Номер провадження: 22-ц/813/1342/19
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю.В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач - Перший заступник керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури

відповідач - Затоківська селищна рада

відповідач - ОСОБА_2

треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Білгород-Дністровської місцевої прокуратури на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 квітня 2018 року у складі судді Шевчук Ю.В.

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року Перший заступник керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом до Затоківської селищної ради, ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 квітня 2018 року позовну заяву Першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури залишено без розгляду, у зв'язку з тим, що з наданих до позовної заяви матеріалів вбачається відсутність інформації про орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, та докази про повідомлення позивачем Держгеокадастр та (або) його територіальні управління про здійснення представництва його інтересів в суді. Також, позивачем не надано доказів того, що Держгеокадастр, як орган компетентний здійснювати нагляд за дотриманням законодавства у спірних правовідносинах, звертався до прокурора або органу місцевого самоврядування Затоківської селищної ради з клопотанням про відновлення порушених прав та приведення у відповідність до законодавства прийнятого селищною радою рішення з питань регулювання земельних відносин.

Не погодившись з зазначеною ухвалою суду, Білгород-Дністровська місцева прокуратура подала апеляційну скаргу, в якій просить суд її скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що правовідносини, пов'язані з вибуттям земель із державної чи комунальної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, на підставі якого земельна ділянка вибула з державної чи комунальної власності, такому суспільному інтересу не відповідає. Отже, звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільнозначимого питання про передачу земельної ділянки державної власності у приватне користування з метою відновлення прав та законних інтересів територіальної громади щодо землі, яка вибула з її користування і розпорядження незаконно. Органи Держгеокадастру уповноважені на звернення до суду з позовами лише у випадках: відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва; повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився. Зважаючи на відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, прокуратура набула статусу позивача згідно з ч.5 ст. 56 ЦПК України.

ОСОБА_2 надала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити її без задоволення, у зв'язку з тим, що органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, є Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, яке є юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю щодо здійснення захисту прав і інтересів держави в судовому порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, представника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Затоківської селищної ради від 29.12.2014 №2694 ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку, площею 0,0919 га (кадастровий номер НОМЕР_1), для індивідуального дачного будівництва, за адресою: АДРЕСА_1.

Однак, за доводами прокурора, до цього земельна ділянка була передана у користування Департаменту державної автомобільної інспекції МВС України, однак, без дотримання передбаченого законом порядку передана у власність фізичних осіб, чим порушено право держави.

Обґрунтовуючи наявність підстав для звернення до суду в інтересах держави, прокурор посилався на відсутність органу, який уповноважений представляти інтереси держави.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що у прокурора відсутні повноваження представляти інтереси держави, оскільки є орган, уповноважений на виконання таких дій - Держгеокадастр в Одеській області.

Разом із тим, згідно з п.3 ч.1 ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави у суді.

Відповідно до ч.3 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з ч.1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку встановлених законом.

Згідно з ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч.4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України №3-рп/99 від 08.04.1999 у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень ст. 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує в позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах.

Під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст. 13,14 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Таким чином, правовідносини, пов'язані з вибуттям земель із державної чи комунальної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, на підставі якого земельна ділянка вибула з державної чи комунальної власності, такому суспільному інтересу не відповідає.

Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні питання про передачу земельної ділянки державної власності у приватне користування з метою відновлення прав та законних інтересів територіальної громади землі.

Відповідно, прокуратурою у позовній заяві обґрунтовано підстави для здійснення представництва інтересів у суді.

Відповідно до ч.5 ст. 56 ЦПК України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Згідно з абз.5 п.5-1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15, посадові особи Держгеокадастру та його територіальних органів, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, в межах своїх повноважень мають право звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно зайнятих чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Відповідно до пп.3 п.6 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого Наказом Міністерства політики та продовольства України від 29.09.2016 №333, посадові особи Головного управління в межах своїх повноважень мають право звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Таким чином, органи Держгеокадастру уповноважені на звернення до суду з позовами лише у випадках: відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва та повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився, тобто не наділені повноваженнями на звернення до суду з позовом про визнання незаконним рішення селищної ради та недійсним свідоцтва про право власності, відтак суд дійшов помилкового висновку про наявність у такого органу повноважень на представництво інтересів держави.

Право розпорядження та контролю за дотриманням законодавства щодо земельної ділянки на території селищної ради належить Затоківській селищній раді, однак предметом оспорення є рішення самої ради, відтак селищна рада не може представляти інтереси у цій справі.

Таким чином, відсутній орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, а тому прокуратура мала право на звернення до суду з відповідним позовом.

Крім того, залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідно до ч.5ст.56 ЦПК У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала - скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Білгород-Дністровської місцевої прокуратури задовольнити частково.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 квітня 2018 року скасувати.

Справу за позовом Першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури до Затоківської селищної ради, ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: