Справа № 2-77/10
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Палюх Н.М.

при секретарі Зубрицької О. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Макухіної І.В. про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку

в с т а н о в и в:

Начальник Залізничного відділу ДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області Стасишин А.Р. та головний державний виконавець Залізничного відділу ДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області Макухіна І.В. звернулися до суду з поданням, в якому просять вирішити питання про звернення стягнення на 2/3 частини земельної ділянки площею 0,0491 га по АДРЕСА_1 дачному кооперативі «Айдарет», покликаються на те, що на виконанні у Залізничному відділі ДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження №20639927, боржником по якому є ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) з примусового виконання виконавчого листа № 2-77, виданого 23.07.2010 р. Залізничним районним судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 141462,00 грн. Державним виконавцем Залізничного відділу ДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області відповідно до вимог статей 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» 03.08.2010 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку скеровано сторонам до виконання та до відома, проте в добровільному порядку рішення суду ОСОБА_1 не виконує. Згідно повідомлення РСЦ МВС у Львівській області за боржником ОСОБА_1 транспортні засоби не зареєстровані, також згідно Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, за ОСОБА_1 нерухомого майна не рахується. Додатковим рішенням Апеляційного суду Львівської області у справі 2-77/2010 від 29.12.2010 року визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/3 земельної ділянки площею 0,0491 га по АДРЕСА_1 кооперативі « АДРЕСА_3 ». Проте дана земельна ділянка належним чином не зареєстрована. На підставі абзацу другого частини четвертої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» просять подання задоволити.

Державний виконавець Залізничного відділу ДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області Макухіна І.В. подала заяву, в якій просить подання розглянути без її участі, що суд вважає за можливе.

Боржник та стягувач, будучи повідомлені про час та місце розгляду подання, в судове засідання не з`явилися,

Вивчивши матеріали подання, оглянувши матеріали справи № 2-77/10 р., з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що подання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковими до виконання.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст.1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 12.02.2010р. у справі № 2-77/2010 визнано за ОСОБА_1 право власності на 5/6 частини квартири АДРЕСА_4 ; визнано за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини земельної ділянки площею 0,0491 га, що знаходиться в районі АДРЕСА_3 , та на 5/6 частини будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва дачного будинку на вказаній земельній ділянці. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_4 ; визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0491 га, що знаходиться в районі АДРЕСА_3 », та на 1/6 частину будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва дачного будинку на вказаній земельній ділянці. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1000 грн. понесених витрат за надання правової допомоги.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 24.06.2010р. рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12.02.2010 р. в частині відмови ОСОБА_2 в задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення 140 462 грн. компенсації вартості частини спадкового майна скасовано, та в цій частині ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 140 462 грн. компенсації вартості 1/6 частини квартири АДРЕСА_4 , 1/3 частини земельної ділянки площею 0,0491 га, що знаходиться в районі АДРЕСА_3 " та 1/6 частини будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва дачного будинку на вказаній земельній ділянці, припинивши право власності ОСОБА_2 на ці частки. В решті рішення залишено без змін (т.2 а.с.31-33).

Додатковим рішенням Апеляційного суду Львівської області від 29.12.2010 р. доповнено резолютивну частину рішення апеляційного суду Львівської області від 24.06.2010 р. абзацом 3 такого змісту «Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частини квартири АДРЕСА_4 , на 1/3 частини земельної ділянки площею 0,0491 га, що знаходиться в районі АДРЕСА_3 , та на 1/6 частини будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва дачного будинку на вказаній земельній ділянці (т.2 а.с.50-51).

З матеріалів справи вбачається, що старшим державним виконавцем 04.08.2010 року відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-77 виданого 23.07.2010р. Залізничним районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 140462 грн. компенсації вартості 1/6 частини квартири АДРЕСА_4 , 1/3 частини земельної ділянки площею 0,0491 га, що знаходиться в районі АДРЕСА_3 » та 1/6 частини будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва дачного будинку на вказаній земельній ділянці, припинивши право власності ОСОБА_2 на ці частки, стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 1000 грн. понесених витрат за надання правової допомоги та встановлено боржнику строк для добровільного виконання рішення суду (а.с.96 т.2), проте в добровільному порядку рішення суду ОСОБА_1 не виконує.

Згідно наявного у матеріалах справи повідомлення РСЦ МВС у Львівській області за боржником ОСОБА_1 транспортні засоби не зареєстровано (а.с.101 т.2).

З відповіді Пенсійного фонду України № від 14.11.2017 вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в Залізничному районі м. Львова та отримує пенсію в розмірі 4596,2 грн (а.с.84 т.2). Інших доходів боржник не має.

При виході за адресою, яка вказана у виконавчому документі, майна боржника, на яке може бути звернено стягнення за виконавчими документами, державним виконавцем не виявлено (а.с. 215 т.2).

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Таким чином, встановлено, що у ОСОБА_1 відсутні достатні кошти та рухоме майна для погашення заборгованості у розмірі 141 462 грн, що відповідно до положень ч.1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» є підставою для здійснення стягнення на об`єкти нерухомого майна.

За змістом ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Постановою Львівського апеляційного суду від 28 травня 2019 року подання державного виконавця Макухіної І.В. про звернення стягнення на нерухоме майно задоволено. Звернуто стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме 1/3 частини земельної ділянки площею 0,0491 га, що знаходиться в районі АДРЕСА_1 дачному АДРЕСА_3 ».

Встановлено, що 2/3 частини земельної ділянки ділянки площею 0,0491 га, що знаходиться в районі АДРЕСА_1 дачному АДРЕСА_3 », право власності на які визнано за ОСОБА_1 рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 12.02.2010р. у справі 2-77/2010, належним чином не зареєстрована.

За наведеного, враховуючи, що у боржника ОСОБА_1 відсутні достатні кошти та рухоме майно для погашення заборгованості, суд приходить до висновку, що подання слід задовольнити та звернути стягнення на зазначену частину земельної ділянки.

Керуючись ст.ст. 258, 260, 440 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання задовольнити.

Звернути стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме 2/3 частини земельної ділянки площею 0,0491 га, що знаходиться в районі АДРЕСА_1 дачному кооперативі АДРЕСА_5 Айдарет».

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 12.07.2019 року.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Палюх Н.М.