УХВАЛА

31 жовтня 2019 року

м. Київ

справа №522/1597/15-ц

провадження № 61-12079св18

Верховний суд у складі колегії суддів Третьої Судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М. (суддя-доповідач),

суддів: Мартєва С.Ю. та Петрова Є.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

третя особа - ОСОБА_3

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про затвердження мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду міста Одесиз позовом до ОСОБА_2 про стягнення збитків у розмірі 72 704,77 грн.

В обґрунтування позову посилалася на те, що 21 листопада 2014 року о 9 годині 30 хвилині відповідач, керуючи автомобілем марки «БМВ» д/н НОМЕР_1 , рухався по проїздній частині регульованого перехрестя вулиць Італійський бульвар та Канатна у м.Одесі при ввімкненні сигналу світлофору, що дозволяє рух, не надав дорогу автомобілю марки «Toyota Corolla», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який завершував рух через перехрестя, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КупАП України та постановою Приморського районного суду м.Одеси від 15.01.2015 року у справі про адміністративне правопорушення №522/420/15-п був притягнутий до адміністративної відповідальності. Згідно висновку з визначення вартості матеріального збитку №514/14 від 19 січня 2015 року, загальна вартість відновлювального ремонту складає 72 704,77 грн.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача 72 704,77 грн. завданих збитків.

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 25.03.2015 року у справі №522/1597/15-ц позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків, за участі третьої особи - ОСОБА_3 - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті настання дорожньо-транспортної пригоди, суму в розмірі 72704 (сімдесят дві тисячі сімсот чотири) гривні, 77 копійок. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судових витрат за сплачений судовий збір в сумі 727,04 гривень.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 18.08.2016 року рішення Приморського районного суду міста Одеси від 25 березня 2015 року - змінено. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі третьої особи ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на відшкодування матеріальних збитків 58 900 грн. 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 589 грн. 00 коп.

У січні 2017 року ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, у якій просив скасувати рішення апеляційного суду Одеської області від 18.08.2016 рок у справі №522/1597/15-ц та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

05.03.2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно проколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2018 року справу №522/1597/15-ц розподілено для розгляду на суддів: Журавель В.І. (судя-доповідач), Антоненко Н.О. та Крат В.І.

Згідно проколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2018 року справу №522/1597/15-ц розподілено для розгляду на суддів: Закропивний О.В. (судя-доповідач), Штелик С.П. та Гулько Б.І.

Згідно проколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2019 справу №522/1597/15-ц розподілено для розгляду на суддів: Сімоненко В.М. (судя-доповідач), Матвеєва С.Ю. та Петрова Є.В.

05 березня 2018 року сторони подали спільну заяву про затвердження мирової угоди наступного змісту:

Мирова угода в порядку ст. 175 Цивільно-процесуального кодексу України

30 листопада 2017 року м. Одеса

В провадженні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ знаходиться касаційна скарга ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Одеської області від 18.08.2016 року у справі № 522/1597/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальних збитків.

ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Адвокат Курілко Ігор Вікторович діючи в інтересах ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на підставі Ордеру серії ОД № 085090 від 29.11.2017 року та укладеної угоди про надання правової допомоги №139 від 29.11.2017 прийшли до висновку про можливість закінчення розгляду даного спору шляхом взаємних поступок і укладенням між сторонами мирової угоди на наступних умовах:

1. ОСОБА_2 виплатив на користь ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 1 000 (одна тисяча) доларів США, що еквівалентно 26 807 грн. 00 коп. станом на час укладення мирової угоди, в рахунок відшкодування матеріальних збитків завданих в результаті настання дорожньо-транспортної пригоди від 21 листопада 2014 року, а саме зіткнення автомобіля марки «БМВ» д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , та автомобілю марки «Тоуоіа Согоііа» д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

2. У свою чергу, ОСОБА_1 відмовляється від заявлених позовних вимог про стягнення із ОСОБА_2 матеріальної шкоди спричиненої в результаті настання дорожньо-транспортної пригоди від 21.11.2014 року.

3. Сума грошової компенсації отримана у повному обсязі ОСОБА_3 30.1 1.2017 року під час підписання мирової угоди сторонами.

4. Підписанням цієї мирової угоди Позивач ОСОБА_1 засвідчує відсутність будь-яких претензій морального та матеріального характеру до відповідача ОСОБА_2

5. Жодні претензії морального або матеріального характеру зі сторони ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 - відсутні.

6. Сторони дійшли згоди про те, що після затвердження мирової угоди Судом за умови виконання її умов, - ніхто із сторін по даній цивільній справі не буде мати будь-яких претензій до іншої сторони стосовно предмету спору по вище зазначеній справі.

Сторони підтверджують, що приймали рішення щодо укладання мирової угоди та підписували мирову угоду добровільно, без будь-яких погроз та впливу.

Ця мирова угода підлягає затвердженню судом в провадженні якого знаходиться цивільнасправа.

Наслідки закриття провадження в справі, передбачені ст.ст. 175, 205. 206 ЦПК України сторонам відомі.

Мирова угода складена у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу по одному примірнику для кожної із сторін та один екземпляр для суду.

Адвокат Курілко І.В. діючий в інтересах ОСОБА_2 ______ (підпис)

ОСОБА_1 __________________________________ (підпис)

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 листопада 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до пункту шостого розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за якими судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту четвертого пункту першого розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Вивчивши матеріали цивільної справи, зміст заяви про затвердження мирової угоди та мирової угоди від 30 листопада 2017 року, суд касаційної інстанції дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно з пунктом п`ятим частини першої, частиною другою статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до частини другої статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до статті 408 ЦПК України незалежно від того, за касаційною скаргою кого з учасників справи було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони мають право укласти між собою мирову угоду з додержанням правил цього Кодексу, що регулюють порядок і наслідки вчинення цих процесуальних дій.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206 і 207 цього Кодексу, суд визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно закриває провадження у справі.

У зв`язку зі спливом значного часу від дня звернення сторін із заявою про визнання мирової угоди, Верховний Суд звернувся до сторін з проханням підтвердити намір укласти мирову угоду.

Проте позивач та відповідач відповіді на звернення Верховного Суду не надали, волевиявлення на укладення мирової угоди не підтвердили.

З урахуванням відсутності погодження умов мирової угоди сторонами, суд касаційної інстанції відмовляє у затвердженні мирової угоди.

Керуючись статтями 142, 207, 208, 255, 408 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про затвердження мирової угоди від 30 листопада 2017 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

С.Ю. Мартєв

Є.В. Петров