ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 659/293/19 Головуючий в І інстанції: Панкєєв В.М.
Номер провадження: №22-ц/819/995/19 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.

секретар Прушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 22 квітня 2019 року, у складі судді Панкєєва В.М., у справі за заявою ОСОБА_1 (заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Нижньосірогозька селищна рада Херсонської області) про встановлення фактів родинних відносин та прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просила:

--- встановити факт того, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Нижні Сірогози Херсонської області ОСОБА_5 була матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

--- встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_6 , що відкрилася після смерті його матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Нижні Сірогози Херсонської області.

Ухвалою судді Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 22 квітня 2019 рокубуло відмовлено у відкритті провадження у справі за вказаною заявою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначену ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права. Зокрема зазначила, що суд прийшов до хибного висновку про наявність спору про право.

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність ухвали вимогам процесуального закону, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відмовляючи у відкритті провадження, суддя суду першої інстанції, пославшись на ч.4 ст.315 ЦПК України, виходив з того, що заява підлягає залишенню без розгляду, оскільки з долучених до неї матеріалів вбачається наявний спір про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , в якому з 17 грудня 1999 року зареєстрована та проживає до цього часу ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Проте, з таким висновком погодитись не можна з огляду на таке.

Із матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою (а.с.1-3).

Заява подана в порядку окремого провадження (глава 6 "Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" розділу ІV "Окреме провадження" ЦПК України).

Заявник просила встановити факт того, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Нижні Сірогози Херсонської області ОСОБА_5 була матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_6 , що відкрилася після смерті його матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Нижні Сірогози Херсонської області.

Заява обґрунтована наступним.

Після смерті її баби по батьківській лінії споріднення ОСОБА_5 залишилася спадщина - житловий будинок АДРЕСА_1 . Звернувшись до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, вона від нотаріуса отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 11.03.2019 року, в якій зазначено, що відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, матір`ю її батька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_5 , а не ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Окрім того, не доведено факт прийняття спадщини ОСОБА_6 після померлої ОСОБА_5 , оскільки відповідно до довідки Нижньосірогозького селищної ради Нижньосірогозького району Херсонської області ОСОБА_5 на момент смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 , та на момент смерті проживала одна. Для оформлення спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 необхідні визнання факту родинних відносин як син та матір між померлим ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_6 , що відкрилася після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами.

За ч.2 вказаної норми закону у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частина 4 вказаної норми закону передбачає, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Про зазначене також йде мова і в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року (з відповідними змінами). Пункт 7 вказаної постанови передбачає, що в окремому провадженні суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до п.16 вказаної постанови:

--- заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію (ст.285 ЦПК);

--- при вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття.

Тобто, закон передбачає звернення в порядку окремого провадження до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин та факту прийняття спадщини, коли підтвердження таких фактів необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування":

--- справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними;

--- якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

--- якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах (п.2).

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.03.2019 року, вчиненої приватним нотаріусом Нижньосірогозького районного нотаріального округу Херсонської області Пестрецова Володимира Володимировича, вбачається, що причиною відмови ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав матері померлого ОСОБА_6 ОСОБА_5 , є недоведення документами родинного зв`язку між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , як між сином і матір`ю, оскільки згідно Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження матір`ю ОСОБА_6 є ОСОБА_5 , а згідно свідоцтву про смерть померла ІНФОРМАЦІЯ_5 є ОСОБА_5 . Крім того, згідно довідки ОСОБА_5 на момент смерті проживала одна та була зареєстрована в АДРЕСА_3 , при цьому спадкова справа після її смерті не заводилась.

Із вказаної заяви, поданої заявником до суду в порядку окремого провадження, на стадії відкриття провадження у справі спір про право не вбачається.

При цьому, на думку апеляційного суду, при розгляді справи суд повинен був в порядку ст.294 ЦПК України роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вжити заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Якщо під час розгляду цієї справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, то суд на підставі ч.6 ст.294 ЦПК України залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Зважаючи на наведене, суддя суду першої інстанції передчасно постановив ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі.

З огляду на наведене апеляційний суд вважає апеляційну скаргу обґрунтованою, а оскаржувану ухвалу такою, що постановлена з порушенням вимог процесуального законодавства та підлягає скасуванню.

Оскільки суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі порушив норми процесуального права, то відповідно до положень п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України це є підставою для того, щоб апеляційну скаргу задовольнити, а оскаржувану ухвалу суду - скасувати й направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 22 квітня 2019 рокускасувати й направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання безпосередньо до Верховного Суду касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 10 липня 2019 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська