Номер провадження: 22-ц/813/3799/19
Номер справи місцевого суду: 523/1057/17
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

За участю секретаря судового засідання: Ткачука В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргупредставника приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чужовської Наталії Юріївни - Губського Анатолія Валерійовича на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чужовської Наталії Юріївни про застосування наслідків недійсності правочину та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, за зустрічним позовом - ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсності правочину та стягнення коштів ,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року, ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чужовської Н.Ю., в якому з урахуванням уточнень (Том І: а.с. 2-3, 165 - 167) просив суд визнати недійсним дублікат договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , вчиненого між особою, яка представилась ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та посвідченого 12.03.2011 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., зареєстрований у реєстрі за № 634, та виданого ОСОБА_3 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. 02.11.2016, та визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 32234053 від 05 листопада 2016 року на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , прийняте приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. 05.11.2016, та запис про право власності 17292794.

У лютому 2018 року, ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму, сплачену за договором купівлі - продажу, посвідченого 12.03.2011 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., зареєстрованого у реєстрі за № 634 в розмірі 18150 доларів США, що за офіційним курсом НБУ (26,75 грн. за 1 долар США) на день пред`явлення позову становить 485 512 грн. 50 коп. (Том І: а.с. 140-142).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2018 року позов ОСОБА_2 (ІПН № НОМЕР_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 ( ІПН № НОМЕР_2 , зареєстрований в АДРЕСА_3 ), Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чужовської Наталії Юріївни (АДРЕСА_4 ) про застосування наслідків недійсності правочину та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - задоволено.

Визнано недійсним дублікат договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , вчиненого між особою, яка представилась Терземаном і ОСОБА_3 , посвідченого 12 березня 2011 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Наталією Юріївною, зареєстрований у реєстрі за №634, та виданого ОСОБА_3 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Наталією Юріївною 02 листопада 2016 року.

Визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 32234053 від 05 листопада 2016 року на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , прийняте приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Наталією Юріївною 05 листопада 2016 року, та запис про право власності 17292794.

Зустрічний позов ОСОБА_3 ( ІПН № НОМЕР_2 , зареєстрований в АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 (ІПН № НОМЕР_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 ) про стягнення суми, сплаченої за договором купівлі-продажу від 12 березня 2011 року зареєстрованого у реєстрі №634, в розмірі 18150 доларів США ( на день пред,явлення позову становить 485 512,50 грн.) - залишено без задоволення.

Стягнуто з ОСОБА_3 , ІПН № НОМЕР_2 , зареєстрований в АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_2 , ІПН № НОМЕР_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , судові витрати по справі - судовий збір за подання позову в сумі 1600,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чужовської Наталії Юріївни - Губський Анатолій Валерійович подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2018 року.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від сторін не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

До суду апеляційної інстанції з`явився представник ОСОБА_3 та Приватного нотаріуса ОМНО Чужовської Н.Ю. - адвокат Губський А.В.

ОСОБА_2 до суду не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (Том ІІ: а.с. 42).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність не з`явившихся учасників справи, які своєчасно і належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення осіб, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам не в повній мірі відповідає, з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу (реєстровий № 6301), посвідченого 25 грудня 2003 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Русских С.Б., квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності гр. ОСОБА_4

12 березня 2011 року приватний нотаріус Одеського міського округу Чужовська Н.Ю. посвідчила договір купівлі-продажу (реєстровий № 634), який був укладений ОСОБА_4 та ОСОБА_3

23 червня 2011 року на підставі договору купівлі продажу від 12 березня 2011 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі рішення, прийнятого Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації», запис в книзі: 746пр-127, номер запису 441.

Зазначений договір купівлі-продажу був оскаржений ОСОБА_4 , який посилався на те, що він не відчужував ОСОБА_3 належну йому на праві власності квартиру, а від його імені діяла невідома особа.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25 березня 2014 року, яке набрало законної сили 07 квітня 2014 року, був задоволений позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , та зазначений договір купівлі-продажу був визнаний недійсним.

За своє життя ОСОБА_4 зробив розпорядження на випадок своєї смерті, відповідно до змісту якого заповів ОСОБА_2 , який є позивачем у справі, усе майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде йому належати та на що він за законом матиме право, що підтверджується заповітом (реєстраційний № 3-2731), посвідченим 22 листопада 2004 року державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори Толстих Н.М.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 02.01.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (актовий запис 78).

Позивач ОСОБА_2 як спадкоємець за заповітом своєчасно прийняв спадщину, звернувшись до Четвертої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_4 відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про скасування заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 березня 2014 року.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2017 року заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 березня 2014 року було скасовано, а справа призначена до розгляду.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2016 року позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним залишена без розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27 березня 2017 року задоволена апеляційна скарга ОСОБА_2 , ухвала Суворовського районного суду м. Одесі від 11 жовтня 2016 року скасована, а справа направлена для продовження розгляду.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2017 року ОСОБА_2 залучений до участі у справі як правонаступник ОСОБА_4 у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 12 березня 2011 року.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2017 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Одеської області від 17 січня 2018 року, визнано недійсним договір купівлі-продажу (реєстровий № 634) квартири АДРЕСА_1 , посвідчений 12 березня 2011 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю.

Зазначеними рішеннями був встановлений той факт, що оскаржуваний договір ОСОБА_4 не підписувався, та був вчинений особою, яка не була власником цієї квартири і представилася ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 .

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2016 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 скасовано рішення про державну реєстрацію права власності від 23 червня 2011 року на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , прийняте Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації», запис в книзі: 746пр-127, номер запису 441.

02 листопада 2016 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Чужовська Н.Ю. видала ОСОБА_3 дублікат договору купівлі-продажу (реєстровий № 634), квартири АДРЕСА_1 , посвідченого нею ж 12.03.2011.

Згідно інформаційної довідки № 77346671, сформованої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Димерлій О.М. 28.12.2016, дублікат договору купівлі-продажу, виданий приватним нотаріусом ОМНО Чужовською Н.Ю. ОСОБА_3 02 листопада 2016 року, був визнаний нею підставою для виникнення права власності на спірну квартиру у ОСОБА_3 , на підставі якого вона прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 32234053 від 05 листопада 2016 року на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , та зробила запис про право власності 17292794.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_2 , районний суд виходив з того, що звернення ОСОБА_3 до нотаріуса із заявою про видачу йому дублікату договору купівлі-продажу та його отримання за умови невирішеного судом спору є передчасним та безпідставним, а тому дублікат договору купівлі-продажу повинен бути визнаний недійсним як такий, що не відповідає вимогам ст.53 Закону України «Про нотаріат», ст.13 ч.ч.1-3, 6 ЦК України на момент його видачі. Крім того, оскільки дублікат договору не змінює правовідносин, які виникли між сторонами на підставі оригіналу договору, що його уклали, а тому проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно з відкриттям розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі дублікату договору можливе тільки у випадку, якщо на об`єкт нерухомого майна право власності заявлено вперше, тобто до видачі дублікату договору реєстрація такого права на підставі оригіналу договору не здійснювалася.

Апеляційний суд не може повністю погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не в повній мірі відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Оскільки рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 , представником приватного нотаріуса ОМНО Чужовської Н . Ю. - Губським А.В. не оскаржується, тому відповідно до ст. 367 ЦПК України та п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» в апеляційному порядку не переглядається.

Так, способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у статті 16 ЦК України.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним (ч.2 ст. 16 ЦК України).

За змістом частин 2,3 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Нормами цивільного законодавства передбачений спосіб захисту цивільних прав та інтересів, зокрема й шляхом визнання правочину недійсним, правові засади для застосування якого врегульовані приписами статей 215-236 ЦК України.

Правочином є правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія суб`єкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків.

За положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Тобто відповідно до вищевказаних норм ЦК України недійсним можна визнати лише договір як правочин, і така вимога може бути заявлена як однією зі сторін, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Договір як документ, а також дублікат чи копії такого документу не можуть бути визнані недійсними.

Згідно зі статтею 53 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон № 3425-XII) у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, за письмовою заявою осіб, перелічених у першому реченні частини п`ятої статті 8 цього Закону, видається дублікат втраченого документа. Видача дубліката втраченого або зіпсованого документа здійснюється державним нотаріальним архівом. До передачі в архів примірників документів, посвідчених або зданих нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, дублікат втраченого або зіпсованого документа видається відповідно нотаріусом чи посадовою особою виконавчого комітету за місцем його зберігання.

Аналогічні положення містяться і в Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (пункт 29), затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 (далі - Інструкція), чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Отже дублікатом є другий примірник документа, що повинен містити ті ж відомості, що й оригінал документа, а його видача полягає у відтворенні тексту документа, дублікат якого видається, що спрямоване на відновлення такого документа у випадку неможливості використання останнього з певних причин.

Такий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року №14-321цс18, яка має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Звертаючись до суду із вказаним позовом, ОСОБА_2 просив визнати недійсним виданий нотаріусом дублікат договору купівлі-продажу, посилаючись на відсутність правових підстав для його видачі.

Таким чином, оспорюваний дублікат договору, який повністю відповідає оригіналу, не має самостійного значення і сили правочину, оскільки його видання не встановлює, не змінює і не припиняє цивільних прав та обов`язків, а є документом, який лише дублює, відтворює зміст договору, та не може порушувати права позивача. Тому можливості визнання його судом недійсним у зв`язку з недотриманням Приватним нотаріусом встановленої процедури його видачі визначеної статтею 53 Закону № 3425-XII та Інструкцією жодним законом не передбачено.

З огляду на вищевикладене, висновок районного суду щодо визнання недійсним дублікату договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , є помилковим, оскільки правові підстави для визнання недійсним дубліката договору відсутні.

Доводи апеляційної скарги в цій частині є частково обґрунтованими та заслуговують на увагу суду.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується із висновком районного суду, щодо визнання незаконної та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3

Так, судовим розглядом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2017 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Одеської області від 17 січня 2018 року, визнано недійсним договір купівлі-продажу (реєстровий № 634) квартири АДРЕСА_1 , посвідченого 12 березня 2011 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю.

Відповідно до ч.4, ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

Так, п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) встановлює що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 10 вищевказаного Закону, нотаріус є державним реєстратором, тобто особою, яка уповноважена державою здійснювати державну реєстрацію нерухомого майна у спосіб, що передбачений цим Законом.

Згідно п.1 ч.1 ст. 27 Закону передбачає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Відповідно до ст. ст.29,30 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМ України № 1141 від 26.10.2011, в редакції, яка діяла станом на 02.11.2016, видаючи дублікат ОСОБА_3 , приватний нотаріус мала б тільки перенести до Державного реєстру речових прав та Реєстру прав власності на нерухоме майно записи про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на спірний об`єкт нерухомості та підстави його вчинення, без прийняття нового рішення про державну реєстрацію права власності.

Зважаючи на викладене, висновок районного суду щодо визнання незаконним рішення та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 32234053, від 05 листопада 2016 року на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , запис про право власності 17292794, прийняте приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., є обґрунтованим та доведеним.

Доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Ніяких нових обставин, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли вплинути на правильність висновків суду не виявлено і апелянтом не надано таких нових доказів в суді апеляційної інстанції.

Крім того необґрунтованими є і доводи апелянта про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 до приватного нотаріуса ОМНО Чужовської Н.Ю. про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки участь у спорі суб`єкта владних повноважень як сторони справи ще не означає, що такий спір є публічно-правовий (в нашому випадку це нотаріус, який реєструє право власності).

Так, при визначенні виду судочинства необхідно з`ясувати у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду, необхідно також враховувати, який обирається у позові спосіб захисту порушеного права. Якщо у справі спір про право і таке право цивільне, то такий спір повинен вирішуватися в порядку, передбаченому ЦПК України. Таким чином, позови про скасування рішення нотаріуса про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно слід розглядати за правилами цивільного судочинства (Велика палата ВС від 17 квітня 2018 р. у справі № 815/6956/15).

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

У відповідності вимог ст. 367 ЦПК України, суд обмежений доводами апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині визнання недійсним дублікату договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 з прийняттям в цій частині постанови, якою в задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, в решті рішення суду слід залишити без змін.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чужовської Наталії Юріївни - Губського Анатолія Валерійовича - задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2018 року скасувати в частині визнання недійсним дублікату договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , вчиненого між особою, яка представилась Терземаном і ОСОБА_3 , посвідченого 12 березня 2011 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Наталією Юріївною, зареєстрований у реєстрі за №634, та виданого ОСОБА_3 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Наталією Юріївною 02 листопада 2016 року та прийняти в цій частині постанову, якою в задоволенні зазначених вимог - відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 31.10.2019 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда