РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/19417/18

пр. № 2/759/2674/19

02 липня 2019 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді: Т.О. Величко

при секретарі судових засідань: В.В. Дудник

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, суд,-

В С Т А Н О В И В

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, в обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 21.01.2016 року він уклав з відповідачем ОСОБА_2 договір позики, згідно якого передав у позику відповідачу 5000 доларів США. 1500 доларів США відповідач за вказаним договором повернув, в 3500 доларів США, що становить на 27.11.2018 року складає 97615 грн. (згідно курсу НБУ 27, 89 грн. до 1 долара США) не повернув, хоча зобов"язувався повернути у строк до 28.02.2016 року.

Відповідач свої зобов"язання за вкзаним договором не виконав, грошові кошти у визначений строк не повернув, чим грубо порушив права позивача і завдав йому матеріальну шкоду.

03.12.2018 року протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено суддю Величко Т.О.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

07.12.2018 року Ухвалою судді відкрито провадження по справі.

19.03.2019 року Ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання з"явився представник позивача, позов підримав та просив його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з"явився, про судові засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується конвертами, які повернулись на адресу суду за закінченням терміну зберігання. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло, а тому суд вбачає за можливе проводити розгляд справи у відповідності до ст. 280 ЦПК України.

Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, заслухавши пояснення представника позивача надходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 21.01.2016 року ОСОБА_1 уклав з відповідачем ОСОБА_2 договір позики, згідно якого передав у позику відповідачу 5000 доларів США.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог статей 1046,1047,1048,1049,1050 ЦК України: за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей; позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 повернув 1500 доларів США за вказаним договором, однак 3500 доларів США, що становить на 27.11.2018 року складає 97615 грн. (згідно курсу НБУ 27, 89 грн. до 1 долара США) не повернув, хоча зобов"язувався повернути у строк до 28.02.2016 року.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 02.07.2014 року у справі № 6-79цс14, застосування якої є обов`язковим в силу ст. 370-1 ЦПК України, відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.

У вказаній постанові Верховний Суд України також зазначив, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.

Отже, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання.Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Згідно з вимогами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, які звичайно ставляться.

Частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до положень ст.533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Судом встановлено, що Позикодавець має право на стягнення з Позичальника заборгованість за договором позики у розмірі 3500 доларів США, що становить на 27.11.2018 року складає 97615 грн. (згідно курсу НБУ 27, 89 грн. до 1 долара США).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 976 грн. 15 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 10, 13, 81,141, 258, 263, 265, 273, 280, 354 Цивільного процесуального кодексу України, 1167 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , паспорт серія НОМЕР_1 виданий Ленінградським РУ ГУ МВС України в м.Києві 14.10.1995 року, код платника податків не відомий, місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь позивача ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 заборгованість за договором позики у розмірі 97615 (дев"яносто сім тисяч шістсот п"ятнадцять) грн. 00 коп. за договором позики від 21.01.2016 року.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , паспорт серія НОМЕР_1 виданий Ленінградським РУ ГУ МВС України в м.Києві 14.10.1995 року, код платника податків не відомий, місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь позивача ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 судовий збір у розмірі 976 (дев"ятсот сімдесят шість) грн. 00 коп.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом 30 днів з часу проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з часу проголошення.

Суддя Т.О. Величко