ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 жовтня 2019 року м. Херсон

справа № 657/1043/19

провадження №22-ц/819/1424/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Склярської І.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

Чорної Т.Г.,

секретар Геленко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Каланчацького районного суду Херсонської області у складі судді Максимовича І.В. від 17 липня 2019 року в справі за заявою ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , заінтересована особа - Головне управління пенсійного фонду України в Херсонській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

У червні 2019 року ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановити факту, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податків - НОМЕР_1 , в період з 01 вересня 1973 року по 20 липня 1976 року навчався та закінчив в м. Армянськ, АР Крим середнє професійно - технічне училище №20 та отримав професію столяра 3 розряду.

Заява мотивована тим, що з метою оформлення пенсії за віком ОСОБА_1 звернувся до Каланчацького сектору обслуговування громадян Головного управління Пенсійного Фонду України у Херсонській області. Працівник сектору не взяла до уваги запис №1 в його трудовій книжці, який свідчить про його навчання в Середньому професійно технічному училищі № 20 м. Армянськ, АР Крим, яка була здійснена на підставі диплому про закінчення училища. Зазначає, що диплом заявника був втрачений під час військової служби в рядах Радянської Армії в якості військового будівельника, а отже з метою отримання підтвердження свого навчання в СПТУ №20 в м. Армянськ заявник ОСОБА_1 звернувся за місцем свого навчання та отримав архівну довідку № 1050 від 17.04.2019 року якою підтверджено його навчання в СПТУ №20 та отримання диплому за № НОМЕР_2.

Разом з тим, зазначена архівна довідка № 1050 від 17.04.2019 року, якою підтверджено навчання заявника в СПТУ №20 та отримання диплому за № НОМЕР_2 не прийнята до уваги Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Херсонській області, у зв`язку з тим, що вона видана органом з окупованої території.

Вказує, що зазначена обставина перешкоджає в об`єктивному встановленні страхового стажу заявнику ОСОБА_1 та нарахуванні пенсії за віком, що є порушенням його майнових прав та інтересів.

Рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 17 липня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податків - НОМЕР_1 , в період з 01 вересня 1973 року по 20 липня 1976 року навчався та закінчив в м. Армянськ АР Крим Середнє професійно-технічне училище №20 та отримав професію столяра 3 розряду.

В апеляційній скарзі Головне управління пенсійного фонду України в Херсонській області посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 17.07.2019 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заявлених вимог. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги зазначає, що в поданій заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, відсутні допустимі докази, на підставі яких суд може встановити наявність факту, що обґрунтовує вимоги заявника, оскільки надана заявником довідка про навчання відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсною та не створює правових наслідків. Крім того, вважає, що з заяви вбачається спір про право. Зазначає, що заявнику з 02.06.2018 року призначено пенсію за віком, при призначені пенсії період навчання з 01.09.1973 по 20.07.1976 року в ГПТУ №20 м.Армянськ до страхового стажу не враховано. Вважає, що відсутні підстави для задоволення позову.

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 до суду не надходив. У судовому засіданні суду апеляційної інстанції доводи скарги не визнав, рішення суду вважає законним та обґрунтованим. Суду пояснив, що пенсія за віком йому нарахована та він її отримує, але без урахування періоду навчання.

Заслухавши доповідача, заявника та представника заінтересованої особи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції зазначив, що перевіряючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Наведена норма матеріального права містить перелік справ, які розглядаються в порядку окремого провадження.

Частинами першою та другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частинах першій та другій статті 256 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання заяви) та у статті 315 цього Кодексу у редакції від 03 жовтня 2017 року, не є вичерпним.

Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 та його пояснень, наданих суду апеляційної інстанції вбачається, що встановлення факту навчання необхідно йому для зарахування до страхового стажу, збільшення якого надасть право на перерахунок пенсії.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням пенсійного фонду України в Херсонській області при призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , до страхового стажу не зараховано період навчання в ГПТУ №20 м. Армянськ з 01.09.1973 року по 14.07.1976 рік та заявнику роз`яснено про строки здійснення перерахунку пенсії у разі надходження довідки про навчання/ а.с.69/.

Відповідно до п.8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року , час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

За поясненнями представника Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області, надана заявником довідка №1050 від 17.04.2019 року видана органом, діяльність якого є незаконною в силу норм Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій територіях України», а тому вона є недійсною і не створює правових наслідків, внаслідок чого не може бути прийнята як підстава для зарахування періоду навчання до страхового стажу і здійснення перерахунку пенсії.

Отримавши відмову органу, який призначає пенсії, ОСОБА_1 її в установленому законом порядку не оскаржив, а звернувся до суду із заявою про встановлення факту навчання.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах установленої компетенції.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Таким чином, враховуючи зміст заяви заявника та його вищевикладені пояснення щодо встановлення факту, пояснення представника заінтересованої сторони, вбачається, що встановлення факту навчання необхідно заявнику для здійснення перерахунку пенсії внаслідок збільшення страхового стажу за рахунок часу навчання у проведенні якого заінтересованою особою відмовлено з підстав вищенаведених її представником .

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Зокрема, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Головне управління пенсійного фонду України в Херсонській області є суб`єктом владних повноважень, наділеним владними управлінськими функціями у сфері пенсійного забезпечення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У частинах першій і другій статті 377 ЦПК України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 і 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Отже, захист права заявника на перерахунок пенсії внаслідок збільшення страхового стажу за рахунок періоду навчання, як вирішення спору, має розглядатися в позовному провадженні в порядку адміністративного судочинства, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Вищенаведені обставини надають підстави для роз`яснення заявнику, що порушене ним питання підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства

Ураховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області підлягає частковому задоволенню, ухвалене судом першої інстанції рішення - скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст.255,367, п.4 ч.1 ст.374, ст.ст.377,382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області задовольнити частково.

Рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 17 липня 2019 року скасувати.

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , заінтересована особа - Головне управління пенсійного фонду України в Херсонській області про встановлення факту, що має юридичне значення, закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що порушене ним питання підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В.Склярська

Судді: Л.В.Пузанова

Т.Г.Чорна

Повне судове рішення складено 31 жовтня 2019 року

Суддя І.В.Склярська