Провадження №22-ц/812/1114/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 липня 2019 року м. Миколаїв

справа № 467/1684/16-ц

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова Артема Дмитровича, заінтересована особа: Арбузинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Кривіцької Жанни Олександрівни - на ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області, постановлену 22 квітня 2019 року під головуванням судді Явіци А.В. у приміщенні цього суду, повний текст якої складений цього ж дня,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою про визнання протиправними дій приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д. та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Скаржник зазначала, що 25 січня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим А.Д. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа № 467/1684/16-ц від 02 червня 2017 року, виданного Арбузинським районним судом Миколаївської області, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ощадний банк України» заборгованості в розмірі 177 297 грн. 65 коп.

На думку ОСОБА_1 , такі дії приватного виконавця є незаконними та порушують її і ОСОБА_2 права, оскільки ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10 грудня 2018 року у справі № 467/1684/16 задоволено скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України» визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Арбузинського РВ ДВС ГТУЮ в Миколаївській області щодо повернення виконавчого документу стягувачу. Скасовано постанову про повернення виконавчого документу стягувачу щодо виконання виконавчого листа від 02.06.2017 року по справі № 467/1684/16-ц виданого Арбузинським районним судом Миколаївської області. Зобов`язано Арбузинський РВ ДВС ГТУЮ в Миколаївській області розглянути питання щодо прийняття до виконання вищевказаного виконавчого документа.

На виконання даного рішення Арбузинським РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області 22 січня 2019 року прийнято постанову про відновлення виконавчого провадження. Проте стягувач ПАТ«Державний ощадний банк України» - не надав виконавчий документ до виконання органу, який виконував даний документ, а пред`явив його для виконання приватному виконавцю Баришнікову А.Д., який постановою від 25 січня 2019 року відкрив виконавче провадження. На думку ОСОБА_1 , такі дії приватного виконавця є направомірними, оскільки той повинен був перевірити автоматизовану систему виконавчих проваджень, та в разі наявності відкритого виконавчого провадження щодо даного виконавчого документа відмовити у відкриті провадження на підставі п. 10 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилаючись на викладене, просила визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 25 січня 2019 року неправомірними та скасувати цю постанову.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27 лютого 2019 року залучено до участі у справі у якості заінтересованої особи державного виконавця Арбузинського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області Абакумову О.А.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22 квітня 2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Кривіцька Ж.О. посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати ухвалу та ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу в повному обсязі. На думку апелянта, судом не враховано, що Закон України «Про виконавче провадження» не надає право приватному виконавцю прийняти до виконання виконавчий документ, який уже перебуває на виконанні у іншому органі державної виконавчої служби чи іншого приватного виконавця.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПАТ «Державний ощадний банк України» - адвокат Співак А.І. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Зазначає, що через невиконання Арбузинським РВ ДВС ГТУЮ у встановлений законом строк ухвали Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10 грудня 2018 року, яким було зобов`язано розглянути питання щодо прийняття до виконання виконавчого документа, виконавчий лист було пред`явлено стягувачем до примусового виконання до приватного виконавця. Про відсутність наміру пред`являти виконавчий лист до Арбузинського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області вони останнього письмово повідомили. На думку Банку, приватний виконавець Баришніков А.Д. правомірно виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, у межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відтак підстав для її скасування немає.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанці представник стягувача АТ «Державний ощадний банк» - адвокат Співак А.І. підтримав викладені у відзиві на апеляційну скаргу доводи та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були належними чином сповіщені, що підтверджується відповідними зворотними поштовими повідомленнями (а.с. 154, 166, 167).

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 лютого 2017 року Арбузинським районним судом Миколаївської області видано виконавчий лист у справі № 467/1684/16-ц про стягнення із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , солідарно, на користь ПАТ Державний ощадний банк України заборгованості за кредитним договором № 129 від 17 березня 2009 року в розмірі 177 297 грн. 65 коп.

05 липня 2017 року старшим державним виконавцем Арбузинського РВ ДВС ГТУЮ в Миколаївській області Абакумовою О.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом, а 29 жовтня 2018 року цим же державним виконавцем виконавчий лист було повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю купівельного попиту, після закінчення терміну реалізації арештованого майна промислового будинку.

Не погодившись із зазначеною постановою, стягувач 30 листопада 2018 року подав до Арбузинського районного суду Миколаївської області скаргу на такі дії державного виконавця, яка ухвалою цього ж суду від 10 грудня 2018 року була задоволена, постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 29 жовтня 2018 року було скасовано та зобов`язано Арбузинський РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області розглянути питання щодо прийняття виконавчого листа від 02 червня 2017 року по справі № 467/1684/16-ц, виданого Арбузинським районним судом Миколаївської області.

22 січня 2019 року державним виконавцем Арбузинського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області Абакумовою О.Ю. виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа було відновлене.

25 січня 2019 року стягувач звернув його до приватного виконавця Баришнікова А.Д., який своєю постановою цього ж дня відкрив виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 467/1684/16-ц, виданого 02 червня 2017 року Арбузинським районним судом Миколаївської області.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того оскаржувана постанова приватного виконавця Баришнікова А.Д. були прийнята правомірно, дії вчинені відповідно до закону, в межах повноважень приватного виконавця і право скаржника при цьому порушено не було.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців. Правовий статус та організація діяльності яких встановлюється Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 Закону України "Про виконавче провадження", крім рішень, зазначених у пунктах 1-11 даної статті.

Частиною 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

За положеннями ч.1,2 ст. 25 Закону України Про органи і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. А приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Тож, виходячи із зазначених правових норм, а також з огляду на те, що приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков А.Д. має право приймати виконавчі документи, місцем виконання яких є територія Миколаївської області, ураховуючи, місце реєстрації ОСОБА_1 та місце виконання виконавчого листа № 467/1684/16-ц, останній був пред`явлений стягувачем саме за місцем виконання, а як наслідок, повернути його на підставі п. 10 ч.4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження приватний виконавець не мав підстав.

Поданий для виконання виконавчий документ відповідає вимогам, визначеним статтею 4 Закону України "Про виконавче провадження", виконання рішення суду про стягнення кредитної заборгованості входить до компетенції приватного виконавця, визначеної статтею 5 Закону України "Про виконавче провадження", до заяви стягувача додано квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі, визначеному статтею 26 Закону України "Про виконавче провадження", відтак, підстави для відмови у прийнятті рішення про відкриття виконавчого провадження у приватного виконавця були відсутні.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби чи до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Частиною 5 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що за заявою стягувача виконавчий документ може бути передано від одного приватного виконавця іншому або відповідному органу державної виконавчої служби, або від органу державної виконавчої служби - приватному виконавцю; про передачу (прийняття до виконання) виконавчого документа виконавець виносить постанову.

Тобто, у сенсі положень даної норми Закону лише стягувачу належить право вибору пред`явлення виконавчого документа до виконання та лише за заявою стягувача допускається передача виконавчого документа для виконання іншому виконавцю, органу тощо; передача виконавчого документа без згоди стягувача є порушенням прав стягувача при примусовому виконанні (принцип диспозитвності).

Зазначені висновки відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17.

В даному випадку стягувач ПАТ "Державний ощадний банк України" подав виконавчий документ для виконання саме приватному виконавцю, заяв про передачу документа іншому виконавцю чи до органу державної виконавчої служби не подавав.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги щодо неправомірності дій приватного виконавця щодо винесення ним постанови про відкриття виконавчого провадження є необґрунтованими, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий В.В. Коломієць

Судді: О.О. Данилова

Н.О. Шаманська

_______________________________________________

Повний текст постанови складено 12 липня 2019 року