ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року

м. Харків

Справа № 638/17250/18

Провадження № 22-ц/818/3518/19

Категорія: інші

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: - Хорошевського О.М.,

Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Служба автомобільних доріг у Харківській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 27 травня 2019 року у складі судді Хайкіна В.М.,

встановив:

21.11.2018 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила зобов`язати Службу автомобільних доріг у Харківській області провести роботи по очищенню споруд водовідведення автомобільної дороги Т-21-06.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 27 травня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду за частиною 5 статті 223 та пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України з посиланням на те, що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явилася у судове засідання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали, просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції іншому судді.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу до суду не надав, в судове засідання явку представника не забезпечив, причину не пояснив.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, в поданій 05.07.2019 року до апеляційного суду заяві просила розглядати справу без неї, апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на положення ч.5 ст.223 та п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України і виходив з того, що позивач, яка була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явилася у судові засідання, призначені на 09.04.2019 та 27.05.2019, про поважність причин неявки суд не повідомила, із заявою про розгляд справи за її відсутності чи відкладення судового засідання до суду не зверталася.

З таким висновком суду судова колегія погоджується з наступних підстав.

За правилами ст.211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

За положеннями ч. ч. 3, 5 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України).

Частиною третьою ст.131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, підставою для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання є наявність у сукупності таких обставин: належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи та його повторна, тобто двічі поспіль, неявка у судове засідання у призначений для розгляду справи час без поважних на те причин або неповідомлення ним причин неявки.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.03.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 09.04.2019 на 09.30год. (а.с.54-55).

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали від 15.03.2019, в якій зазначена дата, час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 особисто отримано 30.03.2019 (а.с. 61).

09.04.2019 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про причину неявки суду не повідомила.

Відповідно до протоколу судового засідання від 09.04.2019, розгляд справи було відкладено на 27.05.2019 на 09.30год., у зв`язку з неявкою позивача ОСОБА_1 (а.с.58-59).

В судове засідання 27.05.2019 року о 9.30год. позивач ОСОБА_1 повторно не з`явилася, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки, яку ОСОБА_1 отримала особисто 30.03.2019р.. (а.с. 67).

При цьому, позивач не подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, а також не повідомила суд про причини своєї неявки.

Крім того, позивачем не надано доказів, а матеріали справи не містять таких даних, які б свідчили про існування непереборних перешкод позивачу повідомити суд завчасно про існування перешкод для явки в судове засідання, як це передбачено частиною 3 статті 131 ЦПК України.

Отже, оскільки неявка позивача є повторною, станом на час розгляду справи жодної заяви про розгляд справи без участі позивача суд першої інстанції не отримував, колегія суддів вважає, що суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду з дотриманням вимог діючого законодавства.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про скасування ухвали суду з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права, про недотримання вимог Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, про неоприлюднення на веб-порталі судової влади України інформації ухвали про розгляд її заяви про відвід, оскільки ці доводи не свідчать про наявність передбачених законом підстав для скасування ухвалим суду, висновки якої гуртуються на фактичних обставинах, підтверджених належними доказами та зроблені судом у відповідності із нормами процесуального закону, яким регулюється вирішення зазначеного питання залишення позовної заяви без розгляду.

Дійсно, на аркуші справи 52 знаходиться подана ОСОБА_1 за допомогою засобів поштового зв`язку заява про відвід судді Хайкіна В.М. від розгляду справи з посиланням як на підставу відводу на пункт 5 частини 1 статті 36 ЦПК України та на ту обставину, що постановою Харківського апеляційного суду від 25.02.2019 року скасовано ухвалу судді від 05.12.2018 року про визнання неподаною та повернення їй позовної зави.

В матеріалах справи відсутні передбачені статтею 40 ЦПК України ухвали суду з розгляду та вирішення вказаної заяви і це свідчить про порушення судом першої інстанції положень частини 7 статті 40 ЦПК України, якою передбачено обов`язок суду вирішити питання про відвід судді не пізніше двох днів із дня надходження такої заяви.

Однак, це порушення не призвело до неправильного вирішення справи, оскільки обставини, на які посилалася ОСОБА_1 в заяві від 05.03.2019 року, не передбачені законом у якості підстави для відводу судді.

Навпаки, частиною 4 статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Формально в тексті заяві про відвід судді Рашевська Н.В. вказала на пункт 5 частини 1 статті 36 ЦПК України, однак не навела жодних доводів про існування обставини, яку вважає такою, що викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді, крім посилання на скасування апеляційним судом постановленої ним ухвали від 05.12.2018 року з вирішення питання процесуального характеру та яка свідчить про вжиття ним заходів з метою забезпечення повноти і всебічності з`ясування обставин справи, хоча й з неправильним застосуванням, як визнав це апеляційний суд, процесуальних норм, якими регулюється вирішення питань щодо відкриття провадження.

Статтею 37 ЦПК України «Недопустимість повторної участі в розгляді справи» також не передбачено заборону судді першої інстанції вирішувати цю ж справу після скасування судом апеляційної інстанції постановленої ним ухвали про повернення позовної заяви за частиною 3 статті 185 ЦПК України.

З`ясувати в судовому засіданні в чому саме полягають передбачені пунктом 5 ч.1 ст.36 ЦПК України «інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості та необ`єктивності судді» не надалось можливим у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 в судові засідання.

Матеріали справи, зміст апеляційних скарг і заяв ОСОБА_1 свідчать про достатню її обізнаність з нормами не тільки ЦПК України, а й інших норм національного законодавства, а також Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Постанов Пленуму Верховного Суду України.

Матеріали справи не містять даних, які б вказували на те, що у ОСОБА_1 були підстави вважати наявності виключного, особливого чи іншого застосування норм процесуального права при розгляді справи за її позовом, ніж тих, які передбачають наслідки нехтування учасником справи викликами в судові засідання судовими повістками та положеннями частини 2 статті 43, частини 3 статті 131, частини 5 статті 223 та пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України.

Згідно частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

ОСОБА_1 із заявою про розгляд справи за її позовом в судовому засіданні без її участі до суду не зверталася, повторно не з`явилася за викликами в судові засідання, причину неявки навіть не повідомила, а тому суд у відповідності із законом постановив 27.05.2019 року ухвалу про залишення її позову без розгляду.

Зважуючи на положення частини 2 статті 257 ЦПК України, що передбачає право повторного звернення до суду особи, позов якої залишено без розгляду, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про позбавлення її права на доступ до правосуддя.

Доказів, які спростовували б законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, апеляційна скарга не містить.

За таких обставин суд апеляційної інстанції відповідно до вимог ст.375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 27 травня 2019 року без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 27 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 липня 2019 року.

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М.Хорошевський

В.Б. Яцина