ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1207/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О.І. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., П`єнти І.В.,

секретар судового засідання Журбіцький В.О.,

з участю: представника ОСОБА_1 . ОСОБА_2 ,

представника ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області Коруняк Л.В.,

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/13979/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 березня 2019 року (суддя Мазурок О.В., повне судове рішення складено 09 квітня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Лісовогринівецька сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, ОСОБА_3 , про визнання права власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

20 липня 2017 року ОСОБА_5 , звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що він є власником земельної ділянки загальною площею 0,1230 га кадастровий номер НОМЕР_1 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка набута у власність на підставі договору купівлі-продажу від 14 травня 2010 року. Його земельна ділянка межує із земельною ділянкою ОСОБА_1

24 лютого 2017 року він подав заяву до відділу у Хмельницькому районні Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про внесення відомостей до Державного земельного кадастру стосовно належної йому земельної ділянки. 06 березня 2017 року отримав рішення №РВ-017 про відмову у внесені відомостей з підстав знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

При зверненні до ФОП ОСОБА_6 з питання розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки 19 травня 2017 року отримав повідомлення, що при проведенні землевпорядних робіт було виявлено накладання на належну йому земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 іншої земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 в ході реалізації її права на належне оформлення земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 зобов`язана була погодити межі з ним як із суміжними землевласником, однак цього не зробила і технічна документація була оформлена із захопленням частини належної йому земельної ділянки.

Тому, позивач просив: визнати за ним право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1230 га в межах згідно з планом, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_1 , у розмірах та відповідно до плану такої ділянки, який міститься у державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 , виданому 14 травня 2010 року управлінням Держгеокадастру у Хмельницькому районі Хмельницької області; зобов`язати відділ у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницької області в межах повноважень вчинити дії щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки та скасування запису з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2 , що належить відповідачці ОСОБА_1

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 березня 2019 року в позові відмовлено.

ОСОБА_5 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Суд не взяв до уваги, що відповідно до ч. 6 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» підставами для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є невідповідність поданих документів вимогам законодавства, знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Суд відмовив у задоволенні його заяви про зміну предмета позову, чим порушив право на обрання необхідного способу захисту порушеного права. Фактично суд першої інстанції не вирішив спір по суті. Крім того, в порушення вимог ст. 200 ЦПК України, ігноруючи його думку щодо перенесення розгляду справи з метою реалізації права на укладення мирової угоди або залишення заяви без розгляду, провів розгляд справи по суті та ухвалив негативне рішення.

У засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 і третіх осіб визнали апеляційну скаргу необґрунтованою у повному обсязі.

Інші учасники справи не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14 травня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Романішиним Я.О., набув у власність земельну ділянку загальною площею 0,1230 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 , в межах згідно з планом, розташовану за адресою АДРЕСА_1 .

Земельна ділянка позивача межує із земельними ділянками ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і землями загального користування.

Відповідачка ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,2420 га у с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області кадастровий номер НОМЕР_2 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

24 лютого 2017 року ОСОБА_5 звернувся до відділу у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою про внесення відомостей про його земельну ділянку до Державного земельного кадастру (реєстраційний №017).

Рішенням Державного кадастрового реєстратора №РВ-017 від 06 березня 2017 року у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку позивача було відмовлено з підстав знаходження в її межах іншої земельної ділянки або її частини, а саме перетин із земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_2 , площа співпадіння 53,51%.

28 квітня 2017 року ОСОБА_5 отримав відповідь відділу у Хмельницькому районні Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про неможливість надання витягу про земельну ділянку у зв`язку з відсутністю у Державному земельному кадастрі відомостей про належну йому земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 .

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Відмову в позові суд першої інстанції фактично мотивував безпідставністю вимог, неналежністю та неефективністю обраного позивачем способу захисту.

Такий висновок суду відповідає встановленим обставинам і вимогам

закону.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Метою подання цього позову є усунення невизначеності у взаємовідносинах суб`єктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню.

Захист цивільного права у спосіб його визнання не вносить змін до існуючих правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку зареєстровано у встановленому законом порядку і ніким не оспорюється, документи про право власності не втрачені.

Тому, правових підстав для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку відповідно до ст. 392 ЦК України немає.

В силу ч. 1, ч. 3 і ч. 9 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

За змістом ч. 1 ст. 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до п. 1 ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» (далі - Закон) відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками.

Згідно з п. 10 ст. 24 цього Закону державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника.

На підставі ч.ч. 3-5 ст. 37 Закону виправлення технічних помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок наявності технічних помилок у документах, на підставі яких були внесені такі відомості, здійснюється після виправлення помилок у зазначених документах.

Виправлення інших помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою, оцінки земель, здійснюється після внесення змін до такої документації.

Виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду.

Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Частиною 2 ст. 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів (ч. 3 ст. 152 ЗК України).

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондує зі способами захисту права - саме заходами, які прямо передбачені законом з метою припинення оспорювання або порушення суб`єктивних цивільних прав та (або) усунення наслідків такого порушення.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Обраний спосіб захисту цивільного права має призводити до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Якщо таке право чи інтерес мають бути захищені лише певним способом, а той, який обрав позивач, може бути використаний для захисту інших прав або інтересів, а не тих, за захистом яких позивач звернувся до суду, суд визнає обраний позивачем спосіб захисту неналежним і відмовляє у позові.

У тому ж випадку, якщо заявлена позовна вимога взагалі не може бути використана для захисту будь-якого права чи інтересу, оскільки незалежно від доводів сторін спору суд не може її задовольнити, така вимога не може розглядатися як спосіб захисту.

Наведений правовий висновок, висловлений у пункті 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №331/6927/16-ц апеляційний суд враховує на підставі ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

З урахуванням наведених вище норм права, правомірність проведення державної реєстрації земельної ділянки є наслідком формування земельної ділянки як окремого об`єкта і залежить від законності документів, на підставі яких вона проводиться.

Із позовної заяви ОСОБА_5 вбачається, що він обґрунтовує свої позовні вимоги наявністю у нього права власності на земельну ділянку, яке порушене неправомірними діями ОСОБА_1 . Позивач вважає, що оформлення технічної документації без погодження меж із суміжними землекористувачами призвело до перетину земельних ділянок і фактичного використання відповідачкою частини належної йому земельної ділянки.

При цьому ОСОБА_5 не оспорює права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, документи та/або рішення уповноважених органів, на підставі яких було сформовано земельну ділянку у розмірі, конфігурації та за місцем розташування, присвоєно кадастровий номер і проведено державну реєстрацію права власності за відповідачкою.

А тому, обраний позивачем спосіб захисту, не матиме наслідком захисту його прав на земельну ділянку, оскільки не вплине на чинність права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, не призведе до можливості зареєструвати належну йому земельну ділянку у Державному земельному кадастрі відповідно до плану у державному акті та до припинення фактичного використання відповідачкою частини земельної ділянки, належної ОСОБА_5 .

Крім того, при пред`явленні вимоги про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, управління не є відповідачем у цьому спорі.

Доводи апеляційної скарги про те, що скасування державної реєстрації земельної ділянки може бути підставою для скасування речового права на неї, є безпідставними.

Посилання позивача на порушення судом його права на обрання необхідного способу захисту порушеного права у зв`язку з відмовою у прийнятті заяви про зміну предмета позову не ґрунтується на законі.

Всупереч вимогам ст. 49 ЦПК України така заява була подана ОСОБА_5 на стадії судового розгляду справи.

Із змісту приєднаної до справи копії заяви про уточнення позовних вимог (т.2, а.с.130-132) вбачається, що матеріально-правова вимога позивача до відповідачки ОСОБА_1 залишилась незмінною.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Процесуальних порушень, які б були підставою для скасування рішення, судом не допущено.

Рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 липня 2019 року.

Суддя-доповідач /підпис/ О.І. Талалай

Суддя /підпис/ А.П. Корніюк

Суддя /підпис/ І.В. П`єнта

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай