Справа № 203/4555/18
02 квітня 2019 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - Казака С.Ю.
при секретарі - Дикаленко А.В.
за участю представника позивача - ОСОБА_1
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,-
Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 14.06.2016 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, за яким останньому було передано кошти в сумі 145000 грн. На підтвердження цього відповідачем була надана розписка. Відповідно до умов договору відповідач повинен був повернути надані в позику кошти в строк до 21.07.2016 року. Однак, до теперішній час свої зобовязання не виконав та кошти не повернув. В звязку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідача суму боргу за договором позики в сумі 145000 грн. та понесені по справі судові витрати.
В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов та просив його задовольнити. Не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач в судове засіданні повторно не зявився, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.
В звязку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ч.1 ст.280 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.ст.3,6,11,525,627,629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договір, який є обовязковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди).
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до ч.1 та 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Статтею 545 ЦК України встановлено, що прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.
Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.
Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку.
У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 14.06.2016 року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивачем було передано відповідачу кошти в сумі 145000 грн.
На підтвердження укладання договору та передачі коштів, відповідачем було складено письмову розписку від 14.06.2016 року, копія якої долучена до позовної заяви та оригінал представлено представником позивача та оглянуто судом під час розгляду справи.
За умовами договору відповідач зобовязався повернути отримані в позику кошти в сумі 145000 грн. в строк до 21.07.2016 року.
Як зазначив позивач та не спростовано відповідачем, у вказаний строк на станом на теперішній час останній свої зобовязання не виконав та отримані в позику кошти не повернув, що підтверджується також наявністю у позивача оригіналу боргового документу (розписки).
З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість, доведеність належними доказами та необхідність задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики від 14.06.2016 року в сумі 145000 грн., у відповідності до ст.141 ЦПК України сплаченого судового збору в сумі 1450 грн., а всього 146450 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,6,11,202,207,525,545627,629,1046,1047 ЦК України, ст.ст.2,4,5,10, 11,12,76-81,141,211,223,258,259,263-268,280 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне рішення складено 03 квітня 2019 року.
Суддя С.Ю.Казак