Справа №521/4498/19
Провадження №2/521/2494/19
24 вересня 2019 року місто Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючий суддя - Плавич І.В.,
секретар судового засідання - Феслер О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чорноморської товарної біржі про визнання договору купівлі-продажу дійсним, треті особи - Одеська міська рада, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Чорноморської товарної біржі про визнання договору купівлі-продажу дійсним, треті особи - Одеська міська рада, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
У обґрунтування позову та пояснюючи підстави звернення до суду, сторона позивача посилалась на ті обставини, що 23 жовтня 2000 року між ОСОБА_4 , який діяв від імені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на підставі довіреності - з одної сторони, а також ОСОБА_1 - з іншої сторони, був укладений договір №122 купівлі-продажу нерухомого майна у виді квартири АДРЕСА_1 , відповідно до умов якого ОСОБА_1 набула право власності на вказане майно.
Проте в теперішній час позивач не має можливості розпоряджуватись квартирою, оскільки договір не був посвідчений нотаріально. Зважаючи на виконання сторонами усіх істотних умов договору, позивач звернулась з цим позовом до суду, в якому просила визнати дійсним указаний правочин.
Процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву відповідач - Чорноморська товарна біржа - не скористалась, відзив на позовну заяву ОСОБА_1 до суду не надходив.
Позивач ОСОБА_1 з повноважним представником у судове засідання з`явились, заявлені вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити.
Представник відповідача - Чорноморської товарної біржі - у відкрите судове засідання не з`явився, сторона повідомлялась судом про розгляд цивільної справи, причини неявки представника суду не відомі.
Інші учасники справи у відкрите судове засідання не з`явились, повідомлялись судом про розгляд цивільної справи, причини неявки суду не відомі
Згідно з частиною 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зважаючи на викладене, врахувавши позицію сторони позивача, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку.
Вивчивши наявні матеріали справи, установивши фактичні обставини спору, дослідивши зібрані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами у справі належну правову оцінку, суд доходить наступного висновку.
Під час розгляду справи суд установив, що 23 жовтня 2000 року між ОСОБА_4 , який діяв від імені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на підставі довіреності - з одної сторони, а також ОСОБА_1 - з іншої сторони, був укладений договір №122 купівлі-продажу нерухомого майна у виді квартири АДРЕСА_1 , відповідно до умов якого ОСОБА_1 набула право власності на вказане майно.
Договір на момент укладання був зареєстрований на Чорноморській товарній біржі за №122 від 23 жовтня 2000 року, майнові права ОСОБА_1 були належним чином зареєстровані в Одеському МБТІ 25 жовтня 2000 року.
Суд звертає увагу, що правовідносини між сторонами виникли в момент укладення відповідного договору - 23 жовтня 2000 року, в той час як Цивільний кодекс України набув чинності з 01 січня 2004 року.
За загальним правилом нормативно-правовий акт не має зворотної дії у часі, а це свідчить про те, що до кожних події, факту чи відносин має застосовуватись той нормативно-правовий акт, який був чинним на момент, коли вказані подія, факт чи відносини мали місце. Принцип незворотності дії нормативно-правового акту в часі закріплений в статті 58 Конституції України, у якій зазначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Таким чином заявлені вимоги підлягають оцінці за нормами ЦК УРСР від 18 липня 1963 року та Закону України «Про товарну біржу» у відповідних редакціях, що діяли на момент укладення договору.
Як регламентували статті 8, 9, 15 Закону України «Про товарну біржу», членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Водночас біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі.
Відповідно до статті 224 ЦК УРСР, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно зі статтею 227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.
Тобто ЦК УРСР від 18 липня 1963 року не встановлював вимог щодо нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу квартир.
Відповідно до статті 47 ЦК УРСР, нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Зважаючи на викладені вимоги законодавства і регламентацію правовідносин, що виникли між сторонами, суд не встановив неправомірності в діях продавців відносно підстав для відчуження зазначеної квартири. У той же час суд не виявив порушень закону і в придбанні позивачем указаної нерухомості.
Отже перевіривши факти і обставини, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності та взаємозв`язку, установивши характер правовідносин, що виникли між сторонами, і надавши їм належну правову оцінку, - суд дійшов висновку про задоволення позову.
Суд визнає укладений договір дійсним, оскільки вимоги діючого на час його укладення цивільного законодавства були виконані в повному обсязі, відбулось фактичне виконання умов договору сторонами та була здійснена державна реєстрація набутих майнових прав.
Відповідно до частин 1, 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відтак суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, а саме: суму оплаченого судового збору - в розмірі 768,40 гривень.
Керуючись ст. 10, 11, 12, 13, 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280, 281, 282, п. 8, 15.5 розділу ХІІІ ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Чорноморської товарної біржі про визнання договору купівлі-продажу дійсним, треті особи - Одеська міська рада, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - задовольнити.
Визнати дійсним договір №122 купівлі-продажу нерухомого майна у виді квартири АДРЕСА_1 , укладений 23 жовтня 2000 року між ОСОБА_4 , який діяв від імені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на підставі довіреності - з одної сторони, а також ОСОБА_1 - з іншої сторони, зареєстрований на Чорноморській товарній біржі за №122 від 23 жовтня 2000 року.
Стягнути з Чорноморської товарної біржі на користь ОСОБА_1 суму понесених судових витрат - у розмірі 768,40 гривень.
Роз`яснити учасникам справи, що у разі визнання судом договору дійсним, наступне нотаріальне посвідчення такого договору не вимагається.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Малиновського районного суду міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду безпосередньо до Одеського апеляційного суду або через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Дата складення повного судового рішення: 27 вересня 2019 року.
Повні відомості про учасників справи згідно з пунктом 4 частини 5 статті 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Третя особа: ОСОБА_2 - АДРЕСА_2 , інші відомості відсутні.
Третя особа: ОСОБА_3 - АДРЕСА_2 , інші відомості відсутні.
Суддя: І.В. Плавич