Справа № 490/8329/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

У складі головуючого - судді Чулуп О.С.

при секретарі - Балдич Х.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаїв цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго»

про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зобов`язання вчинити дії. Позивач зазначила, що вона є споживачем електроенергії, яку постачає їй Публічне акціонерне товариство «Миколаївобленерго» за договором про користування електричної енергії від 18.08.2009№ 748079. Позивач зазначає, що 30.05.2016 року представники Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» провели перевірку дотримання позивачем Правил користування електричною енергією і встановили, що позивач порушила правила, завдавши відповідачу збитків. Позивач зазначила, що акт, який було складено відповідачем за результатом перевірки не містить доступної інформації, написаний нерозбірливим почерком та складений російською мовою. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову з підстав наведених у відзвиві на позов. Відповідач зазначив, що позивач при здійсненні технічної перевірки не скористалася своїм правом внести зауваження до акту та підписала його без жодних заперечень чи зауважень, в тому числі щодо нерозбірливості тексту.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з постачання електричної енергії, що надаються Публічним акціонерним товариством «Миколаївобленерго».

Судом досліджено акт № S-0679 від 30.05.2016 року згідно якого встановлено, що позивачем було порушено Правила користування електричною енергією.

Судом досліджено акт контрольного огляду від 30.05.2016 року згідно якого було встановлено порушення позивачем, а саме: Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електричної мережі, яка не є власністю енергопостачальника відкритою проводкою з порушенням схеми обліку, що неможливо виявити при контрольному огляді приладу обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору.

Судом встановлено, що акт про порушення правил користування електричної енергії складений в процесі надання послуг щодо постачання електроенергії.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про засади державно мовної політики" у контексті Європейської хартії регіональних мов або мов меншин до регіональних мов або мов меншин України, до яких застосовуються заходи, спрямовані на використання регіональних мов або мов меншин, що передбачені у цьому Законі, віднесена російська мова.

Рішенням Миколаївської обласної ради № 4 Про реалізацію вимог Закону України «Про засади державної мовної політики» скликання у Миколаївській області від 07.09.2012 року було вирішено використовувати російську мову як регіональну.

Тому суд не приймає доводи позивача щодо неправомірності складання акту російською мовою та приходить до висновку, що складання оскаржуваного акту на російській мові відповідає Закону України «Про засади державної мовної політики» станом на травень 2016 року (тобто час складання акту про порушення ПКЕЕн) та відповідає п. 16 правилам торгівлі затверджених Наказом Міністерства економіки України № 104 від 19.04.2007 року, згідно якого інформація споживачу має надаватися згідно із законодавством мови.

Відповідно до п. 8 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях затверджених наказом Міністерства юстиції України № 1000/5 від 18.06.2015 року текст управлінського документа повинен бути чітким, конкретним, лаконічним, інформативним та відповідати орфографічним, лексичним, морфологічним, синтаксичним, стилістичним, пунктуаційним нормам.

Суд не приймає доводи позивача про те, що текст актів складених відповідачем є нерозбірливим, доказів такого суду не надано, зокрема того, що текст актів та додатків до них не є чітким та не відповідає орфографічним та лексичним нормам. Суд також не приймає доводи позивача про те, що відповідачем було складено документи на російській мові, що суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки станом на травень 2016 року діяло рішення Миколаївської обласної ради, згідно якого було вирішено використовувати російська мову як регіональну, що відповідає вимогам Закону України «Про засади державної мовної політики».

Суд також не приймає до уваги висновки, наведені у "висновку експерта" Дудюк Л., оскільки така особа експертом не є.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про судову експертизу" атестовані відповідно до цього Закону судові експерти включаються до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України "Про судову експертизу" до проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 102 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав.

Тому суд приходить до висновку, що поданий позивачем "висновок експерта" не відповідає вимогам ЦПК України та Закону України "Про судову експертизу", а тому суд не приймає цей документ як доказ у даній справі.

Оскільки вимоги позивача щодо зобовязання виготовити аналог акту (додатків до нього) , документів та передати їх позивачу є похідними від вимоги про визнання інформації вказаної в акті недоступною, то суд, відмовляючи у первісній вимозі, відмовляє і в похідній.

За такого позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 258, 259, 263, 265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» щодо визнання недоступною інформації, що міститься в акті про порушення ПКЕЕн № S-0679 від 30.05.2016 р. (схема електропостачання споживача), акту контрольного огляду від 30.05.2016 р., пояснення до акту про порушення ПКЕЕн № S-0679 від 30.05.2016 р. про зобов`язання виготовити аналогічні документи та передати виготовлені документи споживачу, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та у строки передбачені ст.273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Суддя