Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/176/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року Ржищівський міський суд Київської області в складі :

головуючої судді Козіної С.М.,

за участі:

секретаря- Проценко Ю.В.,

позивача - ОСОБА_1 (не з`явилась),

відповідача - ОСОБА_2 (не з`явився),

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ржищів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року позивач звернулась до Ржищівського міського суду Київської області із вказаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 12 травня 2010 року стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 квітня 2010 року до повноліття дітей.

З довідки-розрахунку від 4 червня 2019 року № 1040, виданої Ржищівським міським ВДВС ГТУЮ у Київській області вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 по виконавчому листу № 2-79/10 від 14 січня 2014 року станом на 1 травня 2019 року складає 101 204 грн 22 коп. Посилаючись на формулу обрахування пені, що зазначена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц, позивач зробила розрахунок пені за вказаною формулою та визначила, що розмір пені становить 934 331,04 грн. При цьому згідно ч. 1 ст. 196 СК України сума пені не може бути більшою, ніж 100 % заборгованості по аліментам.

Позивач просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за несплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4 , дочки ОСОБА_4 згідно виконавчого листа № 2-79/10 від 14 січня 2014 року у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з 1 квітня 2014 року по 31 травня 2019 року включно, у сумі 101204 грн 22 коп.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримувала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, подав відзив на позовну заяву, в якому просив позов залишити без задоволення, при цьому суду пояснив, що позивач не заперечує проти наявності в нього заборгованості по сплаті аліментів та не оскаржують розмір даної заборгованості.

Суд не приймає до уваги поданий представником відповідача відзив та викладені в ньому заперечення, оскільки він поданий з порушенням вимог ст. 178 ЦПК України, відповідно вирішує справу за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши по справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно копії виконавчого листа, виданого 14 січня 2014 року Ржищівським міським судом Київської області на підставі рішення Ржищівського міського суду Київської області від 12 травня 2010 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 квітня 2010 року і до повноліття дітей (а.с.8).

ОСОБА_2 допустив заборгованість зі сплати аліментів, яка за період з квітня 2014 року по травень 2019 року становить 101 204 грн. 22 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості по сплаті аліментів від 4 червня 2019 року № 1040, виданого відділом державної виконавчої служби Ржищівського міського управління юстиції ГТУЮ у Київській області (а.с. 9-11).

Вирішуючи питання про стягнення розміру пені суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789Х11 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Статтею 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Такий правивий висновок містить постанова Великої Палати Верховного Суду від 3 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.

Застосований позивачем спосіб нарахування розміру неустойки (а.с. 3-4) відповідає наведеним вище правовим висновкам, отже, суд приймає до уваги розрахунок пені позивача, розмір якої за період з квітня 2014 року по травень 2019 року становить 101204,22 грн.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального або сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги матеріали справи, з яких не можливо встановити матеріальний та сімейний стан відповідача, крім того, відповідачем не подано належних та допустимих доказів про те, що заборгованість зі сплати аліментів виникла не з його вини, та не подано доказів, які б могли бути взяті до уваги судом при визначенні розміру неустойки (пені), зменшення розміру пені тощо, тому, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підлягають до задоволення у повному обсязі. Наявність у відповідача кредитних зобов`язань не спростовує доводів позовної заяви та не звільняє останнього від обов`язку утримувати дітей.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру (п. 1.2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір"), що складає 768 грн 40 коп.

Керуючись ст. 180, 196,197 СК України, ст. 2, 4, 12, 81, 82, 128, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280-284, 353, 354, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , неустойку (пеню) за несплату аліментів на неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно виконавчого листа № 2-79/10 від 14 січня 2014 року, у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, за період з квітня 2014 року по травень 2019 року включно, у сумі 101204 (сто одна тисяча двісті чотири) гривні 22 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ), в дохід держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 15.12.2017) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, тобто до Київського апеляційного суду через Ржищівський міський суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 31 жовтня 2019 року.

Суддя