У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2019 Справа №607/12573/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

Головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Облещук О.В.

заявника ОСОБА_1

зацікавленої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 липня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 липня 2018 року, яке набрало законної сили, у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про видачу обмежувального припису у задоволенні заяви відмовлено. Зобов`язано службу у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради вжити дієвих заходів, направлених на усунення негативного впливу ситуації конфлікту між батьками на психіку неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , формування її особистості, контролю за неприпустимістю порушень прав дитини зі сторони обох батьків, а також дотримання ними принципу рівності прав та обов`язків щодо дитини.

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про роз`яснення зазначеного рішення Тернопільського міськрайонного суду від 10 липня 2018 року, посилаючись на те, що він після прийняття рішення звернувся до служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради з вимогою про розробку системи послідовних кроків щодо забезпечення найкращих інтересів дитини та поновленні її прав у відповідності із чинним законодавством з урахуванням рішення суду, проте отримав відмову. На момент набрання чинності зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 повідомила, що змінила місце проживання і разом із дитиною проживає у смт.Козова Тернопільської області. У зв`язку із цим вона відмовилась співпрацювати із службою у виконанні рішення суду, а також виконувати раніше прийняті розпорядження органу опіки та піклування. Враховуючи наведене, заявник звернувся до служби у справах дітей Козівської РДА з вимогою про забезпечення виконання вказаного рішення суду та розпоряджень органу опіки та піклування за попереднім місцем проживання, однак отримав відмову, мотивовану тим, що зазначене судове рішення не стосується вказаного органу, а розпорядження органу опіки та піклування за попереднім місцем проживання не мають чинності на території смт.Козова. Вважає, що вказана позиція є порушенням ч.2 ст.19 Сімейного кодексу України. Також зазначив, що служба у справах дітей Козівської РДА пояснила, що зазначене судове рішення прийняте у зв`язку із недоліками в роботі служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради. Таким чином, заявник просить роз`яснити чи втрачає дане рішення законну силу в разі зміни місця проживання дитини, а також до компетенції яких саме органів місцевого самоврядування входить забезпечення виконання вищевказаного рішення, тобто воно стосується виключно служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, чи захист прав та інтересів неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із врахуванням вищевказаного рішення суду має забезпечуватись незалежно від місця проживання компетентними органами, що згідно закону мають опікуватись захистом прав дитини в межах тої адміністративно-територіальної одиниці де вона мешкає. Роз`яснити обов`язковість чи необов`язковість виконання територіальними компетентними органами за місцем проживання дитини попередніх рішень органу опіки та піклування у відповідності з ч.2 ст.19 СК України, які слугують забезпеченню виконання вищевказаного судового рішення. Тобто, чи звільняє зміна місця проживання дитини від виконання розпоряджень органу опіки та піклування, які в свою чергу слугують захисту прав та інтересів дитини у відповідності з вищевказаним рішенням суду.

В судовому засіданні заявник подану заяву підтримав та просить її задовольнити. Додатково суду зазначив, що службою у справах дітей Козівської РДА не вживаються заходів, направлених на забезпечення якнайкращих інтересів неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , оскільки він не бачив та не спілкувався із своєю дочкою з 14 березня 2018 року через небажання її матері ОСОБА_2 , відтак зазначеною службою допускається бездіяльність. Крім цього вказав, що служба у справах дітей Козівської РДА внаслідок своєї бездіяльності не бажає виконувати зазначене судове рішення, а також вживати заходи направлених на забезпечення якнайкращих інтересів дитини ОСОБА_4 , усунення порушень прав дитини, які полягають у обмежені її спілкування з батьком та обмеження участі батька у вихованні дитини, а також прийняття спільних рішень батьками щодо виховання неповнолітньої ОСОБА_4 . Також пояснив, що службі у справах дітей Козівської РДА не зрозумілий спосіб виконання зазначеного судового рішення, у зв`язку із чим він просить зазначити спосіб його виконання.

ОСОБА_2 , в судовому засіданні вважає, що подана заява ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, оскільки неповнолітня ОСОБА_3 на даний час проходить реабілітацію у психолога з метою усунення не бажання дитини спілкуватись із батьком. Також у судовому засіданні зазначила, що внаслідок заподіяння ОСОБА_1 психологічної травми дитини, через події, які мали місце 14 березня 2018 року, неповнолітня ОСОБА_4 на даний час не бажає спілкуватись із своїм батьком ОСОБА_1 , а таке спілкування на даний час викличе у неї негативний вплив на її психіку.

Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про місце та час розгляду справи.

В силу вимог ч.1,2 ст.271 ЦПК України, за заявою часників справи, державного виконавця, приватного виконавця, суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Як вбачається із зазначеного судового рішення від 10 липня 2018 року, судом у резолютивній його частині зобов`язано службу у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради вжити дієвих заходів, направлених на усунення негативного впливу ситуації конфлікту між батьками на психіку неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , формування її особистості, контролю за неприпустимістю порушень прав дитини зі сторони обох батьків, а також дотримання ними принципу рівності прав та обов`язків щодо дитини. Ухвалюючи вказане судове рішення, суд виходив із конкретних обставин справи та того «… що важлива роль у вирішенні конфліктної ситуації, яка склалась між сторонами, як наслідок негативний вплив її на стан дитини, забезпеченні участі кожного з батьків у спілкуванні з нею, незалежно від їх проживання покладається на державу в особі її компетентних органів, які повинні забезпечити систему послідовних кроків в такому напрямку, щоб зашкодити негативному впливу на дитину..», про що ним було зазначено у мотивувальній частині вказаного судового рішення.

Відповідно до матеріалів даної справи, сторонами у ній були заявник ОСОБА_1 та зацікавлені особи ОСОБА_2 , а також Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, як територіальний орган, розташований у місці, де проживала дитини. Суд, виходячи із конкретних обставин даної справи, за наслідками її розгляду, зобов`язав службу у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, тобто орган, який розташований на території де проживає неповнолітня дитина, вжити дієвих заходів, направлених на усунення негативного впливу ситуації конфлікту, яка склалась між батьками на психіку неповнолітньої ОСОБА_3 , а також контролю за неприпустимістю порушень прав дитини зі сторони обох батьків, дотримання ними принципу рівності прав та обов`язків щодо дитини. Таким чином, зазначене судове рішення на думку суду є зрозумілим в частині зазначення органу на який був покладений обов`язок щодо вжиття відповідних заходів зазначеного характеру, а тому, суд вважає, що судове рішення у цій частині не потребує додаткового роз`яснення. Щодо роз`яснень заявнику про обов`язковість чи необов`язковість виконання територіальними компетентними органами за місцем проживання дитини попередніх рішень органу опіки та піклування у відповідності з ч.2 ст.19 СК України, суд зазначає, що згідно вимог ч.1 ст.271 ЦПК України, він вправі здійснювати роз`яснення лише судового рішення, не змінюючи при цьому його змісту, а не рішень органу опіки та піклування та питань пов`язаних із їх виконанням.

Крім цього, суд вважає за необхідне відмітити, що у мотивувальній частині рішення суду він. вказав, що «…важлива роль на вирішення конфліктної ситуації, яка склалась між сторонами, як наслідок негативний вплив її на стан дитини, забезпечення участі кожного з батьків у спілкуванні з нею, незалежно від їх проживання покладається на державу в особі її компетентних органів, які повинні забезпечити систему послідовних кроків в такому напрямку, щоб зашкодити негативному впливу на дитину…» Таким чином, суд зробив висновок, що вирішення даної конфліктної ситуації, яка склалась між сторонами під час розгляду справи, слід покласти на службу у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, як компетентний орган держави. Проте, зважаючи на підняті заявником питання у поданій ним заяві, суд зазначає, що у випадку існування такого конфлікту на даний час, відповідно до вимог Сімейного кодексу України, Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» від 24.01.1995 року, рішень Європейського Суду з прав людини, розроблення таких заходів щодо його подолання, покладається на відповідні територіальні служби у справах неповнолітніх та дітей. Також суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку вчинення бездіяльності зазначених органів, він вправі звернутись із відповідною заявою у судовому порядку. Щодо питання піднятого заявником у судовому засіданні про спосіб виконання судового рішення, суд зазначає, що ним у резолютивній його частині, із урахуванням конкретних обставин справи, було зазначено про покладення обов`язку на службу у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради вжиття дієвих заходів, направлених на усунення негативного впливу ситуації конфлікту між батьками на психіку неповнолітньої ОСОБА_3 , формування її особистості, контролю за неприпустимістю порушень прав дитини зі сторони обох батьків, а також дотримання ними принципу рівності прав та обов`язків щодо дитини, відтак зазначене судове рішення носило зобов`язальний характер та у ньому було вказано, про необхідність розроблення заходів відповідним органом місцевого самоврядування та характеру їх спрямування.

Керуючись ст.271, 435 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 липня 2018 року, відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та вона проголошена судом 09 липня 2019 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан