Справа № 362/926/19
Провадження № 2/362/1473/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

25 березня 2019 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Люкшиній Т.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею і відповідачем.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі.

Зазначила, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, разом не проживають і ведуть спільного господарства.

Також, зазначила, що вони мають спільну дитину, яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач не надає в добровільному порядку кошти на її утримання та утримання їх дитини, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку та на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

Сторони в судове засідання не прибули.

Позивач надала суду заяву у якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу у її відсутності та не заперечила щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не прибув.

Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце, день і час розгляду справи шляхом отримання судової повістки про виклик за зареєстрованим місцем свого проживання, не прибув в судове засідання і не повідомив суд про причини свого неприбуття, суд вважає причини неприбуття відповідача в судове засідання неповажними.

Оскільки, відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин, не подав відзив та позивач не заперечила проти вирішення справи в заочному порядку, на підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд встановив наступні обставини.

07 серпня 2016 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті Борівської селищної ради Фастівського району Київської області, актовий запис № 13, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 201044 від 07 серпня 2016 року.

Позивач бажає розірвати шлюб.

Клопотань про надання строку для примирення не заявлено.

Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки із змісту позовної заяви встановлено, що шлюб між сторонами має формальний характер та позивач бажає його розірвати, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення.

Також, судом встановлено наступне.

Сторони є батьками дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-ОК № 348413 від 22.03.2017 року.

Із змісту позовної заяви встановлено, що дитина проживає разом з матірю.

Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Під час розгляду справи із змісту позовної заяви встановлено, що відповідач не систематично надає позивачу кошти на утримання їх дитини.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням приписів статті 182 СК України, в судовому засіданні під час розгляду справи не встановлено будь-яких обставин щодо стану здоровя та матеріального становища дитини; cтану здоровя та матеріального становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини другої статті 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Отже, оскільки, дитина проживає разом із позивачкою, остання має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною трьох років.

Таким чином, враховуючи обставини справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, а також стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини від доходу відповідача щомісячно.

За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у звязку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 56, 84, 112, 180 182 СК України, ст. ст. 1 13, 19, 23, 27, 34, 76 83, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263 265, 273, 280 282, 430 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, який зареєстровано 07 серпня 2016 року у виконавчому комітеті Борівської селищної ради Фастівського району Київської області, актовий запис № 13 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від доходу щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 лютого 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання останньої в розмірі 1/6 частини від доходу щомісячно, починаючи з 14 лютого 2019 року до досягнення дитиною сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок у відшкодування судових витрат.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий

Дата складення повного рішення суду 25 березня 2019 року.