ПОСТАНОВА

Іменем України

03 липня 2019 року м. Кропивницький

справа № 404/19/17

провадження № 22-ц/4809/1113/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А. М., Мурашка С. І.,

за участю секретаря судового засідання Діманової Н. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору -

ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус

Кіровоградського міського нотаріального округу Малогон Вікторія Олександрівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда (суддя Бершадська О. В.) від 17 травня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

З 17 січня 2017 року у провадженні Кіровського районного суду м. Кіровограда перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу Малогон В. О., про визнання недійсним заповіт ОСОБА_4 , який було посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Малогон В. О. 16 серпня 2016 року за реєстр. №878; усунення ОСОБА_3 від права на спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги ОСОБА_1 обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 являлася матір`ю покійного чоловіка позивачки - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і після її смерті відкрилася спадщина щодо майна, яке вона, як виявилося, незадовго до своєї смерті заповіла відповідачу. Позивач вважає, що відповідач ввів спадкодавця в оману щодо наявності між ними родинних стосунків. Крім того, ОСОБА_4 страждала на психіатричний розлад, що могло вплинути на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та не керувати ними.

22 лютого 2017 року до суду звернувся ОСОБА_2 (т. 1 с. 52 - 54) з позовом до сторін в справі про визнання недійсним заповіту ОСОБА_4 , який посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Малогон В. О. 16 серпня 2016 року № 878.

Свої вимоги ОСОБА_2 обґрунтовував тим, що він являється племінником нині покійної ОСОБА_4 , яка 09 березня 2016 року склала заповіт на його користь. Звернувшись до нотаріуса за оформленням спадкових прав, він дізнався про існування заповіту ОСОБА_4 16 серпня 2016 року. Вважає, останній заповіт має бути визнаний недійсним у зв`язку з тим, що через вік та наявність параноїдального розладу особистості ОСОБА_4 не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, діяла під впливом відповідача ОСОБА_3 .

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда (суддя Бершадська О. В.) від 17 травня 2019 року, за клопотанням відповідача ОСОБА_3 , по справі призначено повторну комісійну судово-психіатричну (посмертну) експертизу, проведення якої доручено експертам (не менше як двом одного напрямку знань) Київського міського центру судово-психіатричних експертиз, що знаходиться по вул. Кирилівська, 103-а, м. Київ. На вирішення експертів поставлено наступні питання.

Суд дійшов висновку, що висновок експерта № 260 від 10 липня 2018 року є таким, що суперечить іншим матеріалам справи, викликає сумніви в його правильності, а тому є процесуальні підстави для призначення повторної експертизи.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 травня 2019 року, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про призначення повторної комісійної судово-психіатричної експертизи з урахуванням вимог ч. 3 ст. 103 ЦПК України.

Свої вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що суд порушив норми процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Він не довіряє визначеній судом експертній установі так, як відповідач ОСОБА_3 все своє життя прожив у м. Києві, працював на керівних посадах, зокрема керівником ЖЕК м. Києва, знайомий з керівництвом експертної установи, що може вплинути на об`єктивність експертів та результат експертизи. У зв`язку з тим, що між сторонами існує спір щодо експертної установи, суд мав доручити проведення експертизи будь-якій з існуючих експертних установ, за виключенням тих, на яких наполягали сторони.

Інші учасники справи не скористалися своїм правом надати суду письмовий відзив на апеляційну скаргу.

ОСОБА_2 та його представник - адвокат Мельниченко В. А. підтримали апеляційну скаргу.

Відповідач ОСОБА_3 особисто в судове засідання не з`явився, а його представник - адвокат Полєжай Д. Т. заперечила проти вимог і доводів апеляційної скарги третьої особи, вважаючи, що вони є безпідставними.

Відповідач - приватний нотаріус Малогон В. О. в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, надіслала суду письмове клопотання про розгляд справи без її присутності.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

У даній справі сторони зрештою дійшли згоди щодо необхідності призначення повторної комісійної судово-психіатричну (посмертну) експертизу. Висновок суду першої інстанції в цій частині не оскаржується, але між ними виник спір про експерту установу, якій належить доручити виконання експертизи.

Згідно ч. 3 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Зміст вказаної норми вказує на те, що сторони вільні обирати експерта або експертну установу за їх спільною згодою, а за відсутності такої призначити експерта або експертну установу зобов`язаний суд з урахуванням обставин конкретної справи.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 листопада 2018 року було призначено повторну комісійну судово-психіатричну експертизу і доручено її проведення КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня», але постановою Кропивницького апеляційного суду від 06 березня 2019 року вказану ухвалу скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про призначення експертизи. При цьому апеляційний суд вказав на помилковий висновок суду першої інстанції про призначення повторної експертизи КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня», оскільки лікарями саме цього закладу проведена первинна експертиза, висновок якої визнано таким, що суперечить матеріалам справи і викликає сумнів у його правильності.

Повторно вирішуючи питання призначення експертизи, суд доручив її проведення Київському міському центру судово-психіатричних експертиз.

Доводи ОСОБА_2 щодо можливого впливу з боку відповідача на керівництво Київського міського центру судово-психіатричних експертиз ґрунтуються на припущеннях та домислах так, як не містять інформації про реальні чинники впливу відповідача на об`єктивність експертів.

Водночас представник відповідача - адвокат Полєжай Д. Т. категорично заперечила наявність будь-яких зв`язків відповідача з керівництвом експертної установи а також наголосила, що вік відповідача перевищує дев`яносто років, він давно є непрацездатним і не має засобів впливу на експертну установу.

За таких обставин твердження апеляційної скарги, що колишня посада відповідача, керівник ЖЕК м. Києва, дає йому можливість безпосередньо впливати на керівництво експертної установи, а в кінцевому результаті на висновок експертів, являється непереконливим.

За відсутності інших заперечень з боку учасників справи проти Київського міського центру судово-психіатричних експертиз та відсутності в справі відомостей про неможливість проведення експертизи у цій установі, суд мав право доручити їй проведення повторної комісійної судово-психіатричної експертизи.

Аргумент апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Залишити вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 без задоволення, а ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 травня 2019 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 11 липня 2019 року.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: А. М. Головань

С. І. Мурашко