Справа № 127/2-3408/2010
Провадження № 22-ц/801/476/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 рокуСправа № 127/2-3408/2010м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Оніщука В.В (суддя-доповідач),

суддів: Копаничук С.Г., Медвецького С.К.,

з участю секретаря судового засідання Богацької О.М.,

учасники справи:

заявник: ОСОБА_3,

заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» в особі регіонального відділення у м. Вінниці, відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26 грудня 2018 року, постановлену у складі судді Сичука М.М. о 14:31 год. в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області,

встановив:

У вересні 2018 року ОСОБА_3 звернувся в суд із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Заява мотивована тим, що рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 13.12.2010 року в цивільній справі № 2-3408-2010 провадження № 22-6596 позов ПАТ «ОТП Банк» задоволено і стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОТП Банк» суму заборгованості за кредитним договором № СМ-В00/011/2005 від 28.12.2005 року в розмірі 313767,86 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту за курсом НБУ станом на 21.08.2010 року складає 2475722,55 грн. і штрафні санкції в сумі 159013,29 грн. та суму заборгованості за кредитним договором № CM-SMEB00/118/2007 від 21.05.2007 року в розмірі 410910,51 доларів США що в еквіваленті на національну валюту за курсом НБУ станом на 21.08.2010 року складає 3242207,20 грн. і штрафні санкції в сумі 153771,22 грн.

За заявою ПАТ «ОТП Банк» на підставі виконавчого листа № 2-3408-2010, виданого 25.01.2011 року підрозділом примусового виконання рішень Вінницького обласного управління юстиції відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання вищезазначеного рішення суду за № 24392595.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було звернуто стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_3, а саме 447/5000 частин нежитлової будівлі, які являють собою приміщення з № 157 по № 182, загальною площею 1170,00 кв., розташованих на 3-му поверсі в буд. 34 по вул. Лебединського в м. Вінниці. В ході здійснення виконавчих дій державним виконавцем було призначено незалежного експерта для визначення ринкової вартості нерухомого майна.

Для здійснення подальшої реалізації нерухомого майна належного ОСОБА_3, а саме 447/5000 частин нежитлової будівлі, загальною площею 1170,00 кв., розташованих в буд. 34 по вул. Лебединського в м. Вінниці, державним виконавцем було передано встановлений законом пакет документів до ДП «СЕТАМ» для організації та проведення відкритих електронних торгів з реалізації арештованого майна в порядку визначеному Міністерством юстиції України.

Відповідно до протоколів ДП «СЕТАМ», які містяться в матеріалах виконавчого провадження, зазначене майно не було реалізовано із врахуванням першої та повторної уцінки, у звязку із відсутністю купівельного попиту.

Державний виконавець листом № 284/02.1-25/8 від 15.01.2018 року запропонував стягувачу ПАТ «ОТП Банк» в порядку ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження» вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна за ціною третіх торгів 5 077 800,00 грн., яка зазначена в протоколі ДП «СЕТАМ» 286210, та повідомити про прийняте рішення протягом 10-ти днів з дня отримання повідомлення.

Однак, ПАТ «ОТП Банк» залишив дане повідомлення без відповіді та проігнорував його.

На думку ОСОБА_3 в рамках виконавчого провадження склалися обставини, коли ПАТ «ОТП Банк» відмовився від добросовісного виконання рішення в порядку примусового виконання рішення у формі відсутності згоди на прийняття у власність іпотечного майна на суму 5 077800,00 грн., а тому боржник вважає, що виконавчий лист № 2-3408-2010, виданий 25.01.2011 року, не підлягає виконанню в частині стягнення з позивача 5 077 800,00 грн. з підстав часткової відсутності обовязку боржника в звязку з наслідками процедури реалізації, які призвели до припинення матеріально - правового обовязку боржника.

У заяві ОСОБА_3 просив суд визнати виконавчий лист 2-3408/2010 виданий 25.01.2011 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення із заявника 5077800 грн..

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 грудня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_3, заінтересовані особи: відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» в особі регіонального відділення в м. Вінниці про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_3, суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що рішенням суду стягнуто кошти з відповідача, що не виключає можливості виконання рішення суду як за рахунок іпотечного майна, так і за рахунок іншого належного боржнику майна, а тому не має підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу вказуючи, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі боржник зазначає, що стягувач відмовився від прийняття у власність нерухомого майна, чим фактично відмовився від примусового виконання судового рішення на суму 5 077800 грн., і ця відмова залишилась поза увагою суду, належною правовою оцінкою та відображенням її в оскаржуваній ухвалі.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26 грудня 2018 року скасувати та визнати виконавчий лист №2-3408/2010 виданий 25.01.2011 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення із заявника 5077800 грн.

22 лютого 2019 року АТ «ОТП Банк» подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та суперечать змісту ч. 7 ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження», та ч. 2 статті 432 ЦПК України, якою визначено перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Також стягувач вказує, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та просить апеляційну скарги залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні представник АТ «ОТП Банк» апеляційну скаргу не визнав, вказавши на її безпідставність та законність і обгрунтованість ухвали суду.

ОСОБА_3 в судове засідання, призначене на 28.03.2019 року не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, а тому згідно вимог ч.2 ст.372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

При цьому суд звертає увагу на те, що судове засідання у справі двічі відкладалось з підстав відсутності відомостей про належне повідомлення особи, яка подала апеляційну скаргу, а саме ОСОБА_3, і подальше відкладення розгляду справи призведе до порушення, передбачених ст. 371 ЦПК України строків розгляду апеляційної скарги.

Представник Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, при цьому надав заяву про розгляд справи у відсутність представника.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вищевказаним вимогам закону відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 13.12.2010 року в цивільній справі № 2-3408-2010 позов ПАТ «ОТП Банк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОТП Банк» суму заборгованості за кредитним договором № СМ-В00/011/2005 від 28.12.2005 року в розмірі 313 767,86 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту за курсом НБУ станом на 21.08.2010 року складає 2 475 722,55 грн. і штрафні санкції в сумі 159 013,29 грн. та суму заборгованості за кредитним договором № CM-SMEB00/118/2007 від 21.05.2007 року в розмірі 410 910,51 доларів США що в еквіваленті на національну валюту за курсом НБУ станом на 21.08.2010 року складає 3 242 207,20 грн. і штрафні санкції в сумі 153 771,22 грн.

За заявою ПАТ «ОТП Банк» на підставі виконавчого листа № 2-3408-2010, виданого 25.01.2011 року, підрозділом примусового виконання рішень Вінницького обласного управління юстиції 07.02.2011 року відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання вищезазначеного рішення суду за № 24392595.

03.02.2011 року ПАТ «ОТП Банк» звернулось до державного виконавця із заявою, в якій посилаючись на наявність договорів забезпечення (іпотеки), просив при здійсненні примусового виконання рішення суду в першу чергу звернути стягнення на майно, що складає предмет іпотеки.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було звернуто стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_3, а саме 447/5000 частин нежитлової будівлі, які являють собою приміщення з № 157 по № 182, загальною площею 1170,00 кв., розташованих на 3-му поверсі в буд. 34 по вул. Лебединського в м. Вінниці. В ході здійснення виконавчих дій державним виконавцем було призначено незалежного експерта для визначення ринкової вартості нерухомого майна.

Згідно звіту ТОВ «Експертно-консалтинговий центр» від 26.04.2017 року, вартість 447/500 частин нежитлової будівлі, загальною площею 1 70,00 кв., буд. 34 по вул. Лебединського в м. Вінниці становить 7254000,00 грн. без врахування ПДВ.

Для здійснення подальшої реалізації нерухомого майна належного ОСОБА_3, а саме 447/5000 частин нежитлової будівлі, загальною площею 1170,00 кв., розташованих в буд. 34 по вул. Лебединського в м. Вінниці, державним виконавцем було передано встановлений законом пакет документів до ДП «СЕТАМ» для організації та проведення відкритих електронних торгів з реалізації арештованого майна в порядку визначеному Міністерством юстиції України.

Вищезазначене майно не було реалізовано із врахуванням першої та повторної уцінки, у звязку із відсутністю купівельного попиту.

Державний виконавець листом № 284/02.1-25/8 15.01.2018 року запропонував стягувачу ПАТ «ОТП Банк» в порядку ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження» вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна за ціною третіх торгів 5077800,00 грн., яка зазначена в протоколі ДП «СЕТАМ» 286210, та повідомити про прийняте рішення протягом 10-ти днів з дня отримання повідомлення.

На вказаний лист державного виконавця ПАТ «ОТП Банк» відповіді не надало.

Частинами 6 та 7 статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання.

За змістом вищевказаних норм Закону наслідками не реалізації за результатами прилюдних торгів нерухомого майна є: зняття арешту з такого майна та повернення його боржнику; повернення виконавчого листа стягувачу без виконання, тільки за умови відсутності у боржника іншого майна.

Отже, положення ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» не містять імперативного обовязку для стягувача залишити за собою нереалізоване майно в рахунок погашення заборгованості. При цьому, відмова від отримання цього майна в рахунок погашення боргу не є підставою для припинення виконання судового рішення за умови наявності у боржника іншого майна.

Тобто, відмова стягувача від отримання у власність майна, що було предметом примусового продажу, не свідчить про виконання рішення суду чи відмову стягувача від примусового виконання судового рішення.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України 2004 року однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

За статтею 10 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

У прецедентній практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на значенні своєчасного виконання рішень суду для захисту прав та свобод людини і громадянина, зауважуючи, що виконання судових рішень є невід'ємною частиною цивільного процесу, a несвоєчасне виконання судових рішень є таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції, і є порушенням права на суд. Так, у справі Хорнсбі проти Греції ЄСПЛ зауважив, що право на суд стало б ілюзорним, якщо б правова система держави дозволяла, щоб кінцеве та обов'язкове рішення суду залишалося невиконаним, що завдавало б шкоду одній зі сторін. Виконання рішень, ухвалених будь-яким судом, необхідно розглядати як невід'ємну частину «судового розгляду» для цілей статті 6 Конвенції. Така позиція ЄСПЛ підтримувалася судом також і у рішеннях Савіцький проти України, Кайсина та інші проти України заява № 46144/99, ОСОБА_5 проти Італії заява № 22774/93, Ромашов проти України, Дубенко проти України, Вассерман проти Росії, Малиновський проти Росії, Гіззатова проти Росії та ін.

Відповідно до частини 2 статті 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Встановивши, що виконавчий лист виданий на підставі рішення Апеляційного суду Вінницької області від 13 грудня 2010 року, яке набрало законної сили та не скасоване, рішення підлягає примусовому виконанню, та на даний час не виконано, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню відповідно до положень частини другої статті 432 ЦПК України.

Рішення суду може бути виконано за рахунок іншого майна боржника, обсяг якого підлягає встановленню державним виконавцем у спосіб визначений ЗУ «Про виконавче провадження».

Твердження скаржника про те, що АТ «ОТП Банк» відмовившись від прийняття у власність нерухомого майна, фактично відмовилось від примусового виконання судового рішення на суму 5 077800 грн. не заслуговують на увагу, оскільки такі доводи суперечать змісту положень ЗУ «Про виконавче провадження» та ЦПК України.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги в своїй сукупності зводяться до переоцінки доказів та власного тлумачення характеру спірних правовідносин.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, доводами скарги не спростовується, суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у звязку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то понесені судові витрати покладаються на учасника справи, який звернувся з апеляційною скаргою.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суд Вінницької області від 26 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_2

Судді /підпис/ ОСОБА_6

/підпис/ ОСОБА_7

Згідно із оригіналом:

Головуючий В.В. Оніщук