06.03.2019 Єдиний унікальний номер 205/5413/18
Єдиний унікальний номер судової справи 205/5413/18
Номер провадження 2/205/225/19
06 березня 2019 року
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засіданні ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,
ОСОБА_2 02 серпня 2018 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ОСОБА_2 на праві власності належить домоволодіння № 5 по вул. Новоселівська в м. Дніпро на підставі договору дарування, посвідченого 01 серпня 2017 року державним нотаріусом Другої дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 за реєстровим № 5-431.
Згідно довідки № 1367 про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 24 липня 2018 року в домоволодінні № 5 по вул. Новоселівська в м. Дніпро зареєстрованими значаться: ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_4.
ОСОБА_3 з 2016 року забрав свої особисті речі та переїхав проживати в інше місце.
ОСОБА_4 з 2014 року забрав свої особисті речі та переїхав проживати в інше місце.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровську від 06 серпня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, участі в судових дебатах не приймала, письмово просила закінчити розгляд справи у її відсутність. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.
В судове засідання відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 не зявилися. Про місце, дату та час судового засідання сповіщені належним чином. Про причину неявки суд не повідомили.
Від представника третьої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради ОСОБА_10 надійшла заява з проханням розглянути справу у відсутність представника згідно вимог чинного законодавства.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності належить домоволодіння № 5 по вул. Новоселівська в м. Дніпро на підставі договору дарування, посвідченого 01 серпня 2017 року державним нотаріусом Другої дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 за реєстровим № 5-431 (а.с. 8-9).
Згідно довідки № 1367 про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 24 липня 2018 року в домоволодінні № 5 по вул. Новоселівська в м. Дніпро зареєстрованими значаться: ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_4 (а.с. 18).
В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 з 2016 року та ОСОБА_4 з 2014 року не проживають в домоволодінні № 5 по вул. Новоселівська в м. Дніпро, в домоволодінні відсутні їх особисті речі, що знайшло своє підтвердження в поясненнях свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12, а також в акті від 15 серпня 2018 року (а.с. 19).
Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
За змістом права власності, визначеного ст. 317 ЦК України, право власності - це право володіння, користування і розпорядження майном.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
На підставі ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
В силу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Також, в силу ст. 6 вищезазначеного Закону, громадянин України зобов'язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання проводиться за рішенням суду.
На основі повного і всебічного зясування обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 15-16, 317, 319, 321, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 76, 81,141, 259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 в рівних частках судові витрати у розмірі 704,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Повний текст судового рішення складено 12 березня 2019 року.
Суддя Н.Г. Остапенко