26.03.2019 227/3163/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Здоровиця О.В.

при секретарі с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Добропілля заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну первісного стягувача у виконавчих листах, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулось до суду із заявою, в якій просить замінити первісного стягувача Публічне акціонерне товариства «Кредобанк» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (МФО 300346, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, поверх 6, офіс 34, м. Київ, 04112), у двох виконавчих листах, виданих 24.02.2017 року ПАТ «Кредобанк», на підставі рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16.12.2016 року у цивільній справі № 227/3163/16-ц за позовом ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме:

1) у виконавчому листі про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованості в розмірі 58247,82 грн. за кредитним договором;

2) у виконавчому листі про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредобанк» судових витрат в сумі 2008,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог заявник послався на те, що 12.12.2016р. Добропільський мыськрайонний суд Донецької області ухвалив заочне рішення у справі №227/3163/16-ц за позовом ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором №3182.05.01.2312 від 17.03.2014 року на користь ПАТ «Кредобанк» у розмірі 58247,82грн., понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1378,00 грн., та витрати повязані з розглядом справи у звязку з опублікуванням оголошення про виклик відповідача в пресі в розмірі 630,00 грн., а всього 2008,00 грн.

17 жовтня 2017 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» відповідно до чинного законодавства України укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами №17/10-04, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №3182.05.01.2312 від 17.03.2014 року укладеним між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». У звязку з цим заявник і просить замінити первісного стягувача ПАТ «Кредобанк», його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за виконавчими листами №227/3163/16-ц.

Представник заявника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», боржник ОСОБА_2 у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, їх неявка у відповідності до ч.3 ст. 442 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про заміну стягувача.

Суд, дослідивши докази по справі, встановив таке.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16.12.2016 року (цивільна справа №227/3163/16-ц) були задоволені позовні вимоги ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вказане рішення набрало законної сили 23.12.2016 року.

24.02.2017 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області, в рамках цивільної справи № 227/3163/16-ц, стягувачу ПАТ «Кредобанк» були видані 2 виконавчих листа, а саме:

1) виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованості в розмірі 58247,82 грн. за кредитним договором

2) виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредобанк» судових витрат в сумі 2008,00 грн.

Відповідно до вищевказаних виконавчих листів, строк предявлення їх до виконання складає до 24.12.2019 року.

Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

17 жовтня 2017 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» відповідно до чинного законодавства України укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами №17/10-04, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №3182.05.01.2312 від 17.03.2014 року укладеним між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». У звязку з цим заявник і просить замінити первісного стягувача ПАТ «Кредобанк», його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за виконавчими листами №227/3163/16-ц.

Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обовязковими тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Виходячи із цих норм, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У звязку із заміною кредитора відбувається вибуття особи з виконавчого провадження, у звязку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст.512, 514 ЦК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», що також узгоджується з Правовою позицію, висловленою Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа №6-122цс13).

При цьому, виконання судового рішення це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Виконанням судового рішення завершується процес захисту субєктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч.1 ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Тобто після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обовязковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження, тощо.

Згідно зі ч.ч.1, 5 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що у заявника є всі підстави для звернення до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчих листах, у звязку з чим заява ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 260, 422 ЦПК України, ст.512 ЦК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну первісного стягувача у виконавчих листах задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» () на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (, юридична адреса: 04112, м.Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, будинок 8, поверх 6, офіс 34, рахунок №8901 в ПАТ «Альфа Банк», МФО 300346) у виконавчих листах, виданих 24.02.2017 року на виконання рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12.12.2016 року по цивільній справі №227/3163/16-ц, а саме:

1) у виконавчому листі про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованості в розмірі 58247,82 грн. за кредитним договором;

2) у виконавчому листі про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредобанк» судових витрат в сумі 2008,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя О.В.Здоровиця

26.03.19