ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/7427/18 Номер провадження 22-ц/814/1583/19Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О.А. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Бондаревської С.М., Кузнєцової О.Ю.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал»

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 21 березня 2019 року

по справі за позовом Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» до ОСОБА_1 , третя особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про визнання правовідношення припиненим.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2018 року Комунальне підприємство Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» (далі - КП «Полтававодоканал») звернулось до місцевого суду з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 14.01.1999 року Полтавським міськвиконкомом було прийнято рішення про демонтаж водонапірної башти Шухова, яка розташовувалась на території приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , який передбачав знесення житлового будинку за вказаною адресою, співвласниками якого на той час були ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1

Зазначають, що, у зв`язку з цим останні звернулись до місцевого суду Київського району м. Полтави із позовами, в яких, крім іншого, просили відшкодувати вартість знесеної будівлі та надати їм інше житло.31.07.2002 року судом було ухвалено рішення у справі №2-1277/2002 за позовом ОСОБА_1 до підприємства «Полтававодоканал» та Полтавського міськвиконкому про надання квартири та відшкодування вартості частини будинку, що підлягає знесенню, відповідно до якого у ПОДПВКГ «Полтававодоканал» виникло зобов`язання компенсувати ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 3771,00 грн. компенсації за знесену будівлю та зелені насадження, а також зобов`язано ДП «Полтававодоканал» придбати для ОСОБА_1 однокімнатну благоустроєну квартиру.

Вказують, що фактично рішення міськвиконкому щодо демонтажу водонапірної башти Шухова КП «Полтававодоканал» виконало в 2003 році без знесення будівлі (житла відповідача) та заподіяння матеріальних збитків, що підтверджується, зокрема, актом обстеження житлового будинку по АДРЕСА_1 від 14 листопада 2012 року.

Вважають, що, оскількизнесення водонапірної башти не завдало шкоди житловому будинку, співвласницею якого є ОСОБА_1 , відтак, жодних матеріальних збитків останній КП «Полтававодоканал» не заподіяно, то і підстави для виконання рішення суду в цій частині фактично відпали.

З урахуванням наведеного прохали визнати припиненим правовідношення із зобов`язання Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» придбати на підставі рішення Місцевого суду Київського району м. Полтави від 31 липня 2002 року у справі №2-1277/2002 для ОСОБА_1 однокімнатну благоустроєну квартиру, вирішити питання судових витрат (а.с.1-4, 14-18).

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 21 березня 2019 року у задоволенні позову Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» до ОСОБА_1 про визнання правовідношення припиненим, відмовлено.

З вказаним рішенням не погодився позивач, представник якого в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги КП «Полтававодоканал» задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів скарги зазначають, що місцевим судом не взято до уваги, що підприємство позивача неодноразово пропонувало відповідачу варіанти придбання житла, проте вона відмовлялась від усіх пропозицій і до сьогодні проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та продовжує вимагати від позивача виконання рішення суду про зобов`язання придбати ОСОБА_1 . житло.

Вказують, що, оскільки подія - пошкодження належного відповідачу житлового будинку, не настала, то і підстав для виконання рішення суду у справі №2-1277/2002 не має, за відсутності завдання ОСОБА_1 матеріальної шкоди, відтак, правовідношення може вважатися припиненим.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ч.ч.1-5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права . Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст.264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом, рішенням місцевого суду Київського району м. Полтави від 31 липня 2002 року у цивільній справі №2-2177/2002, яке набрало законної сили 08 жовтня 2002 року, за позовом УЖКГ Полтавського міськвиконкому до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про переселення на час проведення робіт по демонтажу споруди; за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до УЖКГ про надання іншої благоустроєної квартири; за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до Полтавського міськвиконкому, Київського райвиконкому м. Полтави про визнання частково незаконним рішення Полтавського міськвиконкому №202 від 28.07.99 р. та про надання благоустроєних квартир, місця під гараж, стягнення вартості частин будинку та зелених насаджень; зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до Полтавського міськвиконкому, Київського райвиконкому м. Полтави, УЖКГ та підприємства «Полтававодоканал» про визнання неправомірним будівництва водонапірної башти системи Шухова, про приватизацію земельної ділянки та компенсації її вартості у зв`язку з вилученням; за позовом ОСОБА_1 до підприємства «Полтававодоканал» та Полтавського міськвиконкому про надання квартири та відшкодування вартості частини будинку, що підлягає знесенню; додатковою зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до Полтавського міськвиконкому, Київського райвиконкому м. Полтави про визнання права власності на 1/6 частину земельної ділянки та стягнення її вартості у зв`язку із вилученням

-зобов`язано Полтавське обласне державне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства «Полтававодоканал» компенсувати ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 3771,00 грн. компенсації за знесену будівлю та зелені насадження.

-зобов`язано ДП «Полтававодоканал» придбати для ОСОБА_1 однокімнатну благоустроєну квартиру.

-зобов`язано виконавчий комітет Київської районної в м. Полтаві ради виділити ОСОБА_3 місце під гараж в межах мікрорайону знаходження виділеної їй квартири по АДРЕСА_2 .

-зобов`язано виконавчий комітет Київської районної в м. Полтаві ради безоплатно передати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 земельні ділянки в розмірах, встановлених ст.121 ЗКУ із земель державної або комунальної власності.

-в задоволенні решти вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , відмовлено.

-вирішено питання судових витрат (а.с.19-24).

Як установлено матеріалами справи, вказане судове рішення залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанції (лист ПОДПВКГ «Полтававодоканал» №юр/ від 21.12.2003 року, а.с.29-31).

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 19.09.2011 року заяву державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ Горбань М.О. про видачу дублікату виконавчого листа №2-1277/2002 від 13.11.2002 року про зобов`язання ОП «Полтававодоканал» придбати ОСОБА_1 однокімнатну благоустроєну квартиру, задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа №2-1277/2002 від 13.11.2002 року про зобов`язання ОП «Полтававодоканал» придбати для ОСОБА_1 однокімнатну благоустроєну квартиру, відповідно до рішення Київського районного суду м. Полтави від 31.07.2002 року (а.с.40).

На виконання вказаної ухвали, 20.09.2011 року Київським районним судом м. Полтави було видано дублікат виконавчого листа (а.с.41-42), на підставі якого 13.10.20111 року головним державним виконавцем Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ Трембою О.С. відкрито виконавче провадження (а.с.43).

З матеріалів справи вбачається, що рішення Київського районного суду м. Полтави від 31.07.2002 року позивачем на даний час не виконане, оскільки підприємство вказує на відсутність у них коштів на вчинення відповідних дій (а.с.44-46,49,50). При цьому, КП «Полтававодоканал» здійснило пропозицію ОСОБА_1 щодо наявності у них можливості придбання для неї житла в Новосанжарському чи Лохвицькому районах.

Також, установлено, що у зв`язку з невиконанням позивачем вказаного рішення суду від 31.07.2002 року, Постановою державного виконавця від 01.04.2016 року ВП№42150314 було накладено штраф на КП «Полтававодоканал» (а.с.48).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції правомірно виходив із того, що наведені позивачем підстави для припинення правовідношення є необгрунтованими, при цьому обставин, визначених Главою 50 ЦК України, матеріалами справи не встановлено.

Такий висновок суду в повній мірі відповідає встановленим по справі обставинам та ґрунтується на Законі, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.5-6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з нормою ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За змістом ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2). Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3).

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, зробленим на підставі аналізу п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року №435-VI, а саме, що, оскільки зобов`язання позивача, встановлене рішенням суду, продовжувало існувати станом на 01 січня 2004 року, правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

При цьому, главою 50 ЦК України передбачені підстави припинення зобов`язання, як то: припинення зобов`язання виконанням (ст.599 ЦК України), переданням відступного (ст.600 ЦК України), зарахуванням (ст.601 ЦК України), за домовленістю сторін (ст.604 ЦК України), прощенням боргу (ст.605 ЦК України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (ст.606 ЦК України), неможливістю виконання (ст.607 ЦК України), смертю фізичної особи або ліквідацією юридичної особи (ст.ст.608, 609 ЦК України).

Відтак, як вірно визначено місцевим судом, жодної із підстав для припинення зобов`язання КП «Полтававодоканал» (ДП «Полтававодоканал») щодо придбання для ОСОБА_1 однокімнатної благоустроєної квартири, позивачем не доведено, при цьому, оскільки такий перелік підстав є вичерпним, то у задоволенні даного позову було правомірно відмовлено за необґрунтованістю вимог.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що місцевим судом не взято до уваги, що підприємство позивача неодноразово пропонувало відповідачу варіанти придбання житла, проте вона відмовлялась від усіх пропозицій і до сьогодні проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та продовжує вимагати від позивача виконання рішення суду про зобов`язання придбати ОСОБА_1 житло, колегія суддів оцінює критично, оскільки такий довод підприємства було правомірно відхилено місцевим судом, виходячи з вичерпного аналізу положень ст.50 ЖК України та матеріалів справи. А саме визначено, що відмова відповідача від запропонованих позивачем варіантів житлового приміщення не є зловживанням правами з її боку, оскільки згідно рішення суду вона має право вимагати лише придбання їй житла, але не право вибору такого житла. Єдиною умовою є те, що квартира повинна бути благоустроєна та відповідати вимогам, визначеним ст.50 ЖК України.

Твердження апелянта стосовно того, що, оскільки подія - пошкодження належного відповідачу житлового будинку, не настала, то і підстав для виконання рішення суду у справі №2-1277/2002 не має, за відсутності завдання ОСОБА_1 матеріальної шкоди, відтак, правовідношення може вважатися припиненим, суд апеляційної інстанції до уваги також не приймає, оскільки відповідне зобов`язання позивача виникло на підставі рішення суду, яким жодні умови його не виконання не визначено. Відтак, оскільки рішення Київського районного суду м. Полтави від 31.07.2002 року на даний час є чинним, ніким не скасованим, то підлягає до виконання КП «Полтававодоканал», зокрема, і в частині зобов`язання придбати для ОСОБА_1 однокімнатну благоустроєну квартиру.

Європейський суд з прав людини вказав, що, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).,(Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції також не спростовують та зводяться до незгоди із судовим рішенням без належного обґрунтування нормами права.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

За таких обставин підстав для скасування рішення місцевого суду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал»,- залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 21 березня 2019 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ : Т.О. Кривчун

СУДДІ: С.М. Бондаревська

О.Ю. Кузнєцова