Справа № 201/3570/19
Провадження № 2/201/2037/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,

В С Т А Н О В И В :

26.03.2019р. ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трьох років (а.с.№2-3).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 01.04.2019р. позовна заява прийнята до розгляду, провадження відкрито і призначений розгляд справи порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.№11).

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 18.04.2015р., від якого сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. З грудня 2018р. сторони стали проживати окремо, спільне господарство сторони не ведуть, дружніх стосунків не підтримують, бюджет ведуть окремо. 18.02.2019р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області було видано судовий наказ, згідно якого було стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі ј частки від усіх його доходів. Позивачка працює викладачем кафедри кримінального процесу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, винаймає житло, де мешкає з дитиною. Відповідач офіційно працевлаштований та отримає заробітну плату в розмірі 14 000грн., у власності має квартиру в м АДРЕСА_1 Новомосковську Дніпропетровської області та авто Toyota corolla 2011р.в. Окрім аліментів, стягнутих за судовим наказом на утримання їхньої дитини, нікому аліментів не сплачує. У зв`язку з чим, просила стягнути з відповідача на її утримання ј частки з усіх видів його заробітку до досягнення їхньої доньки трьох років.

Відповідач 11.06.2019р. надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що 18.04.2015р. він уклав шлюб з позивачкою, ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася дитина - ОСОБА_4 . Дійсно, з грудня 2018р. сторони не проживають однією сім`єю. 28.02.2019р. рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області шлюб між сторонами розірвано. Відповідач сплачує аліменти на утримання їхньої доньки відповідно до судового наказу, та не має заборгованості. Позивачка працює та має доход, який суттєво перевищує встановлений на 2019р. прожитковий мінімум доходів громадян та може забезпечити свої власні потреби. Відповідач працює в ГУНП у Дніпропетровській області та відповідно до наказу №149 о/с від 06.05.2019р. його призначено на посаду старшого слідчого СВ Дніпропетровського РВП ДВП з посадовим окладом 2 500грн., з того часу умови його праці змінилися в бік зменшення розміру оплати праці. Крім того, 09.01.2019р. (після розлучення) позивачка продала авто Hyundai Accent 2017р. випуску за 205 041грн. та розпорядилась цими коштами, до речі вони були задекларовані позивачкою.

Позивачка 26.06.2019р. надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а справу розглядати за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами. Зазначила, що відповідач, окрім аліментів стягнутих за судовим наказом, коштів на утримання її та дитини не надає. Позивачка разом із дитиною винаймає кімнату у гуртожитку, дитина відвідує дитячий садочок, гуртки та курси, усі витрати сплачує позивачка за свої кошти. У зв`язку з цим витрати позивачки перевищують її доходи (а.с.№36).

Відповідач в наданій до суду 26.06.2019р. заяві позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів на дружину в розмірі 1/15 частини, оскільки дохід позивачки значно перевищує дохід відповідача. Просив розглянути справу за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами (а.с.№ 55).

З урахуванням поданих сторонами суду заяв, враховуючи положення ст. 223, до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відносно них, об`єктивно оцінивши докази за правилами ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 18.04.2015р., який зареєстрований Красногвардійським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 326 (а.с.№4).

Від шлюбу сторони мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 16.12.2016р. Жовтневим відділом ДРАЦС ДМУЮ, актовий запис № 2102 (а.с.№5).

Сторони проживають окремо з грудня 2018р., відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини в добровільному порядку не надає і заперечень цьому відповідачем не надано.

Малолітня донька мешкає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї та прописку (а.с.№6).

Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019р.» прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2019р. - 1921 гривня, з 1 липня - 2007 гривень, з 1 грудня - 2102 гривні.

Позивачка працює викладачем у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, згідно довідки про доходи №577 за шість місяців (з жовтня 2018р. по березень 2019р.) отримала доходів на суму 94 664грн.67 коп., з яких утримано внески до фондів та податки в розмірі 18 459грн.61коп. (а.с.№19). Отже середньомісячний дохід позивачки складає 12 700грн. 84коп. (94 664грн.67коп.-18 459грн.61коп.:6).

Також позивачка до досягнення дитиною трьох років, відповідно до ЗУ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» отримує щомісячно одноразову допомогу при народження дитини в розмірі 860 грн.

Відповідач працює на посаді старшого слідчого відділення Дніпровського РВП Дніпропетровського ВП, відповідно наданої довідки №944 від 11.06.2019р. за чотири місяці (з лютого по травень 2019р.) отримав доходів на суму 57 336грн.16коп., з яких утримано податків та інших зобов`язань на суму 11 180грн.55коп. (ас. №58).

Також згідно вищенаведеної довідки про доходи №944 від 11.06.2019р., яка надана відповідачем, на підставі судового наказу №183/547/19 від 18.02.2019р. з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі ј частини від заробітку відповідача, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не біліше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, що складає за чотири місяця (з лютого по травень 2019р.) 11 480грн.49коп., тобто середньомісячна сума аліментів, що стягується з відповідача на користь позивачки на утримання дитини дорівнює 2 869грн.37коп. (а.с. №58, 59, 60).

Отже, після сплати аліментів середньомісячний дохід боржника складає 11 464грн.67коп. (57 336грн.16коп. - 11 180грн.55коп. 11 480грн.49коп. : 4).

З огляду на те, що місячний дохід позивачки у шість разі перевищує прожитковий мінімум для працездатних осіб, дохід позивачки разом з отриманими коштами на дитину (12 700грн. 84коп. + 2 869грн.37коп. = 15 570грн. 21коп.) перевищує дохід відповідача, та з урахуванням того, що відповідач частково визнав позовні вимоги, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/15 частини його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (включно).

В іншій частині позовних вимог позивачки слід відмовити, у зв`язку з відсутністю в позовній заяві обґрунтування необхідності стягнення з відповідача аліментів на її утримання саме в розмірі 1/4 частини.

З урахуванням положень ст. 84 СК України дружина має право на утримання незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

При розгляді справи встановлено, що матеріальної можливості сплачувати аліменти на дружину у відповідача в достатньому обсязі немає.

Отже суд у відповідності до положень ч.1 ст. 82 ЦПК України приймає рішення про стягнення з відповідача аліментів на дружину у розмірі, який визнав сам відповідач, а саме у розмірі 1/15 частини.

При цьому, судом зроблено розрахунок, що після утримання із заробітної плати відповідача аліментів у розмірі 1/15 частини на утримання дружини його дохід буде складати 10 700грн. 36коп. (11 464грн. 67коп. 764грн. 31коп.), а дохід позивачки після отримання аліментів у розмірі 1/15 частини на її утримання до досягнення донькою 3-х річного віку буде дорівнювати 16 334грн.52коп. (15 570грн. 21коп. + 764грн. 31коп. ).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на ставки судового збору, визначені ст. 4 Закону України «Про судовий збір» для вимог майнового характеру, а також враховуючи що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне при частковому задоволенні позову, стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768грн. 40коп., оскільки це є мінімальний розмір судового збору за вимогами майнового характеру.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 79, 80, 84 СК України, ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019р.», ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 82, 89, 128-131, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Фрунзе, Слав`яносербського району Луганської області, аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/15 частини його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 26.03.2019р. і до 03.12.2019р. (включно).

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років відмовити.

Рішення у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768грн. 40коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : Ткаченко Н.В.