натурі частини житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив виділити в натурі належну йому частку в домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , встановити між ним та відповідачем порядок користування земельною ділянкою.

Після уточнення позовних вимог просив суд припинити право спільної часткової власності між ним та відповідачем у зазначеному домоволодінні, виділивши йому та відповідачу частки згідно першого варіанту судової будівельно-технічної експертизи № 51 від 19.06.2018 року, а саме: у його власність передати частину домоволодіння, що складається із житлового будинку літ. «Б», вартістю 635 447,00 грн., ганку вартістю 1 493 грн., сараю літ. «Г», вартістю 36 638 грн., погребу під літ. літ. «Г», вартістю 27 415 грн., Ѕ частини водопроводу №1, вартістю 1 143 грн., Ѕ частину воріт №2, вартістю 2 366 грн., Ѕ частини огорожі №3, вартістю 579 грн. ОСОБА_1 - частину домоволодіння, що складається із житлового будинку літ. «А», вартістю 112 655 грн., прибудови літ. «а», вартістю 32 736 грн., прибудови літ. «а-1», вартістю 10 495 грн. Ѕ частини водопроводу №1, вартістю 1 143 грн., Ѕ частину воріт №2, вартістю 2 366 грн., Ѕ частини огорожі №3, вартістю 579 грн., огорожу № 4, вартістю 2 785 грн. Стягнути з нього на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування вартості частки у спільному майні за відхилення від ідеальної частки 123 629 грн.

Визначити порядок користування земельною ділянкою, яка знаходиться під домоволодінням, згідно другого варіанту судової будівельно-технічної експертизи № 51 від 19.06.2018 року, виділивши у користування йому земельну ділянку з боку фасадної межі, задньої межі лівої бокової межі та правої бокової межі площею 288 кв.м. з виходом на АДРЕСА_1 ; ОСОБА_1 - земельну ділянку з боку фасадної межі, правої бокової межі площею 142кв.м. з виходом на АДРЕСА_1 Залишити у спільному сумісному користуванні земельну ділянку площею 32 кв.м. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 9 390 грн.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив позов задовольнити, виділити йому у власність домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , згідно першого варіанту судової будівельно-технічної експертизи № 51 від 19.06.2018 та визначити порядок користування земельною ділянкою також згідно першого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи № 51 від 19.06.2018 року.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області позов задоволено.

Проведено поділ домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до варіанту № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи №51 від 19.06.2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за перевищення частки (14/100) в домоволодінні в сумі 123 629,00 грн.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 .

В цій частині рішення суду не оскаржується, а тому в апеляційному порядку не переглядається.

Визначено порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до варіанту №2 висновку судової будівельно-технічної експертизи №51 від 19.06.2018 року.

Виділено у користування ОСОБА_2 земельну ділянку з боку фасадної межі, задньої межі лівої бокової межі та правої бокової межі площею 288 кв.м. з виходом на АДРЕСА_1 , відповідно до графічного додатку №4, висновку №51 від 19.06.2018 року.

Виділено у користування ОСОБА_1 земельну ділянку з боку фасадної межі, правої бокової межі площею 142 кв.м. з виходом на АДРЕСА_1, відповідно до графічного додатку №4, висновку №51 від 19.06.2018 року.

Залишено в спільному сумісному користуванні земельну ділянку площею 32 кв.м., відповідно до графічного додатку №4, висновку №51 від 19.06.2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 9390 грн., які складаються з: 640,00 грн. - сплачений судовий збір, 7150 грн. - витрати на проведення експертизи, 1600 грн. - витрати за проведення кадастрової зйомки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на необґрунтованість рішення суду в частині визначеного судом варіанту користування земельною ділянкою просить його змінити, визначити порядок користування відповідно до варіанту №1 висновку судової будівельно-технічної експертизи №51 від 19.06.2018 року. Також просить здійснити перерозподіл судових витрат та встановити порядок виконання рішення суду, зменшивши суму стягнутої з ОСОБА_2 на його користь грошової компенсації за перевищення частки у домоволодінні на суму стягнутих з нього на користь ОСОБА_2 судових витрат.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що суд першої інстанції помилкового вирішив, що сторони дійшли згоди про визначення порядку користування земельною ділянкою у відповідності до другого варіанту висновку, оскільки відповідач в цій частині не визнавав позов ОСОБА_2 та наполягав на протязі усього розгляду справи визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до першого варіанту висновку, який є найбільш оптимальним та враховує інтереси сторін, оскільки в такому разі обидва співвласники матимуть окремі входи до своєї частини домоволодіння та кожному з них буде виділена в індивідуальне користування окрема чистина земельної ділянки. Суд не врахував, що між ним та позивачем склались неприязні стосунки, виникають суперечки з приводу дій ОСОБА_2 в процесі користування спільною земельною ділянкою.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його представником ОСОБА_3 подано заяву про відмову від позовних вимог в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , тобто від тих вимог, рішення по яким оскаржує відповідач.

Колегія суддів, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника, які підтримали заяву, а також думку іншої сторони, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої - третьої, п`ятої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Право позивача відмовитися від позову в суді апеляційної інстанції передбачено ст. 373 ЦПК України, незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Згідно ч. 2 ст. 373 ЦПК України якщо заява про відмову від позову відповідає вимогам статті 206 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи та закриває провадження у справі.

ОСОБА_2 роз`яснені наслідки відмови від частини позовних вимог, про що ним зазначено у заяві від 15 липня 2019 року та підтверджено у судовому засіданні, дана процесуальна дія є його правом, тому колегія суддів приймає його відмову в частині позовних вимог щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Судом не встановлено обставин, які перешкоджають прийняти відмову позивача від позову.

Згідно з частиною другою статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право у передбачених цим Кодексом випадках визнати не чинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Частиною другою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі відмови від позову на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Оскільки за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатив 960 грн. судового збору, то з державного бюджету на її користь підлягає поверненню 50 % сплачених коштів, тобто 480 грн.

Згідно норм ч.3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 відмовився від позовних вимог на стадії оскарження відповідачем рішення суду першої інстанції. Та обставина, що позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову колегією суддів не встановлена.

Таким чином підлягають застосуванню положення ч.3 ст.142 ЦПК України про те, що понесені позивачем витрати, які ним сплачувались за дві позовні вимоги не підлягають відшкодуванню за одну позовну вимогу, тобто не підлягає відшкодуванню з відповідача 50% понесених позивачем витрат під час розгляду справи.

Керуючись статтями 206, 373, 374 ,377 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Прийняти відмову ОСОБА_2 в частині позовних вимог щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ в натурі частини житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Рішення Херсонського міського суду від 21 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками визнати нечинним та провадження у справі закрити.

Вирішити питання судових витрат, понесених позивачем, змінивши рішення в цій частині. Зазначити, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати у розмірі 4696, 50 грн. замість 9390 грн.

Повернути ОСОБА_1 , зареєстрованому по адресу: АДРЕСА_1 з Державного бюджету України 480 гривень сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги за квитанцією № 0.0..1 від 22.04.2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий підпис О.М. Полікарпова

Судді підпис Л.П. Воронцова

підпис П.Я. Ігнатенко

З оригіналом згідно.

Повний текст ухвали складений 15 липня 2019 року.

Копія ухвали оформлена 16 липня 2019 року.

Ухвала набрала законної сили 15 липня 2019 року.

Суддя О.М. Полікарпова

Секретар Т.І. Пісоцька