Номер провадження: 22-ц/813/4809/19
Номер справи місцевого суду: 523/8867/16-ц
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

02.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Дрішлюка А.І., отримав у порядку автоматизованого розподілу справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 представника Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 представника ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа ОСОБА_7, про визнання недійсними кредитного договору, договору іпотеки та договору поруки, -

ВСТАНОВИВ:

23 червня 2016 року ОСОБА_5 представник ОСОБА_6 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою, в якій просить суд визнати недійсним кредитний договір від 14 вересня 2007 року укладений між ОСОБА_6 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та додаткову угоду №1 від 20 вересня 2011 року до вказаного договору; визнати недійсним договір поруки від 14 вересня 2007 року, укладений між ОСОБА_7 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»; визнати недійсним договір іпотеки від 14 вересня 2007 року укладений між ОСОБА_7 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»; стягнути з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь позивача грошові кошти у розмірі 21406,23 грн та витрати по сплаті судового збору. В обгрунтування позовних вимог зазначає, шо 14 вересня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі начальника Центрального відділення «Центр іпотечного кредитування» Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» гр. ОСОБА_8, що діє на підставі довіреності від 25 грудня 2006 року, зареєстрованої в реєстрі за № 9016 та в особі головного економіста відділення «Центр іпотечного кредитування» Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» гр. ОСОБА_9, що діє на підставі довіреності від 29 січня 2007 року, зареєстрованої в реєстрі за № 260 та ОСОБА_6 бло укладено кредитний договір № 014/0034/8281962, відповідно до якого банк зобовязується надати ОСОБА_6 кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії в сумі 103020,00 грн строком на 120 місяців по 17 вересня 2017 року зі сплатою процентів у розмірі 13,5 % річних.

20 вересня 2011 року між банком та ОСОБА_10 було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору від 14 вересня 2007 року, яким були внесені зміни до п.1.2. кредитного договору та збільшено строк дії кредиту на 120 місяців до 14 вересня 2027 року. В забезпечення належного виконання ОСОБА_6 взятих на себе зобовязань за кредитним договором, 14 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_7 було укладено договір поруки, а також договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чепелєвою Т.В., зареєстрованого в реєстрі за № У-359.

Позивач вважає недійсним в цілому укладений 14 вересня 2007 року кредитний договір через наступні обставини, по-перше, вищевказані службовці банку не мали прав на підписання зазначеного кредитного договору від імені ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»,оскільки право підпису документів від імені банку має лише Голова правління, інші особи мають право підпису лише на підставі довіреності від імені банку виданої Головою правління, або особами, що діють від імені банку на підставі довіреності з правом передоручення; по-друге, частину кредиту у сумі 98020,00 грн, із 103020,00 грн, позивач не отримав, про що свідчить відсутність підпису позивача у заяві на видачу готівки № 1179/675-8 від 17 вересня 2007 року, яка видана датою пізніше від дати укладення кредитного договору, та висновок експертів № 20/011/1027/4, згідно якого відсутнє документальне підтвердження видачі кредиту у сумі 98020,00 грн, у сумі 89900,00 грн, а також неможливо обгрунтувати використання банком поточного рахунку для зарахування та сплати грошових коштів, оскільки відсутній первинний документ банку - меморіальний ордер щодо видачі кредитних коштів у розмірі 103000,00 грн та відсутня заява на відкриття поточного рахунку позичальнику і договір банківського рахунку, укладеного між банком та позивачем; по-третє, положення одних умов кредитного договору, передбачені у додатку №1 до кредитного договору, суперечать іншим умовам кредитного договору, а саме п.1.1. кредитного договору та умовам додатку №2 - графіку погашення кредиту, які є невідємною частиною кредитного договору, щодо валюти кредиту, також, умови п.1.3. кредитного договору та розрахунок щомісячних платежів визначений додатком №2 - графік погашення кредиту, мають двозначність суттєвих умов договору щодо визначення розміру щомісячних платежів позичальника за кредитним договором та не надає можливості позивачу визначитись із істотними умовами договору щодо сум повернення кредиту (т.1, а.с.1-13).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2019 року позовні вимоги ОСОБА_6 про визнання недійсними кредитного договору, договору іпотеки та договору поруки, було вирішено задовольнити частково, визнати недійсним кредитний договір № 014/0034/8281962 від 14 вересня 2007 року укладений між ОСОБА_6 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та додаткову угоду № 1 від 20 вересня 2011 року; стягнути з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь позивача грошові кошти у сумі 34794,52 грн та судові витрати, а саме витрати на проведення судової економічної експертизи у розмірі 14880,00 грн, витрати на сплату судового збору у розмірі 551,20 грн. В решті позовних вимог вирішено відмовити (т.4, а.с.53-71).

20 березня 2019 року до Одеського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 представника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2019 року, в якій просить суд оскаржуване рішення скасувати частково та ухвалити у частині визнання недійсним кредитного договору від 14 вересня 2007 року та додаткової угоди №1 до вказаного договору, нове рішення, яким відмовити ОСОБА_6 в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» було виконано всі зобовязання по кредитному договору від 14 вересня 2007 року у повному обсязі, було надано ОСОБА_6 кредит у розмірі 103020,00 грн, що підтверджується відповідними документами (розрахунками заборгованості, виписками по рахункам тощо). Окрім того в наданому Банком розрахунку заборгованості та виписках по особовим рахункам ОСОБА_6, відображено операцію по завантаженню суми кредитних коштів у розмірі 103020,00 грн, видачі коштів та сум фактичних погашень за кредитним договором, що підтверджує факт користування кредитними коштами та наявності відповідної заборгованості по кредиту; також відповідно до виписки по рахунку № НОМЕР_1, 14 вересня 2007 року з позичкового рахунку № НОМЕР_1 було завантажено позику на поточний рахунок позичальника НОМЕР_2 у розмірі 103020,00 грн.

Також апелянт зазначає, що твердження ОСОБА_6 про несправедливість умов укладення та виконання договору, у тому числі щодо сплати єдиноразової комісії є безпідставним, адже відповідно до переліку комісій банку, що є додатком №3 та сукупної вартості кредиту, що є додатком №2 до кредитного договору вбачається перелік комісій та тарифів, діючих на дату укладання правочину, та позичальник своїм підписом під відповідними додатками засвідчив свою згоду з даними тарифами та комісіями, а також, своїм підписом засвідчив, що всі ризики, повязані з істотною зміною обставин, з яких він виходив при укладанні кредитного договору, та інших похідних від кредитного договору, останній приймає на себе та такі обставини не слугують підставою для зміни або розірвання кредитного договору, договорів забезпечення, а також підставою для невиконання ОСОБА_6 кредитних зобовязань. Щодо технічної помилки у графіку надання кредиту, що є додатком №1 до кредитного договору, а саме, визначено валюту кредиту - долари США, а суму кредиту 103020,00 грн, апелянт зазначає, що допущена помилка не має істотного значення та не є підставою для визнання кредитного договору недійсним, зважаючи на умови, визначені у пунктах кредитного договору, додатковій угоді до кредитного договору, подальшого виконання зобовязань позичальника у національній валюті України, та позивачем, у свою чергу, не було надано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог з даного приводу.

Крім того, апелянтом разом з апеляційною скаргою було подано до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначаючи, що повний текст оскаржуваного рішення було отримано представником апелянта 21 лютого 2019 року (т.4, а.с.99).

Відповідно до положень ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Як вбачається з матеріалів справи оскаржуване рішення ухвалено 12 лютого 2019 року, повний текст рішення складено 21 лютого 2019 року (т.4, а.с.53-71), апеляційну скаргу подано до суду 20 березня (т.4, а.с.74-78), отже апеляційна скарга подана з дотриманням строків на апеляційне оскарження.

Разом з тим, апеляційна скарга не відповідає вимогам п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, а саме апелянтом не сплачено судовий збір.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.4 чинної на момент подання апеляційної скарги редакції Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір встановлюється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви, скарги. Отже, апелянту необхідно доплатити судовий збір в сумі 1783,20 гривень.

Судовий збір відповідно до ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 року сплачується через банківські установи, чи поштовим відділенням зв'язку за рахунок платника. У призначенні платежу платник повинен вказати слова «судовий збір», код ЄДРПОУ суду, до якого він звертається, пункт з таблиці ставок судового збору, за яким визначено розмір судового збору.

Для перерахування коштів на оплату вказаних витрат у платіжному документі зазначається призначення платежу за наступними реквізитами:

Отримувач коштів - Одеський апеляційний суд

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 42268321

Р/р 6720

Код банку отримувача (МФО) - 820172

Банк отримувача - ДКСУ в м. Київ

Призначення платежу: судовий збір, за позовом__(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Одеський апеляційний суд

Прізвище, Ім'я, По батькові платника.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати апелянту строк для усунення недоліків: сплати судового збору та подання документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.31, 33, 260, 175, 177, 185, ч. 4 ст. 356, 357 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 представника Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 представника ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа ОСОБА_7, про визнання недійсними кредитного договору, договору іпотеки та договору поруки - залишити без руху.

Повідомити апелянта про необхідність виправити недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Роз'яснити апелянту, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, суддею буде прийняте процесуальне рішення передбачене ст.ст. 185, 357 ЦПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак в частині визначення судових витрат може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Суддя Одеського

апеляційного суду А.І. Дрішлюк