Справа №601/2585/18
Провадження № 2/601/199/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2019 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Коротича І.А.,

з участю секретаря судового засідання: Бончик А.П.,

за участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременці цивільну справу за позовом керівника Кременецької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Почаївської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , де треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про скасування рішення та витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач керівник Кременецької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Почаївської міської ради звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , де треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про поновлення строку позовної давності, визнання незаконним рішення Почаївської міської ради від 27.11.2013 № 1411 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_13 гр. ОСОБА_12 » та витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння.

В судовому засіданні прокурор Янюк О. підтримав позовні вимоги та пояснив, що Кременецькою місцевою прокуратурою проведено аналіз додержання вимог земельного законодавства на території Почаївської міської ради Кременецького району Тернопільської області та виявлено порушення вимог земельного законодавства при наданні земельних ділянок у власність громадянам. Встановлено, що відповідно до рішень Почаївської міської ради від 27.09.2013 № 1317 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_13 гр. ОСОБА_12 » та від 27.11.2013 № 1411 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_13 гр. ОСОБА_12 », - ОСОБА_12 передано у власність земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_1 , площею 1,6000 га для ведення особистого селянського господарства.

30 листопада 2013 року зареєстровано право власності на земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_1 за жителем м. Кременець ОСОБА_12 . ОСОБА_12 , на підставі договору дарування від 28.03.2014 № 373, що посвідчений приватним нотаріусом Ковтунович О.П., відчужив вказану земельну ділянку на користь ОСОБА_13 . В подальшому право власності на вказану земельну ділянку було припинено, у зв`язку із поділом об`єкта нерухомого майна, дата державної реєстрації погашення права власності: 19.02.2015.

В результаті поділу земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_1 було утворено 16 нових земельних ділянок, які в подальшому ОСОБА_13 відчужено на користь відповідачів:

1.Земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_2 ;

дата державної реєстрації 19.03.2015; відповідно до договору купівлі-продажу від 19.03.2015 № 248 відчужено ОСОБА_1 ;

2.Земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_3 ;

дата державної реєстрації 19.03.2015; відповідно до договору купівлі-продажу від 19.03.2015 № 249 відчужено ОСОБА_1 ;

3.Земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_4 ;

дата державної реєстрації 19.03.2015; відповідно до договору купівлі-продажу від 23.03.2015 № 259 відчужено ОСОБА_2 ;

4. Земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_5 ;

дата державної реєстрації 26.03.2015; відповідно до договору купівлі-продажу від 26.03.2015 № 295 відчужено ОСОБА_3 ;

5.Земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_6 ;

дата державної реєстрації 26.03.2015; відповідно до договору купівлі-продажу -

від 26.03.2015 № 296 відчужено ОСОБА_3 ;

6.Земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_7

дата державної реєстрації 26.03.2015; відповідно до договору купівлі-продажу від 26.03.2015 № 297 відчужено ОСОБА_4 ;

7.Земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_8

дата державної реєстрації 26.03.2015; відповідно до договору купівлі-продажу від 26.03.2015 № 298 відчужено ОСОБА_4 ;

8.Земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_9

дата державної реєстрації 28.03.2015; відповідно до договору купівлі-продажу від 28.03.2015 № 305 відчужено ОСОБА_5 ;

9.Земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_10

дата державної реєстрації 06.05.2015; відповідно до договору купівлі-продажу від 06.05.2015 № 451 відчужено ОСОБА_6 ;

10.Земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_11 ,

дата державної реєстрації 09.04.2015; відповідно до договору купівлі-продажу від 09.04.2015 № 369 відчужено ОСОБА_7 ;

11.Земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_12

дата державної реєстрації 09.04.2015; відповідно до договору купівлі-продажу від 09.04.2015 № 367 відчужено ОСОБА_8 ;

12.Земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_13

дата державної реєстрації 08.04.2015; відповідно до договору купівлі-продажу від 08.04.2015 № 355 відчужено ОСОБА_15 ;

13.Земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_14

дата державної реєстрації 06.04.2015; відповідно до договору купівлі-продажу від 06.04.2015 № 339 відчужено ОСОБА_10 ;

14.Земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_15

дата державної реєстрації 06.04.2015; відповідно до договору купівлі-продажу від 06.04.2015 № 340 відчужено ОСОБА_10 ;

15.Земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_16 ;

дата державної реєстрації 17.03.2015; відповідно до договору купівлі-продажу від 06.04.2015 № 231 відчужено ОСОБА_11 ;

16.Земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_17 ; дата державної реєстрації 17.03.2015; відповідно до договору купівлі-продажу від 06.04.2015 № 230 відчужено ОСОБА_11 .

Вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 30 вересня 2016 року ОСОБА_14 , який займав посаду Почаївського міського голови, визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 364 КК України (в редакції 18.04.2013) за ознакою зловживання службовим становищем, тобто умисному, в інтересах третіх осіб використанні службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом громадським інтересам та за частиною 1 статті 366 (в редакції 18.04.2013) за ознакою видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, тобто вчиненні службового підроблення. Вироком встановлено, що в результаті кримінально-протиправних дій ОСОБА_14 , незаконно передано у власність земельні ділянки з кадастровими номерами: НОМЕР_18 (земельна ділянка передана ОСОБА_16 ); НОМЕР_1 (земельна ділянка передана ОСОБА_12 ); НОМЕР_19 (земельна ділянка передана ОСОБА_17 ). Відповідно до ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 10 квітня 2017 року вирок Кременецького районного суду від 30 вересня 2016 року в частині засудження ОСОБА_14 за частиною 1 статті 364 КК України, статтею 366 (в редакції 18.04.2013) скасовано, звільнивши його від кримінальної відповідальності за вказаними статтями, у зв`язку із закінченням строків давності і в цій частині дане провадження щодо нього закрито. В решті вирок залишено без змін.

Однак, як встановлено вищевказаним вироком Кременецького районного суду Тернопільської області, вказані рішення є незаконними і такими, що прийняті в порушення Земельного кодексу України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

В порушення вищевказаних норм, питання про надання земельної ділянки ОСОБА_12 вирішувалося не Почаївською міською радою. Земельна ділянка передана ОСОБА_12 , в результаті кримінально-протиправних ОСОБА_14 . Таким чином, рішення Почаївської міської ради від 27.11.2013 № «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_13 гр. ОСОБА_12 » прийнято з порушенням земельного законодавства, внаслідок чого є незаконним та повинно бути скасовано.

Під час розгляду кримінального провадження в Кременецькому районному суді Тернопільської області питання повернення незаконно наданих земельних ділянок до комунальної власності, не ставились та не вирішувались, у зв`язку з цим, враховуючи статті 127-130 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Оскільки рішення Почаївської міської ради від 27.11.2013 року № 1411 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_13 гр. ОСОБА_12 » суперечить вимогам закону, тому отримані у приватну власність земельні ділянки підлягають поверненню належному власнику.

Отже, Почаївська міська рада, як власник спірного майна, повноваження щодо здійснення права власності від її (держави) імені, в її інтересах, повинна здійснювати виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом. Тобто воля держави як власника може виражатися лише в таких діях органу, які відповідають вимогам законодавства та інтересам держави.

Таким чином, здійснення Почаївською міською радою права власності, зокрема розпорядження землею не у спосіб та поза межами повноважень передбачених законом, не може оцінюватися як вираження волі держави, що відповідно до статті 388 ЦК України дає підстави для витребування державою майна від добросовісного набувача. Крім того, просить поновити строк позовної давності, оскільки вважає, що датою остаточного виявлення порушення інтересів держави необхідно вважати 30 вересня 2016 року - дата ухвалення вироку Кременецьким районним судом, оскільки саме цим вироком встановлено факт, що рішення Почаївської міської ради від 27.11.2013 № 1411 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_13 гр. ОСОБА_12 » приймалося не сесією міської ради.

Про необхідність захисту прав та інтересів держави в судовому порядку прокурору стало відомо лише у 2018 році за результатами системного аналізу інформацій різних органів державної влади, установ та організацій, що підтверджують незаконне відведення у власність земель єдиним масивом поза волею їх власника.

Розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_14 впродовж тривалого часу (обвинувальний акт надійшов до суду 19 вересня 2014 року, а вирок у справі набрав законної сили 10 квітня 2017 року), великий обсяг документів, котрі підлягали дослідженню, потребували значного часу для вивчення та аналізу, що свідчить про наявність об`єктивних перешкод для пред`явлення позову у визначені законом строки.

Вказані факти свідчать про об`єктивні обставини, пов`язані зі складнощами своєчасного виявлення порушень земельного законодавства та захисту інтересів держави.

На поважність пропущеного строку позовної давності також вказує той факт, що ОСОБА_14 на досудовому розслідуванні було пред`явлене обвинувачення, яке полягало у тому, що він незаконно відчужив 4 земельні ділянки. Проте, судовими рішеннями встановлено факт, що ОСОБА_14 незаконно відчужив лише 3 земельні ділянки. В частині пред`явлене обвинувачення ОСОБА_14 щодо незаконного відчуження земельної ділянка на користь ОСОБА_18 ОСОБА_14 виправдано. Дана обставина свідчить про те, що незважаючи на те, що прокурору було відомо про можливі порушення інтересів держави з боку ОСОБА_14 при відчуженні земельних ділянок, однак даний факт повинен бути перевіреним і встановленим судом під час кримінального провадження. І лише після того, як суд в порядку кримінального судочинства підтвердив факт незаконного надання 3 земельних ділянок, не лише у прокурора, а й органу місцевого самоврядування виникли підстави для пред`явлення позову.

Почаївська міська рада на захист порушених прав держави до суду не зверталася, тому у прокурора виникло право на звернення до суду у зв`язку з бездіяльністю вказаного органу, незважаючи на те, що 06 вересня 2018 року Кременецькою місцевою прокуратурою надіслано лист Почаївській міській раді про необхідність здійснення судового захисту власних прав та інтересів.

Прокурор в судовому засіданні просить суд задоволити позовні вимоги, поновити строки позовної давності, визнати незаконним рішення Почаївської міської ради від 27.11.2013 року № 1411 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_13 гр. ОСОБА_12 та скасувати його; витребувати на користь держави в особі Почаївської міської ради Тернопільської області з незаконного володіння: ОСОБА_1 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_2 , дата державної реєстрації 19.03.2015 р., вартістю - 154 800 гривень; ОСОБА_1 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_3 , дата державної реєстрації 19.03.2015 р., вартістю - 154 800 гривень; ОСОБА_2 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_4 , дата державної реєстрації 19.03.2015 р., вартістю - 154 800 гривень; ОСОБА_3 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_5 , дата державної реєстрації 26.03.2015 р., вартістю - 154 800 гривень; ОСОБА_3 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_6 , дата державної реєстрації 26.03.2015 р., вартістю - 154 800 гривень; ОСОБА_4 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_7 , дата державної реєстрації 26.03.2015 р., вартістю - 154 800 гривень; ОСОБА_4 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_8 , дата державної реєстрації 26.03.2015 р., вартістю - 154 800 гривень; ОСОБА_5 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_9 , дата державної реєстрації 28.03.2015 р., вартістю - 154 800 гривень; ОСОБА_6 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_10 , дата державної реєстрації 06.05.2015 р., вартістю - 154 800 гривень; ОСОБА_7 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_11 , дата державної реєстрації 09.04.2015 р., вартістю - 154 800 гривень; ОСОБА_8 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_12 , дата державної реєстрації 09.04.2015 р., вартістю - 154 800 гривень; ОСОБА_15 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_13 , дата державної реєстрації 08.04.2015 р., вартістю - 154 800 гривень; ОСОБА_10 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_14 , дата державної реєстрації 06.04.2015 р., вартістю - 154 800 гривень; ОСОБА_10 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_15 , дата державної реєстрації 06.04.2015 р., вартістю - 154 800 гривень; ОСОБА_11 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_16 , дата державної реєстрації 17.03.2015 р., вартістю - 154 800 гривень; ОСОБА_11 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_17 , дата державної реєстрації 17.03.2015 р., вартістю - 154 800 гривень. Стягнути з відповідачів на користь прокуратури Тернопільської області понесені витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі - 38914,00 грн.

Представник відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 - адвокат Камінський Р.І. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Вважає, що є підстави для відмови в даному позові, оскільки сплив строк позовної давності виходячи з наступного. У позовній заяві прокурор стверджує, що датою остаточного виявлення порушення інтересів держави необхідно вважати 30 вересня 2016 року - дату ухвалення вироку Кременецьким районним судом Тернопільської області, оскільки саме цим вироком встановлений факт, що рішення Почаївської міської ради від 27 листопада 2013 року № 1411 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_13 гр. ОСОБА_12 » приймалося не сесією міської ради. Однак, з таким твердженням представник відповідачів не погоджується, оскільки 30 вересня 2016 року є датою встановлення судом вини особи, що притягалася до кримінальної відповідальності, а не виявлення порушення інтересів держави.

У даному випадку, порушення інтересів позивача було виявлено прокурором, ще на стадії досудового розслідування кримінального провадження, оскільки на даній стадії здійснювалася перевірка законності прийняття рішень Почаївської міської ради, за результатами якої 19 вересня 2014 року до суду був направлений обвинувальний акт. Враховуючи вищезазначене, посилання прокурора на ту обставину, що розгляд кримінального провадження здійснювався впродовж тривалого часу, великий обсяг документів, котрі підлягають дослідженню, потребували значного часу для виявлення та аналізу, як на причину перешкоди для пред`явлення цивільного позову у визначений законом строк, у зв`язку із чим прокурор просить поновлення строку позовної давності, є безпідставним.

Прийняття процесуального рішення про направлення обвинувального акту до суду, свідчить що прокурор здійснив з`ясування фактичних обставин прийняття спірних рішень Почаївської міської ради та вважав їх встановленими, а отже прокурором ще під час досудового розслідування кримінального провадження було виявлено порушення закону та інтересів позивача.

За таких обставин, трирічний строк позовної давності для звернення до суду закінчився 19 вересня 2017 року, оскільки про порушення інтересів позивача та про особу яка їх порушила (обвинуваченого ОСОБА_14 ) прокурор мав об`єктивну можливість довідатися та довідався під час кримінального провадження, що підтверджується направленням 19 вересня 2014 року до суду обвинувального акта, яким було засвідчено закінчення досудового розслідування, встановлення прокурором фактів зловживання владою або службовим становищем та службового підроблення обвинуваченим ОСОБА_14 , які прокурором вважалися встановленими.

Окрім того, у Єдиному державному реєстрі судових рішень, що є загальнодоступним у мережі Інтернет на офіційному сайті Судової влади України, наявна ухвала Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2015 року про відкриття провадження у справі № 601/2093/15-а, та ухвала від 24 грудня 2015 року Кременецького районного суду Тернопільської області у справі № 601/2093/15-а, якою було закрито провадження у цій справі, а також скасовані заходи забезпечення адміністративного позову, які були встановлені на підставі ухвали Кременецького районного суду Тернопільської області від 12 листопада 2015 року, а саме знято заборону на вчинення будь-яких дій із земельними ділянками, зазначеними в даному позові.

Представник відповідачів адвокат Камінський Р.І. просить суд застосувати строк позовної давності та відмовити позивачу в задоволенні даного позову з відстав зазначених у відзиві на позов. Вказує, що відповідачі не порушували вимог закону, придбали земельні ділянки у відповідності до чинного на той час законодавства.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , представник відповідача ОСОБА_19 в судовому засіданні теж просять суд застосувати строк позовної давності та відмовити позивачу в задоволенні даного позову, з підстав викладених ними у відзивах.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи. Також, надіслали на адресу суду відзиви, згідно яких просять суд застосувати строк позовної давності та відмовити позивачу в задоволенні даного позову, з підстав викладених ними у відзивах.

Третя особа ОСОБА_14 та представник третьої особи ОСОБА_13 адвокат Сідоров В.М. в судовому засіданні підтримали думку відповідачів та просять суд застосувати строк позовної давності та відмовити позивачу в задоволенні даного позову. Вважають позов необґрунтованим.

Третя особа ОСОБА_12 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Причини неявки суду невідомі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань.

Рішенням Почаївської міської ради від 27.03.2013 № 1317 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_13 гр. ОСОБА_12 » було надано такий дозвіл.

Рішенням Почаївської міської ради від 27.11.2013 № 1411 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_13 гр. ОСОБА_12 » було затверджено проект землеустрою та передано у власність земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_1 площею 1,6000 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_14 , за рахунок земель підсобного сільського господарства ТзОВ «Почаївська фабрика «Іква».

Рішенням Почаївської міської ради від 19.02.2014 № 1514 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення по зміні цільового призначення власної земельної ділянки із земель для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_13 гр. ОСОБА_12 на землі для будівництва та обслуговування житлового будинку» було затверджено проект землеустрою щодо відведення по зміні цільового призначення власної земельної ділянки із земель для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_13 , площею 1,6000 га. на земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_1 .

30 листопада 2013 року зареєстровано право власності на земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_1 за жителем м. Кременець ОСОБА_12 . ОСОБА_12 , на підставі договору дарування від 28.03.2014 № 373, що посвідчений приватним нотаріусом Ковтунович О.П., відчужив вказану земельну ділянку на користь ОСОБА_13 .

В подальшому право власності на вказану земельну ділянку було припинено у зв`язку із поділом об`єкта нерухомого майна, дата державної реєстрації погашення права власності: 19.02.2015р.

В результаті поділу земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_1 було утворено 16 нових земельних ділянок, які в подальшому ОСОБА_13 відчужено на користь відповідачів:

1)Земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_2 ;

дата державної реєстрації 19.03.2015; відповідно до договору купівлі-продажу від 19.03.2015 № 248 відчужено ОСОБА_1 ,;

2)Земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_3 ;

дата державної реєстрації 19.03.2015; відповідно до договору купівлі-продажу від 19.03.2015 № 249 відчужено ОСОБА_1 ;

3)Земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_4 ;

дата державної реєстрації 19.03.2015; відповідно до договору купівлі-продажу від 23.03.2015 № 259 відчужено ОСОБА_2 ;

4)Земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_5 ;

дата державної реєстрації 26.03.2015; відповідно до договору купівлі-продажу від 26.03.2015 № 295 відчужено ОСОБА_3 ;

5)Земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_6 ;

дата державної реєстрації 26.03.2015; відповідно до договору купівлі-продажу -

від 26.03.2015 № 296 відчужено ОСОБА_3 ;

6)Земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_7

дата державної реєстрації 26.03.2015; відповідно до договору купівлі-продажу від 26.03.2015 № 297 відчужено ОСОБА_4 ;

7)Земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_8

дата державної реєстрації 26.03.2015; відповідно до договору купівлі-продажу від 26.03.2015 № 298 відчужено ОСОБА_4 ;

8)Земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_9

дата державної реєстрації 28.03.2015; відповідно до договору купівлі-продажу від 28.03.2015 № 305 відчужено ОСОБА_5 ;

9)Земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_10

дата державної реєстрації 06.05.2015; відповідно до договору купівлі-продажу від 06.05.2015 № 451 відчужено ОСОБА_6 ;

10)Земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_11 ,

дата державної реєстрації 09.04.2015; відповідно до договору купівлі-продажу від 09.04.2015 № 369 відчужено ОСОБА_7 ;

11)Земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_12

дата державної реєстрації 09.04.2015; відповідно до договору купівлі-продажу від 09.04.2015 № 367 відчужено ОСОБА_8 ;

12)Земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_13

дата державної реєстрації 08.04.2015; відповідно до договору купівлі-продажу від 08.04.2015 № 355 відчужено ОСОБА_15 ;

13)Земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_14

дата державної реєстрації 06.04.2015; відповідно до договору купівлі-продажу від 06.04.2015 № 339 відчужено ОСОБА_10 ;

14)Земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_15

дата державної реєстрації 06.04.2015; відповідно до договору купівлі-продажу від 06.04.2015 № 340 відчужено ОСОБА_10 ;

15)Земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_16 ;

дата державної реєстрації 17.03.2015; відповідно до договору купівлі-продажу від 06.04.2015 № 231 відчужено ОСОБА_11 ;

16) Земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_17 ; дата державної реєстрації 17.03.2015; відповідно до договору купівлі-продажу від 06.04.2015 № 230 відчужено ОСОБА_11 .

Згідно вироку Кременецького районного суду Тернопільської області від 30 вересня 2016 року, ОСОБА_14 за частиною 1 статті 366 КК України (в редакції від 7 квітня 2011 року) виправдано, у зв`язку з відсутністю події злочину. ОСОБА_14 визнано винним у вчиненні злочинів передбачених частиною 1 статті 364, частиною 1 статті 366 КК України (в редакції від 18.04.2013 року) та призначено покарання: за частиною 1 статті 364 КК України ( в редакції 18.04.2013р.) - 2 роки обмеження волі з позбавленням права займати посади в органах державної влади, місцевого самоврядування на державних чи комунальних підприємствах, установах, організаціях, які пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки із штрафом 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить - 8 500 гривень; за частиною 1 статті 366 КК України - 1 рік 6 місяців обмеження волі з позбавленням права займати посади в органах державної влади, місцевого самоврядування на державних чи комунальних підприємствах, установах, організаціях, які пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1 рік 6 місяців. На підставі статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_14 остаточну міру покарання у 2 роки обмеження волі, з позбавленням права займати посади в органах державної влади, місцевого самоврядування на державних чи комунальних підприємствах, установах, організаціях, які пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки із штрафом 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 гривень.

Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 10 квітня 2017 року, вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 30 вересня 2016 року в частині засудження ОСОБА_14 за частиною 1 статті 364, частиною 1 статті 366 КК України (в редакції зі змінами від 18 квітня 2013 року) скасовано, звільнивши його від кримінальної відповідальності за вказаними статями, у зв`язку із закінченням строків давності і в цій частині дане кримінальне провадження щодо нього закрито. У даних судових рішеннях встановлено незаконність дій ОСОБА_14 по прийняттю рішення Почаївської міської ради від 27.11.2013 № 1411 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_13 гр. ОСОБА_12 ». встановлено, що Почаївська міська рада не приймала такого рішення.

Згідно ухвали Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 грудня 2015 року у справі № 601/2093/15-а, закрито провадження у даній справі, а також скасовані заходи забезпечення адміністративного позову, які були встановлені на підставі ухвали Кременецького районного суду Тернопільської області від 12 листопада 2015 року, а саме знято заборону на вчинення будь-яких дій із земельними ділянками з кадастровим номерами, зазначеними в даному позові.

Згідно ухвали Кременецького районного суду Тернопільської області від 13 січня 2015 року, звільнено ОСОБА_14 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 364, частиною 1 статті 366 КК України, у зв`язку із зміною обстановки та закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000190 від 09 квітня 2014 року.

Відповідно до частини першої статті 317 та частини першої статті 319 ЦК України власнику належить, зокрема, право на власний розсуд розпоряджатися своїм майном. Органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності (частина п`ята статті 60 вказаного Закону).

Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради(частина п`ята статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання (стаття 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Виключно на пленарних засіданнях сільської ради відповідно до закону приймаються рішення щодо відчуження комунального майна та вирішуються питання регулювання земельних відносин (пункти 30 і 34 статті 26 вказаного Закону).

Отже, у спірних правовідносинах повноваження щодо розпорядження спірними земельними ділянками як об`єктами права комунальної власності належали Почаївській міській раді.

Постановою апеляційного суду Тернопільської області від 10.04.2017 року, яка винесена за результатами перегляду вироку Кременецького районного суду Тернопільської області від 30 вересня 2016 року у справі № 601/2029/14-к за обвинуваченням Почаївського міського голови ОСОБА_14 , встановили, що набуття у власність ОСОБА_12 спірних земельних ділянок відбулось з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки 29 сесія Почаївської міської ради рішення про затвердження ОСОБА_12 проектів землеустрою, щодо відведення спірних земельних ділянок у власність 27 листопада 2013 року не приймала, а питання щодо відведення та передання у власність ОСОБА_12 спірних земельних ділянок не розглядалось.

Оскільки спірні земельна ділянка була набута ОСОБА_12 з комунальної власності на підставі рішення Почаївської міської ради №1411 від 27 листопада 2013 року, яке радою не приймалось, Почаївська міська рада від імені територіальної громади не вчинила дій, щодо розпорядження комунальним майном на підставі та у спосіб, передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», шляхом прийняття відповідного рішення на пленарному засіданні. Тому спірні земельні ділянки вибули з володіння зазначеної територіальної громади без вираження її волі.

Суд вважає, що відсутність спрямованого на відчуження майна рішення відповідного органу місцевого самоврядування (зокрема, його підроблення) означає, що власник волю на відчуження не виявляв. Після чого, 30 листопада 2013 року зареєстровано право власності на земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_1 за жителем м. Кременець - ОСОБА_12 .

ОСОБА_12 на підставі договору дарування від 28.03.2014 № 373, що посвідчений приватним нотаріусом Ковтунович О.П. відчужив вказану земельну ділянку на користь ОСОБА_13 .

В подальшому право власності на вказану земельну ділянку було припинено у зв`язку із поділом об`єкта нерухомого майна, дата державної реєстрації погашення права власності: 19.02.2015 року.

В результаті поділу земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_1 було утворено 16 нових земельних ділянок, які в подальшому ОСОБА_13 відчужено на користь відповідачів. Тобто, відповідачі купуючи дані земельні ділянки у ОСОБА_13 не знали та не могли знати, що особа у якої вони придбали майно не мала права на його відчуження.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_12 безвідплатно, по договору дарування, відчужив спірну земельну ділянку ОСОБА_13 .

Згідно статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно стаття 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (частина третя статті 388 ЦК України).

З огляду на дослідженні в судовому засіданні докази, Почаївська міська рада мала право на витребування земельних ділянок у відповідачів, оскільки, вони опинилися у особи, яка продала ці земельні ділянки за невідплатним договором (договором дарування), а відповідачі є добросовісними набувачами спірних земельних ділянок.

Прокурор вказує на поважність пропущення строку позовної давності, оскільки ОСОБА_14 на досудовому розслідуванні було пред`явлене обвинувачення, яке полягало у тому, що він незаконно відчужив 4 (чотири) земельні ділянки. Проте, судовими рішеннями встановлено факт, що ОСОБА_14 незаконно відчужив лише 3 (три) земельні ділянки. В частині пред`явленого обвинувачення ОСОБА_14 , щодо незаконного відчуження земельної ділянки користь ОСОБА_18 , ОСОБА_14 виправдано.

Дана обставина свідчить про те, що незважаючи на те, що прокурору було відомо про можливість порушення інтересів держави з боку ОСОБА_14 при відчуженні земельних ділянок, однак даний факт повинен бути перевіреним і встановленим судом і час кримінального провадження. І лише після того, як суд в порядку кримінального судочинства підтвердив факт незаконного надання 3 (трьох) земельних ділянок, не лише у прокурора, а й органу місцевого самоврядування виникли підстави для пред`явлення позову. Датою остаточного виявлення порушення інтересів держави прокурор вважає 30 вересня 2016 року - дата ухвалення вироку Кременецьким районним судом, оскільки саме цим вироком встановлено факт, що рішення Почаївської міської ради від 27.11.2013 № 1411 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_13 гр. ОСОБА_12 » приймалося не сесією міської ради.

Про необхідність захисту прав та інтересів держави в судовому порядку прокурору стало відомо лише у 2018 році, за результатами системного аналізу інформацій різних органів державної влади, установ та організацій, що підтверджують незаконне відведення у власність земель єдиним масивом поза волею їх власника. Почаївська міська рада на захист порушених прав держави до суду не зверталася, тому у прокурора виникло право на звернення до суду у зв`язку з бездіяльністю вказаного органу, незважаючи на те, що 06 вересня 2018 року Кременецькою місцевою прокуратурою надіслано лист Почаївській міській раді про необхідність здійснення судового захисту власних прав та інтересів.

З огляду на вказане, суд вважає необхідним зазначити слідуюче:

Згідно статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Статті 387 і 388 ЦК України не вказують на те, що приписи про позовну давність не застосовуються до правовідносин, врегульованих приписами вказаних статей, а стаття 268 цього кодексу не передбачає, що вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння належить до вимог, на які позовна давність не поширюється. Крім того, сутність вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння не виключає застосування до неї позовної давності.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 18 березня 2008 року в справі «Dacia S.R.L.» проти Молдови» (Dacia S.R.L. v. Moldova, заява № 3052/04) встановив, що припис Цивільного кодексу Молдови, згідно з яким позовна давність не поширювалася на позови державних організацій про повернення державного майна з незаконного володіння інших організацій чи громадян, сам по собі суперечить статті 6 Конвенції, оскільки у справі не було надано жодних аргументів на обґрунтування того, чому державні організації у цих випадках мають бути звільнені від обов`язку додержувати установлених строків давності, котрі б в аналогічних ситуаціях перешкодили розгляду позовів, поданих приватними особами чи компаніями. Це, на думку ЄСПЛ, потенційно може призводити до руйнування багатьох усталених правовідносин і надає дискримінаційну перевагу державі без будь-якої переконливої підстави (§ 76). ЄСПЛ констатував, що зміна правовідносин, які стали остаточними внаслідок спливу позовної давності або мали би стати остаточними, якби позовну давність було застосовано без дискримінації на користь держави, є несумісним із принципом правової визначеності (§ 77).

На віндикаційні позови держави та територіальних громад (в особі органів державної влади та місцевого самоврядування відповідно) поширюється загальна позовна давність. Для уникнення дискримінаційної переваги цих суб`єктів порівняно з іншими суб`єктами права вони мають нести ризик застосування наслідків спливу позовної давності для оскарження виданих ними правових актів.

Зміна правовідносин, які стали остаточними внаслідок спливу позовної давності або мали би стати остаточними, якби позовна давність була застосована без дискримінації на користь держави, є несумісною з принципом правової визначеності. (Постанова Великої палати Верховного суду від 17.10.2018 року справа № 362/44/17).

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (абзац 2 частини другої статті 45 ЦПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року).

Згідно висновку Великої палати Верховного суду від 17.10.2018 року (справа № 362/44/17)

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Вказаний висновок Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне конкретизувати: позовна давність починає обчислюватися з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, у таких випадках: 1) прокурор, який звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, довідався чи мав об`єктивну можливість довідатися (під час кримінального провадження, прокурорської перевірки тощо) про порушення або загрозу порушення таких інтересів чи про особу, яка їх порушила або може порушити, раніше, ніж орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; 2) прокурор звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави за відсутності відповідного органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту таких інтересів.

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

В судовому засіданні встановлено, що Почаївська міська рада у 2015 році зверталася до Кременецького районного суду Тернопільської області з позовом про скасування рішення № 1411 від 27.11.2013 року, але провадження по справі було закрито. Позивачу в цій справі було відомо про наявність спірних 16 земельних ділянок.

Суд вважає, що Кременецька місцева прокуратура та Почаївська міська рада дізналися про порушення права власності відповідної територіальної громади на спірні земельні ділянки ще у квітні 2014 р. початок 2015 року, оскільки були внесенні відомості ЄРДР за фактами вчинення службовими особами Почаївської міської ради зловживання службовим становищем і службового підроблення при наданні у приватну власність земельних ділянок, що підтверджено вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 30 вересня 2016 року та постановою апеляційного суду Тернопільської області 10 квітня 2017 року.

Суд вважає, що прокурором пропущений строк позовної давності та вважає безпідставними посилання прокурора про те, що йому стало відомо про порушення права Почаївської міської ради з дня винесення вироку Кременецьким районним судом Тернопільської області від 30.09.2016 року. Оскільки про порушення права прокурор мав можливість довідатися під час провадження досудового слідства. Наведені причини пропуску прокурором позовної давності, суд вважає неповажними, оскільки під час досудового слідства, прокурор мав право на пред`явлення вказаного позову, якщо вважав, що діями посадових осіб могла бути завдана шкода територіальній громаді міста Почаєва, але ним не скористався. Крім того, Почаївська міська рада також у 2015 році зверталася з позовом про скасування оспорюваного рішення.

Прокурор пред`явив позов після спливу позовної давності, застосування якої до позовних вимог просили відповідачі, та суд вважає неповажними наведенні причини пропуску позовної давності, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 256,267, 268, 317, 319, 187, 388 ЦК України, статтями 12, 76-80, 141, 265, 268, 274, 352 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові керівника Кременецької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Почаївської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , де треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про визнання незаконним рішення Почаївської міської ради від 27.11.2013 року № 1411 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в місті Почаїв по вулиці Фабрична гр. ОСОБА_12 та скасування його; витребування на користь держави в особі Почаївської міської ради Тернопільської області з незаконного володіння: ОСОБА_1 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_2 , дата державної реєстрації 19.03.2015 р., вартістю - 154 800 гривень; ОСОБА_1 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_3 , дата державної реєстрації 19.03.2015 р., вартістю - 154 800 гривень; ОСОБА_2 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_4 , дата державної реєстрації 19.03.2015 р., вартістю - 154 800 гривень; ОСОБА_3 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_5 , дата державної реєстрації 26.03.2015 р., вартістю - 154 800 гривень; ОСОБА_3 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_6 , дата державної реєстрації 26.03.2015 р., вартістю - 154 800 гривень; ОСОБА_4 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_7 , дата державної реєстрації 26.03.2015 р., вартістю - 154 800 гривень; ОСОБА_4 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_8 , дата державної реєстрації 26.03.2015 р., вартістю - 154 800 гривень; ОСОБА_5 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_9 , дата державної реєстрації 28.03.2015 р., вартістю - 154 800 гривень; ОСОБА_6 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_10 , дата державної реєстрації 06.05.2015 р., вартістю - 154 800 гривень; ОСОБА_7 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_11 , дата державної реєстрації 09.04.2015 р., вартістю - 154 800 гривень; ОСОБА_8 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_12 , дата державної реєстрації 09.04.2015 р., вартістю - 154 800 гривень; ОСОБА_15 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_13 , дата державної реєстрації 08.04.2015 р., вартістю - 154 800 гривень; ОСОБА_10 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_14 , дата державної реєстрації 06.04.2015 р., вартістю - 154 800 гривень; ОСОБА_10 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_15 , дата державної реєстрації 06.04.2015 р., вартістю - 154 800 гривень; ОСОБА_11 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_16 , дата державної реєстрації 17.03.2015 р., вартістю - 154 800 гривень; ОСОБА_11 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_17 , дата державної реєстрації 17.03.2015 р., вартістю - 154 800 гривень, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Кременецька місцева прокуратура в інтересах держави в особі Почаївської міської ради, юридична адреса: місто Кременець, вулиця Словацького, 6а, Тернопільська область.

Відповідач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_20 .

Відповідач: ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_21 .

Відповідач: ОСОБА_3 , жителька АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_22 .

Відповідач: ОСОБА_4 , жителька АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_23 .

Відповідач: ОСОБА_5 , жителька АДРЕСА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_24 .

Відповідач: ОСОБА_6 , жителька АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_25 .

Відповідач: ОСОБА_7 , житель АДРЕСА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_26 .

Відповідач: ОСОБА_8 , житель АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_27 .

Відповідач: ОСОБА_9 , жителька АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_10 , жителька АДРЕСА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_28 .

Відповідач: ОСОБА_11 , житель АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_29 .

Третя особа: ОСОБА_12 , житель АДРЕСА_4 .

Третя особа: ОСОБА_13 , житель АДРЕСА_12 .

Третя особа: ОСОБА_14 , житель АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення виготовлено 09 липня 2019 року.

Головуючий: