Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2019 р.

м. Київ

справа № 755/15155/19

провадження № 2/755/5930/19

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Проценко Н.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) до закінчення донькою навчання чи до досягнення нею 23-х років, з огляду на те, яка з обставин настане раніше, стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на оплату навчання доньки в розмірі Ѕ частини витрат згідно договору про навчання від 05.08.2019 року № 46012 до закінчення навчання чи до досягнення донькою 23-х років, та позивач просить стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу у розмірі 2 500,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що від зареєстрованого шлюбу сторони мають повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квітні 2006 року шлюб між сторонами було розірвано, та рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07.07.2006 року по справі № 2-2268/06 з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини. 06.07.2018 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва було стягнуто з відповідача ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 10.05.2018 року і до закінчення навчання - 30.06.2019 року. На даний час донька зараховано на третій курс денної форми навчання юридичного факультету освітнього рівня «бакалавр» Європейського університету ІV рівня акредитації, де навчається на контрактній основі без виплати стипендії. Кім того, за навчання у вищому навчальному закладі за два навчальні роки необхідно оплатити грошові кошти у розмірі 42 000,00 грн., тому позивач вимушена звернусь з даним позовом до суду.

23.09.2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, залучено до участі у розгляді справи ОСОБА_3 , постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників судового розгляду в судове засідання. (а.с. 25-27)

Відповідач ОСОБА_2 не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 23 вересня 2019 року строк, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Третя особа ОСОБА_3 не скористалась процесуальним правом подачі письмових пояснення на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Судом встановлено, що сторони мають повнолітню доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінського районного управління юстиції у м. Києві від 13.05.2000 року, актовий запис № 705. (а.с. 9)

Рішенням Дніпровського районного суду м Києва від 07.07.2006 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 21 червня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 10)

Рішенням Дніпровського районного суду м Києва від 06.07.2018 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, яка навчається у Бізнес-коледжі Європейського університету ІV рівня акредитації у розмірі ј частини його заробітку щомісячно, починаючи з 10 травня 2018 року і до закінчення навчання - 30.06.2019 року. (а.с. 11)

За даними Довідки, виданої приватним вищим навчальним закладом Європейським університетом ІV рівня акредитації № 296 від 19.08.2019 року та Договору про навчання № 46012, укладеним між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та приватним вищим навчальним закладом Європейським університетом, ОСОБА_3 дійсно зарахована на 3 курс денної форми навчання юридичного факультету освітнього рівня «бакалавр» Європейського університету ІV рівня акредитації, початок навчання 02.09.2019 року, термін закінчення навчання 30.06.2021 року. Навчання здійснюється на контрактній основі, стипендію студентка не отримуватиме. Загальна вартість освітньої послуги за строк навчання не включає оплату за проживання у гуртожитку, додаткові освітні послуги та становить 42 000,00 грн. (а.с. 12, 13-14)

Згідно квитанції від 16.08.2019 року ОСОБА_3 внесено за навчання 9 450,00 грн. (а.с. 15)

За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 Сімейного кодексу України ). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

За змістом статей 191, 200 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Верховний Суд у постанові від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц зазначив, що положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 Сімейного кодексу України визначаються декілька видів виконання обов`язку утримувати дитину, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Відповідно до статті 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

А статтею 199 Сімейного кодексу України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 Сімейного кодексу України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 Сімейного кодексу України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання) (постанова Верховного Суду від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц).

Як убачається з матеріалів справи, предмет спору становлять вимоги позивача ОСОБА_5 , про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) до закінчення донькою навчання чи до досягнення нею 23-х років, з огляду на те, яка з обставин настане раніше, стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на оплату навчання доньки в розмірі Ѕ частини витрат згідно договору про навчання від 05.08.2019 року № 46012 до закінчення навчання чи до досягнення донькою 23-х років.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись вищенаведеними нормами діючого сімейного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі ј з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення донькою навчання, тобто до 30 червня 2021 року, однак не більше ніж до досягнення 23-річного віку, при цьому суд бере до уваги, що відповідач є особою працездатного віку, не має інших утриманців та соціальних зобов`язань, які могли бути враховані при визначенні розміру аліментів, за відсутності доказів спростування останнього. Крім того, слід зауважити, що аліменти підлягають стягненню на користь доньки, оскільки останньою досягнуто повноліття, набуто повної цивільної дієздатності та правоздатності, ураховуючи, що цивільним законодавством аліменти визначено власністю дитини.

Разом з тим, суд визнає необґрунтованою вимогу позивача в частині стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат за навчання доньки у розмірі Ѕ частини витрат згідно договору про навчання від 05.08.2010 року № 46012, - оскільки діючим сімейним законодавством України не передбачено стягнення з батьків на користь та/або на утримання повнолітніх доньки/сина додаткових витрат, повнолітні син/донька є особами, які набули повної цивільної дієздатності, тобто втратили правовий статус дитини, визначений статтею 6 Сімейного кодексу України, тому суд визнає безпідставними вимоги позивачки про стягнення з відповідача додаткових витрат на спільну повнолітню доньку, оскільки діючим сімейним законодавством передбачено стягнення додаткових витрат лише на дитину, тобто на особу, яка не досягла повноліття, що відповідно, виключає участь батьків у додаткових витратах на повнолітніх осіб, які передбачено статтею 185 Сімейного кодексу України, що відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, підлягає до часткового задоволення та присуджує до стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліменти на користь повнолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі ј з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення донькою навчання, тобто до 30 червня 2021 року, однак не більше ніж до досягнення 23-річного віку, в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з урахуванням часткового задоволення позову, стягненню з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Судом встановлено, що при зверненні з даним позовом до суду ОСОБА_1 уклала з адвокатом Шаповаловим А.М. договір про надання адвокатом правової допомоги № 15-08/19 від 15 серпня 2019 року та підписано Додаток № 1 до договору від 15.08.2019 року, Додаток № 2 до договору від 17.09.2019 року, відповідно до умов яких адвокат бере за себе зобов`язання надати правову допомогу з усіх питань, пов`язаних із правами позивача, в тому числі подання позову, вартість робіт становить 2 000,00 грн. та 500,00 грн. (а.с. 16; 17; 18)

За даними акту виконаних робіт № 1 та розрахунку витрат на правничу допомогу від 19.09.2019 року, адвокатом надано, а клієнтом ОСОБА_1 прийнято наступні юридичні послуги: вивчення документів та юридичний супровід за написання позовної заяви про стягнення аліментів на повнолітню доньку до Дніпровського районного суду м. Києва, вартість робіт 2 000,00 грн., формування позовної заяви вартістю робіт 500,00 грн. (а.с. 19, 21)

Згідно квитанцій від 15.08.2019 року та від 17.09.2019 року ОСОБА_1 оплачено витрати на правничу допомогу адвоката Шаповалова А.М. на загальну суму 2 500,00 грн. (а.с. 22, 23)

Таким чином, надавши оцінку наданим позивачем доказам на підтвердження заявлених вимог в частині стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені витрати на правничу допомогу згідно Договору про надання адвокатом правничої допомоги № 15-08/18 від 15.08.2019 року та додатків до нього у сумі 1 250,00 грн., - що є правомірним розподілом витрат з огляду на часткове задоволення вимог позивача.

В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, приймаючи до уваги звільнення позивача від сплати судового збору за подання даного позову до суду, ураховуючи часткове задоволення позову, що має майновий характер, з відповідача в дохід держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 23 вересня 2019 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, тобто до 30 червня 2021 року, однак не більше ніж до досягнення 23-річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 , витрати на правничу допомогу у розмірі 1 250,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 31 жовтня 2019 року.

Суддя: В.І. Галаган