Ухвала

01 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 214/7243/17

провадження № 61-6393ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз», подану адвокатом Гришко СтаніславомВасильовичем, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» про захист прав споживачів, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовними вимогами, з урахуванням уточнень, до публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» (далі ? ПАТ «Криворіжгаз») про визнання неправомірними дій ПАТ «Криворіжгаз» щодо відключення 19 жовтня 2017 року від газопостачання будинку АДРЕСА_1 та зобов'язання ПАТ «Криворіжгаз» протягом п'яти днів з дня набрання рішення суду законної сили безкоштовно відновити газопостачання в цьому будинку; стягнення з відповідача на користь позивача 23 893,88 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди; стягнення 5 000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_1. ПАТ «Криворіжгаз» є постачальником послуг з газопостачання до його домоволодіння. Він належним чином здійснює оплату за надані послуги, будь-яка заборгованість відсутня. Представниками відповідача 19 жовтня 2017 року відключено постачання природного газу, про що складений акт, в якому зазначена причина відключення ? борг у розмірі 1 691,86 грн. В порушення порядку відключення споживачів його не було повідомлено про наявність заборгованості та припинення газопостачання. Дії відповідача по припиненню газопостачання є неправомірними, оскільки заборгованості в нього немає. 23 жовтня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача в електронній формі зі заявою зняття пломби та відновлення газопостачання, згідно відповіді заборгованість відсутня. 30 жовтня 2017 року позивач повторно вимагав зняття незаконно встановленої пломби, але жодних дій з боку відповідач не здійснено. Неправомірними діями відповідача позивачу була завдана майнова шкода, яка полягає у тому що через відключення газопостачання, він вимушений був придбати: пелетний факельний пальник АІR Pellet 36 кВт, вартість комплекту якого складала 20 000,00 грн; електричний водонагрівач, вартістю 3 289,98 грн; електричну настільну плиту Saturn ІЕ-УС1162 вартістю 603,90 грн. Загальний розмір майнової шкоди становить 23 893,88 грн. Крім того, діями відповідача йому завдана моральна шкода, яка полягає в зміні свого звичного способу життя, враховуючи, що будинок обігрівається для підтримання його належного стану за відсутності газопостачання; в перенесених негативних емоціях від порушення його прав, враховуючи тривалу бездіяльність, ігнорування з боку відповідача та продовження порушень закону, в обуренні, гніву, та нервовому стресі від зневаження його особистості.

Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 листопада 2018 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 листопада 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано незаконними дії ПАТ «Криворіжгаз» по відключенню житлового будинку АДРЕСА_1 від газопостачання.

Стягнуто з ПАТ «Криворіжгаз» на користь ОСОБА_2 збитки, завдані неправомірним відключенням від газопостачання домоволодіння АДРЕСА_1 в розмірі

23 289,98 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

22 березня 2019 року через засоби поштового зв'язку представник

ПАТ «Криворіжгаз» ? адвокат Гришко С. В. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій заявник просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року та залишити в силі рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 листопада 2018 року, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01 січня 2019 році встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 1 921,00 грн.

Предметом позову у справі № 214/7243/17 є визнання неправомірними дій щодо відключення від газопостачання будинку, зобов'язання безкоштовно відновити газопостачання в цьому будинку, стягнення матеріальної шкоди у розмірі 23 893,88 грн, відшкодування моральної шкоди у розмірі

5 000,00 грн.

Отже, справа № 214/7243/17 не є справою з ціною позову, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Справа

№ 214/7243/17 є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK

v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, а також значення справи для сторін і суспільства, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

У касаційній скарзі представник ПАТ «Криворіжгаз» ? адвокат Гришко С. В., керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, посилається на те, що суд апеляційної інстанції помилково зазначив, що дана постанова не підлягає касаційному оскарженню, оскільки судами вказана справа не віднесена до категорії малозначних. Крім того, касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики (розрахункові документи, що стали підставою для стягнення збитків); особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи.

Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженим судовим рішенням і не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Заявник у касаційній скарзі не вказує які саме обставини він позбавлений можливості спростувати при розгляді іншої справи.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

При цьому, Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN,

№ 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків не встановлено, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз», подану адвокатом Гришко Станіславом Васильовичем, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» про захист прав споживачів, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило