Провадження № 2/761/890/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва:

у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Вольда М.А.

та представника позивача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ІФК» ПЗНВІФ «Антарес» про стягнення коштів матеріальних збитків, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла зазначена позовна заява.

Ухвалою суду від 28.02.2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

В судовому засіданні представник позивача подав заяву про закриття провадження у справі, у зв'язку з тим, що відповідачем було встановлену необхідну кількість віконних блоків, а тому, на даний час, між сторонами відсутній предмет спору.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).

У відповідності до п.2 ч.1 ст.255, ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: відсутній предмет спору. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Як вбачається із пояснень відповідача, які містяться у матеріалах справи, на замовлення генерального підрядника - ТОВ «Моноліт Будсервіс», Товариством, яке встановлювало вікна у будинку АДРЕСА_2, ТОВ «ДарВін», 27.06.2018 року було усунуто недоліки у будівельних роботах, що були допущені у квартирі АДРЕСА_1, а саме, замінено 24 склопакета, які ОСОБА_3 просив замінити.

Вказане також підтверджується рахунком на оплату №899 від 24.04.2018 року, платіжним дорученням №18980 від 25.04.2018 року, актом надання послуг №2106/017 від 27.06.2018 року та актом приймання-передачі (а.с. 126-129).

За таких підстав суд вважає, що провадження у справі слід закрити у зв'язку з тим, що предмет спору відсутній.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету (ч. 2 ст. 255 ЦПК України).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат варто вказати наступне.

Ч. 1 ст. 133, п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях (п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

Таким чином, позивачу підлягає поверненню сплачений ним судовий збір в сумі 640,00 грн.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як встановлено ч. 6, 7 ст. 139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

У матеріалах справи наявний Висновок №14602 товарознавчого експертного дослідження по визначенню вартості механічних пошкоджень, відсотка втрати якості та вартості вікон, що встановлено в квартирі АДРЕСА_1, який складено 16.02.2018 року.

Позивачем були понесені витрати на підготовку вказаного дослідження у розмірі 4200,00 грн., що підтверджуються Договором №30012018/2 від 30.01.2018 року, рахунком №30012018/3 від 30.01.2018 року, квитанцією від 30.01.2018 року та актом №16022018/1 приймання-здачі наданих послуг від 16.02.2018 року (а.с. 91-95).

Витрати позивача на проведення експертного дослідження підлягають стягненню з відповідача в силу положень ст. 141 ЦПК України враховуючи дії відповідача щодо досудового врегулювання даного спору, оскільки, саме неможливість позивача захистити свої права в позасудовому порядку перебувала звернення до суду з даним позовом, а з метою підтвердження правомірності його вимог - замовлення даного експертного дослідження.

Керуючись ст.ст. 13, 133, 141, 142, 211, 223, 255, 256, 261, 353-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Закрити провадження по цивільній справі №761/45092/17 за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ІФК» ПЗНВІФ «Антарес» про стягнення коштів матеріальних збитків.

Стягнути на користь ОСОБА_3 з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ІФК» ПЗНВІФ «Антарес» кошти витрат за проведення товарознавчого експертного дослідження за висновком №14602 від 16.02.2018 року в сумі - 4200 грн.

Повернути ОСОБА_3 суму сплачених коштів на оплату судового збору, внесених згідно квитанції №164 від 08.12.2017 року, отримувач платежу УДКСУ у Шевченківському районі м. Києва, р/р 0011, МФО 820019, , банк одержувач ГУ ДКСУ у м. Києві в розмірі - 640 грн. 00 коп.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: А.А.Осаулов

Повний текст ухвали складено 01.04.2019 року