Справа № 131/2129/13-ц
Провадження № 22-ц/801/266/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 рокуСправа № 131/2129/13-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Копаничук С.Г.

Суддів: Медвецького С.К., Оніщука В.В.

при секретарі Богацькій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 15 травня 2017 року, ухвалене у приміщенні Іллінецького районного суду, суддею Шелюховським М.В. у цивільній справі за позовом ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 за участю третьої особи - ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення заборгованості за кредитним договором та збитків, визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, звернення стягнення на автомобіль,-

в с т а н о в и в :

23.10.2013 року ТОВ «Порше мобіліті» звернулось у суд з зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що між ним та відповідачем ОСОБА_3 було укладеного кредитний договір №50002301 від 22 листопада 2011 року, відповідно до якого позивач зобов'язався надати останньому кредит в сумі 408 538,80 грн., що на дату складання договору еквівалентно 50940 доларів США, строком на 60 місяців, з цільовим призначенням - для придбання автомобіля марки Audi, модель А7, кузов №WAUZZZ4G2CN069012, рік випуску 2011, а відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути відповідачеві кредит у повному обсязі. В забезпечення виконання зобов'язань за договором між ТОВ «Порше мобіліті» та ОСОБА_3 було укладено договір застави транспортного засобу №50002301 від 25 листопада 2011 року, за яким відповідач передав у заставу: автомобіль марки Audi, модель А7, кузов №WAUZZZ4G2CN069012, рік випуску 2011, заставною вартістю 680898 грн. У звязку з неналежним виконанням ОСОБА_3 взятих за кредитним договором зобовязань виникла заборгованість 298193,49 грн.

З врахуванням уточнених позовних вимог від 26.05.2015 року ТОВ «Порше мобіліті» просило стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Порше мобіліті» заборгованість за кредитним договором № 50002301 від 22 листопада 2011 року ,що включає заборгованість з тіла кредиту та відсотків в розмірі 269212,83 грн. ;збитки у розмірі 40950,95 грн.; штраф у розмірі 133384,82 грн.; 3% у розмірі 643,83 грн.; визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки AUDI A7 кузов №№WAUZZZ4G2CN069012 , рік випуску 2011, який було укладено між петровським Ю.М. і ОСОБА_4 ; звернути стягнення на вказаний автомобіль марки AUDI A7 шляхом його вилучення на користь ТОВ «Порше мобіліті» та подальшого продажу його з публічних торгів на умовах визначених у Договорі застави транспортного засобу №50002301 від 25 листопада 2011 року; стягнути з відповідачів на користь ТОВ «Порше мобіліті» судові витрати включно із витратами на правову допомогу (т.2 а.с.223).

Заочним рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 15 травня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Порше мобіліті» основну суму заборгованості за кредитним договором №50002301 від 22 листопада 2011 року розміром 269 212,83 грн., збитки у розмірі 40 950,95 грн., штраф у розмірі 133 384,82 грн., а всього 443 548,60 грн. Визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки Audi, модель А7, кузов №WAUZZZ4G2CN069012, рік випуску 2011, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Звернуто стягнення на автомобіль марки Audi, модель А7, кузов, рік випуску 2011 шляхом його вилучення на користь ТОВ «Порше мобіліті» для подальшого продажу його з публічних торгів на умовах визначених у Договорі застави транспортного засобу №50002301 від 05.11.2011 року. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь ТОВ «Порше мобіліті» 3654 грн. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (т.3 а.с.145).

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 09.11.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, заочне рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 15 травня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше мобіліті» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» заборгованість за кредитним договором №50002301 від 22.11.2011 року у вигляді 269212,83 грн. заборгованості за кредитом та відсотками за користування кредитом; 20018 ,40 грн. збитків; 133384,82 грн штрафу; 643 ,83 грн.- 3 % річних. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» витрати по оплаті судового збору в розмірі 3654 грн.(т.4 а.с.11).

Постановою Верховного Суду від 07.11.2018 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Вінницької області від 09.11.2017 року в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом, збитків та звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано , а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Оскільки ухвала апеляційного суду Вінницької області скасована лише в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом, збитків та звернення стягнення на предмет іпотеки, а в іншій частині вимог є чинною, апеляційний суд при новому розгляді справи переглядає заочне рішення суду першої інстанції лише в частині вимог скасованого касаційним судом рішення.

У апеляційній скарзі на заочне рішення у цій частині вимог ОСОБА_3 просить зазначене рішення скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права, а по справі ухвалити нове, яким позовні вимоги ТОВ «Порше мобіліті» задовольнити частково в сумі 82604,57 грн. Зазначив, що суд не врахував, що фактично розмір боргу складає набагато меншу суму, оскільки суд стягнув з відповідача 443548,6 грн., при цьому сума кредиту складала 408 538,8 грн., а ОСОБА_3 на погашення кредиту було сплачено позивачу 408 113,47 грн. Суд залишив поза увагою ту обставину, що кредит видавався у гривнях в еквіваленті 8,02 грн. за долар, позивач в порушення вимог законодавства визначив суму заборгованості за кредитом яка підлягала поверненню в еквіваленті 10229,39 доларів США, виходячи з нового обмінного курсу 21,43 грн., що становить 219246,51 грн. Крім того, зазначив з судом безпідставно стягнуто штраф, виходячи із цієї неіснуючої в гривнях суми заборгованості і збитків, куди незаконно включені витрати на правову допомогу та суму податку на додану вартість. Вказує, що стягуючи грошові кошти та одночасно звертаючи стягнення на автомобіль шляхом вилучення на користь позивача, суд допустив подвійне стягнення (т.3 а.с.232)

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, так як не був передбачений ЦПК України на час розгляду справи.

Згідно ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення за таких підстав.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України (в ред. на час розгляду справи) рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішенням, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України (у тій же ред.) передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає .

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 та ТОВ «Порше Мобіліті» 22.11.2011 року було укладено кредитний договір за умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит в сумі 408538,80 грн. на придбання автомобіля AUDI A7, що еквівалентно 50940 доларів США строком на 60 місяців (5 років) зі сплатою 9,9 відсотків річних на умовах повернення щомісячними періодичними платежами відповідно до графіку, який є невідємною частиною кредитного договору. Позивач взяті зобов'язання виконав в повному обсязі. В забезпечення виконання зобовязань між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір застави транспортного засобу №50002301 від 05.11.2011 року, за яким відповідачем було передано у заставу: автомобіль марки Audi, модель А7, кузов №WAUZZZ4G2CN069012 ,2011 року випуску заставною вартістю 680 898 гривень.

ОСОБА_3 в повній мірі покладені на нього кредитним договором зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість ,яка ,з врахуванням уточнених позовних вимог станом на 26.05.2015 року склала : по тілу кредиту з процентами за користування - в розмірі 269212,83 грн, штрафні санкції - 133384,82 грн. Також, позивачу неналежним виконанням договору кредиту та страхування предмету застави заподіяні збитки в розмірі 40950,95 грн., які складаються із затрат товариства на оплату послуг третіх осіб в розмірі 16921,67 грн. та витрат на виплату страхових внесків за предмет застави в розмірі 24029,28 грн.

04.09.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 було вчинено виконавчий напис №165, щодо звернення стягнення на предмет застави у розмірі 203423,26 гривень.

Постановляючи рішення про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитом, збитків та звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції виходив з того, що підстави та розмір позовних вимог про стягнення заборгованості та збитків в загальній сумі 443548,6 грн., а також підстави звернення стягнення на предмет іпотеки знайшли підтвердження в ході судового засідання, а тому частково задовольнив вимоги . В задоволенні вимог щодо стягнення передбачених ст. 625 ЦК України 643,83 грн. - 3% річних, суд вважав необхідним відмовити, оскільки вважав, що питання щодо стягнення відсотків визначено умовами кредитного договору.

З таким висновком колегія суддів Вінницького апеляційного суду погодитись не може .

Згідно 10 ,60 ЦПК України ( в редакції на час розгляду справи ) кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК . Доказами являються будь-які фактичні дані, які встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

Суд неналежним чином дав оцінку доказам , внаслідок чого невірно встановив обставини справи, не звернув уваги на те, що у справі відсутні дані щодо наявності предмету звернення стягнення, оскільки автомобіль оголошений у розшук. Крім того, вирішуючи одночасно вимоги про стягнення коштів з ОСОБА_3 та звертаючи стягнення на його автомобіль шляхом його вилучення на користь позивача, суд допускає подвійне стягнення однієї і тієї ж заборгованості з відповідача ,а тому в частині звернення стягнення рішення суду є незаконним і підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні цієї частини позовних вимог.

Щодо вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_3 заборгованості за даним кредитним договором, то суд також невірно встановив обставини справи щодо розміру та складових заборгованості відповідача, оскільки матеріали справи не містять жодного розрахунку дійсного розміру заборгованості на заявлену позивачем дату. Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув та стягнув заборгованість у уточненому позивачем розмірі, за виключенням 3% річних.

Тому вказані обставини підлягають встановленню судом апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Відповідно до вимог статті 599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Загальні умови виконання зобов'язання зазначені у статті 526 цього Кодексу.

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України).

Згідно ст.1049 ЦК позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку встановленому договором.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Пунктом 1.3 загальних умов кредитування, що становлять невід'ємну частину договору, передбачено, що сторони погоджуються, що кошти у повернення кредиту позичальником відображають справедливу вартість кредиту на момент його видачі та забезпечують отримання компанією очікуваної станом на дату сплати таких коштів суми на основі діючого обмінного курсу валюти як це погоджено сторонами у кредитному договорі.

Відповідно до пункту 1.3.1 загальних умов кредитування, розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником визначено у гривні на день укладення кредитного договору у графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною кредитного договору. В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення кредиту відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні, при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного в договорі.

Згідно з пунктами 1.4.2, 2.4, 2.5 загальних умов кредитування, повернення кредиту та процентів за його використання здійснюється шляхом сплати чергових платежів в обсязі та терміни, встановлені графіком погашення кредиту по договору не пізніше 15-го числа кожного місяця на підставі рахунку, виставленого позивачем. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом « 30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається з 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів) відповідно до Графіку погашення кредиту.

Відповідно до пункту 3.2.1 загальних умов кредитування, у випадку порушення відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту відповідно до графіка погашення кредиту та/або сплати за користування кредитом на строк щонайменше 1 календарний місяць, позивач має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання договору.

Згідно п.8.1 договору пеня обраховується в розмірі 10% річних від суми заборгованості за кожний день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно, а згідно п. 8.2 договору передбачено, що у разі порушення позичальником терміну повернення кредиту визначеного в ст. 33 за винятком умови порушення позичальником терміну виплати будь - якого чергового платежу з повернення кредиту відповідно до Графіку погашення кредиту передбаченої в ст. 3.2.1. позичальник сплачує штраф у розмірі 20 % від суми платежу. Пунктом 8.3 договору передбачено, що на кожен випадок порушення позичальником умов ст. ст. 5.1, 5.2, 5.3, 5.4, 8.2 позичальник сплачує компанії штраф у еквіваленті 15 Євро чи 20 доларів США відповідно до еквіваленту суми кредиту у Кредитному договорі на момент направлення компанією першої вимоги щодо сплати. Стягнення збитків у разі неналежного виконання кредитного договору передбачає п.8.5 договору.

Заявляючи 23.102013 року позовні вимоги про стягнення заборгованості станом на 04.10.2013 року в розмірі 298 193,49 грн. ,а також змінюючи їх станом на 26.05.2015 року до 444 192,43 грн. , (т.2 а.с.225) позивач жодних розрахунків в підтвердження саме такого розміру заборгованості суду не надав . Надані ним до позову самі по собі в якості доказів графік , рахунки - фактури, додатки до них, платіжні доручення (т.1 а.с.19-120) розмір такої заборгованості достовірно не підтверджують.

Відтак, у суду були відсутні належні ,допустимі докази наявності заборгованості відповідача станом на 26.05.2015 року розмірі 443 548,60 грн., а тому доводи апеляційної скарги щодо непідтвердженого розміру заслуговують на увагу.

Натомість ,як вбачається з матеріалів справи (т.2 ,а.с.127) ,за клопотанням відповідача ОСОБА_3 для визначення дійсного розміру заборгованості за даним кредитним договором ,яку він частково визнає , ухвалою суду призначалась судово економічна експертиза, на вирішення якої ставились питання щодо підтвердження зобовязань ОСОБА_3 перед ТОВ «Порше-Мобіліті» за кредитним договором від 22.11.2011 року ,наявності заборгованості відповідача станом на 04.10.2013 року ,часу її виникнення та її складових - основної суми кредиту ,процентів, пені, штрафних санкцій чи інших зобовязань ;чи підтверджуються нормативно та документально розмір збитків товариства, завданих неналежним виконанням умов кредитного договору та завданих неналежним виконанням умов договору страхування. Також перед експертом ставилось питання щодо наявності обовязку ОСОБА_3 сплачувати податок на додану вартість в межах кредитних зобовязань за даним договором або в межах страхових зобовязань.

Відповідно до висновку судово-економічної експертизи від 10.03.2015 року, що була в наявності в матеріалах справи на час ухвалення судом рішення і яку суд проігнорував , заявлені позовні вимоги до відповідача станом на 04.10.2013 року в розмірі 298 193,14 грн. нормативно і документально не підтверджуються. (т.2 а.с.127-174)

При здійсненні висновку експерт спеціаліст з вищою економічною освітою, що має стаж експертної роботи 11 років зі спеціальностей «Дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності», «Дослідження фінансово-кредитних операцій», при проведенні судово-економічної експертизи оцінювала матеріали цивільної справи з усіма наданими сторонами документами (договорами кредитним і застави, рахунками фактурами, листами вимогами, актом звірки взаємних розрахунків між сторонами), а також додатково наданими сторонами експерту документами Положення про кредитування, додатками і додатковими угодами до кредитного договору ,оборотно - сальдовими відомостями ,копіями платіжних доручень та банківськими виписками, меморіальними ордерами та квитанціями про сплату ,в тому числі про сплату ОСОБА_3 в рахунок заборгованості 15000 грн. у січні 2015 року .

У висновку експерт надала суду декілька варіантів розміру дійсної заборгованості відповідача на цю дату - з врахуванням сплачених ним в погашення заборгованості 15 000 грн. та не враховуючи їх, а також з врахуванням розміру страхових платежів, надала суду право самостійно здійснити правову оцінку підстав обрахування розміру заборгованості і в залежності від цього навела варіанти ,вказавши за кожним із них встановлений розмір заборгованості.

Враховуючи викладене ,а також те, що висновок судово-економічної експертизи здійснений фахівцем у цій галузі ,який попереджався про кримінальну відповідальність за ст.384,385 КК України , не оспорений позивачем , у колегії суддів відсутні підстави не приймати його як належний і допустимий доказ розміру заборгованості. Колегія вважає необхідним обрати перший варіант розрахованого експертизою розміру заборгованості станом на 04.10.2013 року, оскільки у ньому правильно не враховані сплачені відповідачем в 2015 році 15 000 грн.

Згідно вказаного висновку судово-економічної експертизи №01/03-15 від 10.03.2015 року заборгованість ОСОБА_3 перед товариством «Порше Мобіліті» за даним кредитним договором станом на 04.10.2013 року склала в загальній сумі 90510,18 грн. ,в тому числі: 70 764,29 грн. заборгованості за кредитом (поточна і прострочена); 2807,53 грн. за відсотками за користування кредитом; 16 682 грн. збитків у вигляді витрат на страхування ; пені в розмірі 192,44 грн та 63,92 грн - 3 % річних.

Оскільки позивач не надав розрахунку чи інших належних і допустимих та достатніх доказів розміру заборгованості станом на 26.05.2015 року, колегія суддів вважає, що задоволенню підлягають позовні вимоги станом на 04.10.2013 року, оскільки вони підтверджуються висновком експертизи, підстав не довіряти яким у суду немає. В іншій частині позовних вимог про стягнення заборгованості за період по 25.06.2015 року необхідно відмовити за недоведеністю.

Суд не може задовольнити та прийняти до уваги в якості доказів заборгованості станом на 26.05.2015 року розрахунок заборгованості, наданий ТОВ «Порше Мобіліті» до апеляційного судут.4 а.с.183-185) ,оскільки він наданий поза строками ,передбаченими ЦПК України, не був предметом розгляду суду першої інстанції і відсутні дані про те, що він надавався суду першої інсмтанції при розгляді справи, проте був останнім безпідставно відхилений.

За таких обставин доводи апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню ,а рішення суду скасуванню, з ухваленням нового рішення - про часткове задоволення позову у вищевказаному розмірі. В іншій частині позовних вимог позивачу необхідно відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають розподілу та стягненню судові витрати, з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2136,23 грн.

Керуючись ст. 141,374,376,382-384 ЦПК України ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 15 травня 2017 року скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» заборгованість станом на 04.10.2013 року за кредитним договором №50002301 від 22 листопада 2011 року в сумі 90510,18 грн., в тому числі: 70764,29 грн. заборгованості за кредитом; 2807,53 грн. за відсотками за користування кредитом; 16682 грн. - збитків у вигляді витрат на страхування; пені в розмірі 192,44 грн та 63,92 грн - 3 % річних .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» витрати по оплаті судового збору в розмірі 2136,23 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Позивач: ТОВ «Порше Мобіліті» місцезнаходження: 02152, м. Київ, проспект Павла Тичини 1В, офіс В, ідентифікаційний код 36422974, п/р 6000, філія «КІБ» ПАТ «Креді ОСОБА_8», м. Київ, МФО 300379)

Відповідач: ОСОБА_3 (місце проживання: 22700, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1).

Судді/підписи/

Згідно з оригіналом

суддя-доповідач: ОСОБА_2