РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/8801/15-ц

Провадження № 2/643/19/19

26.06.2019 р. м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Горбунової Я.М., за участю секретаря Арестової І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Харківської міської ради, КП "Жилкомсервіс", ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Московського району Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визнання рішення та ордеру недійсним, скасування рішення та ордеру, зобов`язання виселення та вселенная, визнання факту проживання та користування квартирою, визнання права на проживання та користування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із позовом, в якому просять: визнати рішення виконавчого комітету Харківської міської ради за №412 від 09.07.2014 року про надання ОСОБА_3 та її сім`ї в кількості восьми осіб квартири АДРЕСА_1 недійсним та скасувати його; визнати недійсним ордер за №149113 від 11.07.2014 р. на жиле приміщення квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 недійсним та скасувати його; визнати дії КП «Жилкомсервіс» щодо закриття квартири та ненадання вільно доступу до житла для позивача та її сина неправомірними; зобов`язати виселитися та виселити ОСОБА_3 з сім`єю з квартири АДРЕСА_1 та зняти її та сім`ю з реєстрації за вказаною адресою; визнати за позивачами факт проживання та користування квартирою АДРЕСА_1 ; визнати за позивачами подальше право на проживання та користування квартирою АДРЕСА_1 ; вселити позивачів в квартиру АДРЕСА_1 .

За даним позовом позивачі обгрунтовують свої вимоги тим, що позивач перебувала у цивільному шлюбі та проживала однією сім`єю з ОСОБА_4 та вела з ним спільне господарювання більше 14 років за місцем його реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ними проживали їх син ОСОБА_2 та мати чоловіка ОСОБА_5 . В травні 2015 р. після ухвалення рішення Московським районним судом їм стало відомо про існування ордеру на спірну квартиру на ім`я ОСОБА_3 , після чого представником позивача було встановлено за допомогою офіційного сайту виконкому міської ради, що на засіданні виконкому 09.07.2014 р. ніякого рішення за № 492 не приймалося, як само не приймалося ніякого рішення щодо надання житла особам, які потребують поліпшення житлових умов, що на думку позивача і є підставою для визнання ордеру та рішення на підставі якого видавався ордер недійсним. Крім того, підставою недійсності зазначають той факт, що видача ордеру здійснювалася в той час, коли в суді знаходився спір за їх позовом про встановлення факту проживання та користування житлом, і ордер був дійсним 30 днів, але печатка дільниці КП «Жилкомсервіс» на ньому проставлена через чотири місяці, а саме, 14.11.2014 р. Також позивачі зазначають, що у липні-серпні 2013 р. ділянкою № 39 КП «Жилкомсервіс» спірну квартиру без повідомлення позивачів було закрито та опечатано, через що вони не мали змоги попасти до квартири, що було встановлено при розгляді попередньої справи в суді, але ніякої юридичної оцінки цим фактам надано не було, що є підставою для поновлення їх прав та вселення.

Представник позивача ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника.

Позивач ОСОБА_2 надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Виконавчого комітету Харківської міської ради в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову у повному обсязі та надав письмові заперечення на позов, в якому зазначив, що органом місцевого самоврядування правомірно прийнято рішення про видачу органу на жиле приміщення громадянці ОСОБА_3 . Представником позивача не вірно визначено юрисдикцію суду стосовно позовних вимог про визнання рішення виконавчого комітету Харківської міської ради за №412 від 09.07.2014 року, та ордеру за №149113 від 11.07.2014 р. на жиле приміщення - квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 недійсним, оскільки такі вимоги повинні розглядатися в порядку адміністративного судочинства. У громадянки ОСОБА_3 є всі законні підстави на вселення та проживання у спірній квартирі.

Щодо визнання факту проживання та користування спірною квартирою, визнання неправомірними дій КП «Жилкомсервіс» щодо закриття квартири та ненадання вільно доступу до житла для позивача та її сина представник відповідача зазначив, що рішенням Московського районного суду м. Харкова по справі №643/13815/13-ц від 15.09.2014 р. було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Харківської міської ради, ОСОБА_6 , КП "Жилкомсервіс", третя особа: Служби у справах дітей Московського районного управління Служб у справах дітей ДПтСП ХМР про визнання факту проживання та користування квартирою АДРЕСА_1 , визнання права власності, зобов`язання вчинити певні дії, а саме, зобов`язання КП "Жилкомсервіс" усунути перешкоди, які заважають вільному доступу позивачу та її сину для входу, проживання та користування спірною квартирою. Вказаним рішенням встановлено, що доказів того, що будь-хто чинив перешкоди ОСОБА_1 та її сину у проживанні та користуванні спірною квартирою позивачем суду не надано. В правоохоронні органи з заявами позивач не зверталась.

ОСОБА_1 та її син мають місце проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 . Московський районний суд м. Харкова в рішенні від 15.09.2014 р. по справі №643/13815/13-ц прийшов до висновку, що підстави для задоволення позову про визнання ОСОБА_1 та її сином подальшого права на проживання та користування квартирою АДРЕСА_1 , визнання за нею та її сином прав власності на зазначену квартиру, зобов`язання КП «Жилкомсервіс» усунути перешкоди, які заважають вільному доступу позивачу та її сину для входу, проживання, користування спірною квартирою у суду відсутні. В задоволенні позову відмовлено. Вказане рішення набрало законної сили.

Позивачем не зазначено з якою метою останній вимагає встановити факт проживання та користування квартирою АДРЕСА_1 , не зазначено будь-яких документів які б свідчили про мету встановлення факту, та неможливість відновлення втрачених документів, а отже немає підстав для задоволення вказаних позовних вимог.

Позивачем також не надано жодного доказу наявності реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Посилання позивача на рішення Московського районного суду міста Харкова від 31.01.2014 року, яким встановлено, що ОСОБА_1 проживала разом із сином та фактичним чоловіком ОСОБА_4 і матір`ю останнього у спірній квартирі не можуть бути доказами при розгляді цієї справи, оскільки у вказаному рішенні суду не зазначено з якого саме часу ОСОБА_1 проживала за зазначеною адресою.

З вищенаведеного вбачається відсутність будь-яких підстав для встановлення права проживання та права користування позивачем квартирою за АДРЕСА_2 .

Представник відповідача КП "Жилкомсервіс" та відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Представник третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради надав клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Предметом даного спору є трикімнатна квартира АДРЕСА_1 , яка є неприватизованою, право власності на дану квартиру ні за ким не зареєстроване, наймачем спірної квартири на даний час є відповідач ОСОБА_3 на підставі ордеру на житлове приміщення № 1499113, виданого виконавчим комітетом Харківської міської ради 11.07.2014 р. на сім`ю у складі 8 осіб: ОСОБА_7 (син), ОСОБА_8 (дочка), ОСОБА_9 (дочка), ОСОБА_10 (дочка), ОСОБА_11 (син), ОСОБА_12 (дочка), ОСОБА_13 (син). (а.с.10 т.1).

Даний ордер виданий на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 412 від 09.07.2014 р., яким затверджений протокол міської громадської комісії з житлових питань № 10 від 04.07.2014 р., де запропоновано виділити ОСОБА_3 на склад сім`ї 8 осіб квартиру АДРЕСА_1 в порядку п.п. 54, 59 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Українській РСР» (а.с.57-63 т.1).

Рішенням Московського районного суду м. Харкова по справі №643/13815/13-ц від 15.09.2014 р. було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 , яка діяла в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , до Харківської міської ради, ОСОБА_6 , КП "Жилкомсервіс", третя особа: Служби у справах дітей Московського районного управління Служб у справах дітей ДПтСП ХМР про визнання факту проживання та користування квартирою АДРЕСА_1 , визнання права власності, зобов`язання вчинити певні дії, а саме, зобов`язання КП "Жилкомсервіс" усунути перешкоди, які заважають вільному доступу позивачу та її сину ОСОБА_2 для входу, проживання та користування спірною квартирою. Вказаним рішенням встановлено, що доказів того, що будь-хто чинив перешкоди ОСОБА_1 та її сину у проживанні та користуванні спірною квартирою позивачем суду не надано, в правоохоронні органи із заявами позивач не зверталася. Позивач та її син у спірній квартирі не зареєстровані, мають інше місце проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.09.2014 р. залишено без змін ухвалами Апеляційного суду Харківської області від 17.11.2014 р. та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.02.2015 р.

Таким чином, вже з тих саме підстав і за тих саме обставин спір про визнання факту проживання та користування квартирою АДРЕСА_1 судом був розглянутий і рішенням Московського районного суду м. Харкова по справі від 15.09.2014 р. були встановлені обставини за яких судом визнано відсутність підстав для визнання факту проживання та користування спірною квартирою.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.

Таким чином, суд вважає, що позивачі не набули прав щодо спірного житла і відповідно не мають обґрунтованих підстав заявляти вимоги щодо визнання ордеру та рішення про його видачу недійсними, оскільки відсутні підстави вважати, що даним рішенням порушені їх законні права чи інтереси.

А відповідно до положень ст.4, ст. 5 ЦПК України кожна особа звертається до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, і суд захищає права, свободи та інтереси даних осіб і спосіб, визначений законом або договором, або визначає такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Щодо окремих вимог позивачів про визнання за ними факту проживання та користування квартирою АДРЕСА_1 , окрім вищевикладеного, слід зазначити, що ніяких доказів на підтвердження зазначених у позові обставин суду не надано.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих або витребуваних доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмету позову, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісності здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Інші вимоги позивачів про: визнання незаконних дій КП «Жилкомсервіс» щодо закриття та ненадання вільного доступу до житла; про зобов`язання виселити та виселити ОСОБА_3 з сім`єю із спірного житла; визнати за позивачами право подальшого проживання у спірній квартирі; вселення позивачів у спірне житло є похідними від вимог про визнання недійним рішення про видачу ордеру та недійсним самого ордеру, тому через відмову у цих вимогах не підлягають також задоволенню.

На підставі викладенного, керуючись ст.ст. 4, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 264-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , серія і номер паспорта НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідачі: Виконавчий комітет Харківської міської ради, адреса: 61200, м. Харків, м-н Конституції, 7, КП "Жилкомсервіс", ідентифікаційний код 34467793, адреса: 61052, м. Харків, вул. Конторська, 35, ОСОБА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Московського району Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, адресою: 61002, м. Харків,вул. Чернишевського, 55.

Суддя: Я.М.Горбунова