Провадження №2/521/910/19
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Граніна В.Л., при секретарі Кривошапкові Р.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся позивач з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В процесі розгляду справи позивач змінив позовні вимоги, та просив розглядати справу лише в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 10.09.2011 року сторони зареєстрували шлюб. В період шлюбу у сторін народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час сторони разом не проживають вже тривалий час, спільного господарства не ведуть, будь які сімейні та шлюбні відносини припинені. Також, позивач вказує, що з 2017 року відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їх спільної дитини, не приймає участі у її виховані, а тому він змушений звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.
23 січня 2019 року Малиновським районним судом м. Одеси було прийнято заочне рішення по вказаній справі, яким позовні вимоги задоволені. Однак, відповідачем було подано заяву про перегляд заочного рішення суду, яка була задоволена ухвалою суду від 17.07.2019 року, заочне рішення скасовано та призначено справу до нового розгляду.
Позивач приймав участь у судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Відповідач приймала участь у судовому засіданні разом з представником, позовні вимоги визнала частково, лише в частині розірвання шлюбу. Проти стягнення з неї аліментів на утримання дитини заперечувала, обґрунтовуючи тим, що вона надає фінансову допомогу на утримання дитини.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, вислухавши думку учасників процесу, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 10.09.2011 року між сторонами укладено шлюб, про що Довгинцівським відділом державної РАЦС Криворізського міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено актовий запис за №433 (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 ).
Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя, та сім`ю.
Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони вирішили прізвища після розірвання шлюбу залишити без змін.
Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, проживають за різними адресами, спільного господарства не ведуть, дитина проживає з позивачем. Тому, враховуючи згоду обох з сторін на розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині розірвання шлюбу.
Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд зазначає наступне.
В період шлюбу, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , у сторін народилась дитина, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 19.08.2014 року.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В контексті даної статті батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Матеріальне утримання дітей це обов`язок батьків.
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правом кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.
Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
17 травня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон № 2037-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів».
Закон набрав чинності 08.07.2017 року. Відповідно до частини 3 ст. 181 СК України (у редакції зі змінами від 08.07.2017 року), за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька. яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача, щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати надходження позовної заяви. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказує, що відповідач жодним чином не надавала фінансової допомоги на утримання дитини до прийняття заочного рішення по цій справі, яке було переглянуто та скасовано. Вказаним рішенням було стягнуто аліменти з відповідача, яке підлягає негайному виконанню. На підтвердження даного факту позивачем було надано виписки з його банківських рахунків.
Відповідач у судовому засіданні підтвердила, що вона в період з 06.10.2018 року по 14.03.2019 року приймала участь у Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської області. Вона не заперечувала, щоб дитина мешкала разом з батьком, однак не погоджується про стягнення з неї аліментів на утримання дитини, оскільки добровільно надає матеріальну допомогу, приймає участь у виховані дитини.
Визначаючи розмір аліментів, суд враховує норми ст. 182 СК України, а саме стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне забезпечення платника аліментів; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна; інші обставини. що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 5 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Також, це встановлено ч. 5 ст. 183 СК України.
Таким чином, суд враховує той факт, що вимоги позивача стосовно розміру аліментів є мінімальними та можуть бути стягнуті на підставі судового наказу, однак, у зв`язку з розглядом в рамках однієї справи позовних вимог про розірвання та стягнення аліментів, позивач звернувся до суду в рамках позовного провадження.
Отже, матеріалами справи встановлено та сторонами підтверджено у судовому засіданні, що дитина мешкає разом з батьком, знаходиться на його утримані, а тому у суду наявні усі підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів.
Згідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи, що позовна заява про стягнення аліментів була подана 08.10.2018 року, тому аліменти підлягають сплаті саме з цієї дати.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки сторони є учасниками бойових дій та враховуючи вимоги ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає судові витрати у розмірі 1 409 (одна тисяча чотириста дев`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок компенсувати за рахунок держави.
Витрати при оформлені розірвання шлюбу в органах РАЦС у розмірі 17 гривень суд вважає покласти на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 161, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 ) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 10.09.2011 року Довгинцівським відділом державної РАЦС Криворізського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис за №433 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ), між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати.
Прізвища сторін після розірвання шлюбу залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 витрати при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС у розмірі 17 (сімнадцять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_4 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача, щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з дати надходження позовної заяви, а саме з 08.10.2018 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Судові витрати у розмірі 1 409 (одна тисяча чотириста дев`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок компенсувати за рахунок держави.
Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги через Малиновський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Головуючий