ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1538/19 Справа № 205/5354/13-ц Суддя у 1-й інстанції - Токар Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2013 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2013 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2013 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (іден. номер НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №DN1RRХ02013249 від 06.03.2007 року у розмірі 86437 (вісімдесят шість тисяч чотириста тридцять сім) гривень 39 (тридцять дев`ять) копійок, з яких: 4922 (чотири тисячі дев`ятсот двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок - заборгованість за кредитом, 22843 (двадцять дві тисячі вісімсот сорок три) гривні 19 (дев`ятнадцять) копійок - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 730 (сімсот тридцять) гривень 95 (дев`яносто п`ять) копійок - заборгованість по комісії за користування кредитом, 53348 (п`ятдесят три тисячі триста сорок вісім) гривень 59 (п`ятдесят дев`ять) копійок - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок - штраф (фіксована частина), 4092 (чотири тисячі дев`яносто дві) гривні 26 (двадцять шість) копійок - штраф (процентна складова).

Стягнуто з ОСОБА_1 (іден. номер НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у сумі 864 (вісімсот шістдесят чотири) гривні 37 (тридцять сім) копійок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2013 року, яким задоволенні позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 та прийняти постанову про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2013 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 березня 2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №DN1RRХ02013249.

Відповідно до кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 4922,39 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов.

В порушення умов кредитного договору відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого, утворилась заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором, яка станом на 11.06.2013 року складає суму 86437 гривень 39 копійок, з яких: 4922 гривні 40 копійок - заборгованість за кредитом, 22843 гривні 19 копійок - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 730 гривень 95 копійок - заборгованість по комісії за користування кредитом, 53348 гривень 59 копійок - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень 00 копійок - штраф (фіксована частина), 4092 гривні 26 копійок - штраф (процентна складова).

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1054 ЦК України.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено ст.610 ЦК України.

З адовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк", суд першої інстанції дійшов також до правильного та обґрунтованого висновку, що в порушення умов кредитного договору відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого, утворилась заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором, яка станом на 11.06.2013 року складає суму 86437 гривень 39 копійок.

Доводи апелянта, що в порушення Закону України "Про захист прав споживачів" інформація про сукупну вартість кредиту банком надана не була, що призвело до укладення споживачем кредитного договору на невигідних для нього умовах, та прибутковою для банку ануїтетною схемою, колегія суддів ставиться критично, оскільки як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 фактично не заперечує факт отримання коштів у кредит і часткового їх повернення, що свідчить про згоду з вказаними умовами.

Крім того, приписами ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони погодили положення кредитного договору в тих межах, які сторони бажали викласти в самому договорі. Отже, сторони досягли згоди щодо всіх умов, що засвідчили власними підписами.

Доказів того, що відповідач не мав можливості прочитати договір перед його укладенням суду не надано.

Доводи апеляційної скарги, щодо невідповідності розрахунку заборгованості апелянтом не доведено належними та допустимими доказами, клопотань про призначення експертизи не надходило, тобто не виконано вимоги ст.81 ЦПК.

Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2013 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича