УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.

при секретарі Сіренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу № 755/16491/19 за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Родовід Банк» Шевченка Андрія Миколайовича на дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Фещенко Ірини Ігорівни, заінтересована особа: ОСОБА_1 про визнання дій незаконними та скасування постанови,-

У С Т А Н О В И В:

ПАТ «Родовід Банк» звернулося до суду зі скаргою у якій просить визнати незаконними дії головного державного виконавця Дніпровського РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві Фещенко І.І. у виконавчому провадженні № 52825787 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 15.07.2019 року та скасувати вказану постанову.

Вимоги скарги мотивовано тим, що 16.04.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено рішення у справі № 2604/9944/12 за позовом ПАТ «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

26 березня 2014 року на підставі рішення суду АТ «РОДОВІД БАНК» отримано виконавчий лист, який було подано на примусове виконання до Дніпровського РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві та відкрито виконавче провадження № 52825787.

07 жовтня 2019 року АТ «РОДОВІД БАНК» отримано постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Підставою для повернення виконавчого листа стало те, що виходом державного виконавця за адресою місця проживання боржника не розшукано, у зв`язку із чим перевірити майновий стан останнього виявилося неможливим, а відповідно до відповіді ДПА України за боржником рахунків у фінансових установах не зареєстровано та місце роботи не встановлено.

Заявник вказує, що державним виконавцем не було здійснено всіх необхідних дій для виконання рішення суду, зокрема не було подано подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника, а тому такі дії державного виконавця пов`язані із винесення постанови є незаконними, а постанова передчасною та підлягає скасуванню.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16.10.2019 року скаргу прийнято до провадження суду (а.с. 15-16).

В судове засідання представник скаржника не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду подав заяву в якій просить провести розгляд справи у відсутності їх представника.

Державний виконавець та заінтересована особа в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 26.03.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 2604/9944/12 (2/755/1358/13) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» судового збору у розмірі 3 219,00 грн. (а.с. 11-11 зв.).

Вказаний виконавчий було пред`явлено на примусове виконання до Дніпровського РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві.

15 липня 2019 року головним державним виконавцем Дніпровського РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві Фещенко І.І. в рамках виконавчого провадження № 52825787 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Підставою для визнання дій державного виконавця незаконними та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу скаржник вказує на невжиття державним виконавцем всіх необхідних для виконання рішення суду дій визначених законом.

Так, згідно положень ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

У ст. 129 Конституції України закріплено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись однією з аксіом цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», що означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права», суд дійшов висновку, що стягувач не може бути незаконно позбавлений закріпленого у Конституції України права на виконання рішення суду.

Так, судом одночасно із прийняттям скарги до провадження суду було витребувано від суб`єкта оскарження належним чином завірену копію виконавчого провадження № 52825787, проте документи виконавчого провадження на вимогу суду не надано, що позбавляє суд можливості його вивчення, встановлення всіх вчинених державним виконавцем дій спрямованих на виконання рішення суду, їх відповідність вимогам закону та як наслідок дійти висновку про законність дій державного виконавця та винесеної постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 16.10.2019 року, копія скарги з додатками та судова повістка з викликом державного виконавця в судове засідання були отримані Дніпровським РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві 22.10.2019 року, проте жодних доказів, які б спростовували викладені у скарзі доводи заявника суб`єктом оскарження суду не надано.

Частиною 2 ст. 451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З урахуванням викладеного зазначені доводи скаржника суд приймає до уваги та вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, ст. ст. 127, 353, 451 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Родовід Банк» Шевченка Андрія Миколайовича на дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Фещенко Ірини Ігорівни, заінтересована особа: ОСОБА_1 про визнання дій незаконними та скасування постанови задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Фещенко Ірини Ігорівни з приводу винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 15 липня 2019 року у виконавчому провадженні № 52825787.

Скасувати постанову головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Фещенко Ірини Ігорівни про повернення виконавчого документу стягувачу від 15 липня 2019 року винесену у виконавчому провадженні № 52825787.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 01 листопада 2019 року.

Суддя Л.М.Виниченко