Ухвала

Іменем України

04 липня 2019 року

м. Київ

справа № 752/746/17-ц

провадження № 61-9336ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Свербанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 02 травня 2019 року у складі судді Приходька К. П.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Свербанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 лютого 2017 року відкрито провадження у цій справі.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 травня 2019 року відмовлено у відкриті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 17 лютого 2017 року.

06 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 02 травня 2019 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 24 травня 2019 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху для усунення виявлених недоліків до 01 липня 2019 року, але не більше десяти днів із дня отримання ухвали, зокрема сплати судовий збір у розмірі 384,20 грн.

У червні 2019 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме: оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 384,20 грн.

Таким чином, недоліки касаційної скарги усунуто.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною п`ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

Разом із тим, як зазначено у частині п`ятій статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є очевидно необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Враховуючи те, що представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вже подавав апеляційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 17 лютого 2017 року і ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 30 червня 2017 року йому відмовлено у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції, керуючись пунктом 3 частини першої статті 358 ЦПК України, дійшов правильного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Доводи касаційної скарги про те, що відмова апеляційного суду в прийнятті апеляційної скарги є порушенням права заявника на судовий захист, Верховний Суд вважає необґрунтованими з наступних підстав.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Апеляційний суд постановляючи оскаржувану ухвалу, діяв відповідно до норм пункту 3 частини першої статті 358 ЦПК України, тому право заявника на судовий захист жодним чином непорушене.

Інші наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Отже, оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим, постановленим із додержанням норм процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами п`ятою і шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 02 травня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Свербанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак С. О. Погрібний Г. І. Усик