КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді доповідача - Білич І.М.

суддів - Панченка М.М., Музичко С.Г.

при секретарі - Литвиненко Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Державного підприємства «СЕТАМ»- Конепуда Дмитра Васильовича на рішення Шевченківського районного суду Київської області від 21 травня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Шевченківського районного суду міста Києва судді Кондратенко О.О ,

у цивільній справі №761/44246/19 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», третя особа: Білгород - Дністровський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про стягнення суми гарантованого внеску та додаткової винагороди,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «СЕТАМ», за участі третьої особи, в якому просив стягнути з відповідача кошти у розмірі 15 000 гривень, що складається із суми гарантійного внеску у розмірі 12 635,40 гривень та додаткової винагороди у розмірі 2 864, 60 гривень.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26.01.2017 року відбулись електронні торги в порядку реалізації арештованого майна, а саме: житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Для того, щоб мати змогу взяти участь у вказаних електронних торгах позивач сплатив на рахунок ДП «СЕТАМ» суму гарантійного внеску та додаткової винагороди і за результатами торгів був визнаний переможцем.

У подальшому виявилося, що лот належав не боржникові у виконавчому провадженні, а іншій особі на праві приватної власності. Тобто, відповідач та Білгород - Дністровський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ в Одеській області отримали від позивача кошти за майно, яке по факту не було і не могло бути передано ОСОБА_1 .

Позивач послався на те, що за результатами розгляду справи №495/2273/17 Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було прийнято 20 квітня 2017 року рішення, за яким суд зобов`язав Білгород-Дніпровський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області перерахувати безпідставно набуті ними грошові кошти на його користь. Відтак вважав, що підлягають поверненню і кошти, що складають суму гарантійного внеску та сума додаткової винагороди

які були перераховані Державному підприємству «СЕТАМ» в 2017 році за участь в електронних торгах.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 21 листопада 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства «СЕТАМ» на користь ОСОБА_1 гарантійний внесок у розмірі 12635, 40 гривень та додаткову винагороду організатора у розмірі 2 864, 60 гривень. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У задоволенні позовних вимог про стягнення витрат на правничу допомогу - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій ставив питання про скасування рішення та ухвалення нового про відмову у позові. Вказуючи при цьому на те, що рішення не відповідає вимогам чинного законодавства, прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

12 вересня 2019 року на адресу Київського апеляційного суду надійшли заперечення ОСОБА_1

Сторони про день і час розгляду справи повідомлялися належним чином, в судове засідання не з'явилися, до початку розгляду справи позивач надав заяву про можливість проведення розгляду справи за його відсутності. А тому в силу положень ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, судом при розгляді справи встановлено, що з метою участі у електронних торгах, ОСОБА_1 було подано заявку на участь у електронних торгах та сплачено гарантійний внесок у розмірі 12 635, 40 гривень на рахунок відповідача, про що свідчить копія платіжного доручення №Р24А166411171А33473 від 24 січня 2017 року.

Відповідно до Протоколу № 231571 про проведення електронних торгів, дата початку яких 26 січня 2017 року, дата завершення - 26 січня 2017 року, ОСОБА_1 було визнано переможцем торгів та покладено на нього обов`язок сплатити розмір додаткової винагороди організатору торгів, а саме: 2 864, 60 гривень, яка була сплачена у повному обсязі на рахунок організатора торгів.

Крім того, після перемоги на електронних торгах, ОСОБА_1 на депозитний рахунок Білгород-Дністровського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області платіжним дорученням від 07 лютого 2017 року за № 12 перераховано 294 500 гривень (призначення платежу - «кошти за придбання на СЕТАМ прот. №231 571 від 26 січня 2017 року, лот № 193152 переможець ОСОБА_1 ».).

Проте, після звернення позивача до органу ДВС з приводу отримання акту про проведення електронних торгів, які відбулись 26 січня 2017 року, йому було повідомлено, що 21 лютого 2017 року до виконавчої служби звернувся громадянин ОСОБА_2 із заявою про те, що саме він є власником нерухомого майна, що було предметом лоту №193152.

У зв'язку з викладеним, житловий будинок та земельна ділянка по АДРЕСА_1 , які позивач придбав на електронних торгах, у його власність передані не були.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 про повернення йому гарантійного внеску та додаткової винагороди організатора торгів, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені торги не були оформлені актом про проведення електронних торгів, а отже не відбулися належним чином, з огляду на що відповідні суми коштів перебувають на рахунках відповідача без достатніх правових підстав.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Звертаючись з апеляційною скаргою відповідач вказував на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що органи державної виконавчої служби та ДП «СЕТАМ» несуть самостійну відповідальність за свої дії. Складнощі з переоформленням придбаного майна на електронних торгах виникли не з вини організатора електронних торгів - ДП «СЕТАМ», навпаки вони провели торги з повним дотриманням норм чинного законодавства України зокрема Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом МЮУ від 29.09.2016 року. Відтак отримання винагороди передбачено саме зазначеними нормативними актами. Гарантійний внесок та додаткова винагорода, на переконання скаржника, це плата за послуги, якими скористався позивач з метою придбання житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1.

Колегія суддів вважає, що зазначені доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування рішення суду виходячи з того, що згідно п.п.4, 8 розділу Х Порядку реалізації арештованого майна, після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди Організатору) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди Організатору (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством.

Разом з тим, як об`єктивно слідує з матеріалів справи Акт про проведені торги в даному випадку складено не було з тих підстав, що державний виконавець та організатор торгів не мали права на відчуження спірного майна з електронних торгів, оскільки воно не належало боржникові у виконавчому провадженні.

Таким чином, майно, яке мав намір придбати позивач, не було передано йому у власність, а правочин у вигляді Акту про проведені торги, що фактично відповідає договору купівлі-продажу майна, вчинено не було.

Зазначене підтверджується рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 квітня 2017 року по справі №495/2273/17, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 14 листопада 2017 року та постановою Верховного Суду від 28 серпня 2018 року (а.с. 10 -21)

За яким зобов`язано Білгород-Дністровський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ в Одеській області повернути ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 294 500 гривень.

Під час розгляду справи №495/2273/17 судами встановлено, що укладення правочину в формі акту так і не відбулося у зв`язку з відсутністю предмету договору, який є істотною умовою при укладенні договорів купівлі - продажу, згідно ст. ст.638, 656 ЦК України.

У результаті того, що державним виконавцем передано на реалізацію нерухоме майно, яке не належало боржникові у виконавчому провадженні, процес укладення договору купівлі-продажу за результатами проведених електронних торгів 26 січня 2017 року не відбувся.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

ОСОБА_1 сплатив на рахунок ДП «СЕТАМ» суму гарантованого внеску у розмірі 12 635, 40 гривень та додаткову винагороду у розмірі 2 864, 60 гривень

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов?язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч.1 ст. 1212 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Відповідно до п.2 розділу Х Порядку, гарантійний внесок переможця електронних торгів зараховується до ціни продажу в рахунок сплати винагороди організатору. Іншим учасникам внесена сума гарантійного внеску повертається протягом трьох робочих днів після отримання від виконавця повідомлення про повний розрахунок переможця електронних торгів за придбане майно.

Якщо електронні торги не відбулися або майно знято з реалізації відповідно до пункту 5розділу ХІ цього Порядку, гарантійний внесок підлягає поверненню учасникам цих електронних торгів протягом трьох робочих днів з дня, наступного за днем визнання електронних торгів такими, що не відбулися, за винятком випадків, передбачених пунктом 3 цього розділу.

У разі набрання законної сили судовим рішенням щодо визнання електронних торгів недійсними гарантійний внесок підлягає поверненню переможцю електронних торгів протягом трьох робочих днів з дня надходження відповідного рішення на адресу Організатора.

Згідно пункту 5 Розділу ХІ Порядку у разі надходження від виконавця постанови про закінчення виконавчого провадження, постанови, в якій зазначено про зняття арешту з майна, або постанови про повернення виконавчого документа стягувачу (до суду, який його видав) Організатор зобов`язаний негайно припинити електронні торги (торги за фіксованою ціною) та зняти майно з реалізації. У разі припинення електронних торгів учасникам електронних торгів повертається гарантійний внесок.

Враховуючи зазначені положення Порядку, слід дійти висновку про те, що єдиною правовою підставою для збереження організатором торгів суми гарантійного внеску та додаткової винагороди є сплата відповідних сум переможцем торгів, яким було проведено повний розрахунок за придбане майно та оформлено на нього право власності на підставі Акту про проведені електронні торги.

Проте, у зв`язку з тим, що відповідний акт складено не було, результати проведених електронних торгів не можуть вважатися оформленими належним чином.

Отже, враховуючи відсутність підстав для проведення торгів відповідачем (відсутність предмету лоту), та у зв`язку з не укладенням договору купівлі - продажу, наявні усі правові підстави для повернення ОСОБА_1 гарантійного внеску та додаткової винагороди, які були сплачені останнім у повному обсязі.

За таких обставин доводи апеляційної скарги про те, що відповідні порушення були допущені не організатором торгів, а державним виконавцем, підлягають відхиленню як такі, що не мають правового значення. Так як визначальним у даному випадку є не те, з чиєї вини право власності на лот не було оформлене за переможцем торгів, а те, що особа, яка у встановленому порядку була визнана переможцем таких торгів і мала законні сподівання на отримання у власність нерухомого майна після сплати у повному обсязі усіх необхідних сум, була позбавлена свого майнового права.

При цьому, орган ДВС та організатор електронних торгів отримали від позивача суми коштів, на збереження яких не мали права в силу не укладення договору купівлі-продажу(акту).

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на судову практику Верховного Суду (постанови: у справі № 6-116 цс12 від 24.10.2012 року; № 490/5475/15 від 14.02.2018 року № 910/10136/17 від 02.05.2018 року) не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки правовідносини, що склалися у вказаних скаржником справах, а також правові висновки, сформовані судом касаційної інстанції, не стосуються предмету даного спору.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст. ст. 364,368, 375, 381-383, 384,387 ЦПК України, колегія суддів ,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Державного представника Державного підприємства «СЕТАМ» - Конепуд Дмитра Васильовича залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду Київської області від 21 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: