Номер провадження: 22-ц/813/256/19
Головуючий у першій інстанції Бойчук А.Ю
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач- ОСОБА_2

відповідач-Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест»

третя особа-Державний реєстратор Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області Іванов Ігор Володимирович

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 липня 2018 року у складі судді Бойчука А.Ю.,

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК «Алькор Інвест», за участю третьої особи Державного реєстратора Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області Іванова І.В. про скасування державної реєстрації права власності ТОВ «ФК «Алькор Інвест» на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; поновлення державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на вказану квартиру.

24.07.2018 позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом встановлення заборони ТОВ «ФК «Алькор Інвест» та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження нерухомого майна, а саме: квартири НОМЕР_1, загальною площею 71,3 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що 20.09.2007 між ним та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено іпотечний договір, за умовами якого позивач передав в іпотеку квартиру НОМЕР_1, загальною площею 71,3 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Державним реєстратором Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області Івановим І.В. внесено запис до Державного реєстру речових прав на підставі його рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Новим власником вказаної квартири зазначено ТОВ «ФК «Алькор Інвест». Заявник вважає, що існує загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову, оскільки право власності на квартиру уже зареєстроване та належить ТОВ «ФК «Алькор Інвест» і у будь-який момент вони можуть вчинити дії щодо відчуження нерухомого майна на користь інших осіб, що значно ускладнить вирішення спору.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 липня 2018 року заяву про забезпечення позову задоволено. Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «ФК «Алькор Інвест» або її представникам здавати в оренду, вселяти будь-яких осіб у квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Заборонено ТОВ «ФК «Алькор Інвест» або її представникам перешкоджати в користуванні ОСОБА_2 квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Зобов'язано ТОВ «ФК «Алькор Інвест» поновити вільний доступ ОСОБА_2 до квартири, яка знаходиться за вказаною адресою.

Не погодившись з ухвалою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач знятий з реєстрації місця проживання в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 в порядку п.26 Постанови КМУ №207 від 02.03.2016, а тому не має права користуватися вказаним нерухомим майном. Позивач добровільно звільнив квартиру та між сторонами досягнуто домовленості про тимчасовий доступ позивача до його особистих речей. Вказане підтверджується розпискою позивача, відповідно до якої він та його мати зобов'язалися добровільно звільнити квартиру. Позивач не надав суду доказів на підтвердження існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого судового рішення суду. Позивачем не доведено обставин та фактів, які б свідчили про умисні дії відповідача щодо силового захоплення квартири. В оскаржуваній ухвалі судом не наведено мотивів прийняття даної ухвали та не зазначено про докази, що вказують на необхідність такого забезпечення. В порушення вимог ЦПК судом не вказано яким чином у випадку не забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін з посиланням на те, що 26.06.2018 невідома особа здійснила спробу потрапити до його квартири вказавши на те, що є представником відповідача, який є власником квартири. Позивачу стало відомо, що Державним реєстратором Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області Івановим І.В. внесено запис до Державного реєстру речових прав на підставі його рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та новим власником вказаної квартири зазначено ТОВ «ФК «Алькор Інвест». 18.07.2018 не зважаючи на те, що було відкрито провадження у даній справі та забезпечено позов, відповідач силоміць, силовим шляхом зламав замок до квартири та фактично виселив позивача. За даним фактом позивач звернувся з заявою про порушення кримінального провадження. Того ж дня у вечірній час, коли позивач повернувся до квартири, його чекали озброєні представники відповідача та під натиском погроз примусили позивача написати розписку про його звільнення з квартири. З цього приводу позивач 21.07.2018 звернувся з заявою до Приморського райвідділу поліції. Позивач також зазначив, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2018 року позов ОСОБА_2 до ТОВ «ФК «Алькор Інвест», за участю третьої особи Державного реєстратора Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області Іванова І.В. про скасування державної реєстрації права власності на квартиру та поновлення державної реєстрації права власності задоволено. Отже, скасування оскаржуваної ухвали може ускладнити або взагалі унеможливить виконання рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, представників позивача та відповідача, дослідивши доводи наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.1,3 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забезпечується встановленням обов'язку вчинити певні дії.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Згідно з п. 4 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу скасування державної реєстрації права власності на квартиру, та поновлення державної реєстрації права власності позивача на вказане нерухоме майно.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, квартири загальною площею 71,7 житлова площа 39,2 кв.м., опис 3-х кімнатна квартира, за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві приватної власності ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест».

Зміст позовних вимог свідчить про те, що між сторонами виник спір з приводу вищевказаної квартири, і вимоги позивача у разі їх задоволення судом, передбачають поновлення його прав власника та неможливість користування ним третіми особами.

Зважаючи на такі обставини, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, та забезпечив позов у визначений спосіб.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що на час постановлення ухвали у суду були підстави для забезпечення позову, і доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Після набрання законної сили рішенням по суті справи, відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест» залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25.03.2019.

Головуючий:

Судді: