Постанова

Іменем України

20 березня 2019 року

м. Київ

справа №501/1377/16-ц

провадження № 61-18753св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), СинельниковаЄ. В., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго»,

треті особи: Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Укржилстрой-2008»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2016 року у складі судді Мурзенка М. В. та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 21 грудня 2016 року у складі колегії суддів: Кравця Ю. І., Журавльова О. Г., Сегеди С. М.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» (далі - ПАТ ЕК «Одесаобленерго»), об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Укржилстрой-2008» (далі - ОСББ «Укржилстрой-2008») про визнання договору недійсним, зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 08 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ПАТ ЕК «Одесаобленерго» про зобов'язання відновити постачання електричної енергії, укласти угоду на постачання електричної енергії, встановити пристрої обліку, опломбувати їх та скласти відповідний акт виділено в самостійне провадження.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 10 червня 2016 року вказану цивільну справу передано на розгляд Малиновському районному суду м. Одеси.

Позовна заява мотивована тим, що вона є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1, проте ПАТ ЕК «Одесаобленерго» протиправно відмовляється укласти з нею договір постачання електричної енергії й вчинити відповідні супутні дії, а представники ОСББ «Укржилстрой-2008» у липні 2015 року протиправно відключили її квартиру від постачання електричної енергії, демонтувавши лічильник та вхідні запобіжники, не надавши пояснень та акту від ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» про відключення. Через відсутність електроенергії проживання в квартирі неможливе, тому вона вимушена винаймати квартиру, що призводить до матеріальних та моральних збитків.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Зобов'язано ПАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» укласти з ОСОБА_4 договір про користування електричною енергією квартири за адресою: АДРЕСА_1, встановити прилад обліку електричної енергії та опломбувати його. У задоволені інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» неправомірно відмовило позивачу в укладенні договору про користування електричною енергією, оскільки саме воно має обов'язок щодо укладення такого договору, встановлення та опломбування приладу обліку електричної енергії. Позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача скласти відповідний акт про опломбування є безпідставними, оскільки такий акт складається лише у випадку встановлення приладу обліку безпосередньо в квартирі споживача, в той час як обставини справи не свідчать про наявність такої можливості. Матеріалами справи не підтверджено, що припинення постачання електричної енергії в квартиру позивача здійснено відповідачем й, відповідно, останній не є особою, яка має відновити становище, що існувало до вчинення дій, які позивач розцінює як порушення свого права.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 21 грудня 2016 року відхилено апеляційну скаргу ПАТ «ЕК «Одесаобленерго», рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2016 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що саме ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» як енергопостачальник має обов'язок щодо встановлення та опломбування приладу обліку електричної енергії, а також зобов'язане укласти з позивачем відповідний договір про користування електричною енергією, а відмова у вчиненні цих дій є неправомірною.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

У касаційній скарзі, поданій у січні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ПАТ «ЕК «Одесаобленерго», просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди, вирішуючи спір, безпідставно не застосували Правила користування електричною енергією, затверджені постановою Національної комісії регулювання електроенергетики від 31 липня 1996 року № 28, якими регулюються спірні правовідносини. Суди не взяли до уваги, що укладення договору про користування електричною енергією можливе саме з ОСББ «Укржилстрой-2008», а не безпосередньо позивачем. Такий договір не може бути укладений між ОСОБА_4 та ПАТ «ЕК «Одесаобленерго», оскільки позивач має заборгованість за комунальні послуги перед ОСББ «Укржилстрой-2008». Крім того, позивач не надала підтвердження того, що технічний стан розрахункового засобу обліку, яким обладнана електроустановка позивача, відповідає вимогам нормативно-технічних документів, що у свою чергу мають бути погоджені з ОСББ «Укржилстрой-2008». Крім того зобов'язання укласти договір суперечить положенням статей 19 Конституції України та 627 ЦК України.

У лютому 2017 року ОСОБА_4 подала відзив (заперечення) на касаційну скаргу, який мотивований незгодою з доводами касаційної скарги та законністю й обґрунтованістю судових рішень попередніх інстанцій.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 січня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі, а ухвалою від 19 червня 2017 року справу призначено до розгляду.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що ОСОБА_4 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Балансоутримувачем цього будинку є ОСББ «Укржилстрой-2008», між яким та ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» укладено договір про постачання електричної енергії № И 1798 від 11 квітня 2011 року, предметом якого є постачання електричної енергії у зазначений будинок (а.с. 60-61, 62-68, 144 т.1).

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 29 серпня 2016 року, яке набрало законної сили, встановлено, що ОСОБА_4 користується комунальними послугами, в тому числі електричною енергією, але не оплачує їх, має заборгованість у сумі 27 536,42 грн (а.с. 237-240, т.1).

ОСОБА_4 зверталась до ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» з пропозицією укласти договір про постачання електричної енергії у належну їй квартиру, що підтверджується копією її заяв від 14 грудня 2015 року (а.с. 18 т.2), від 29 січня 2016 року (а.с. 18, 23-31 т.2), проте відповідач їй відмовив, що підтверджується копіями листів відповідача від 28 грудня 2015 року та 15 лютого 2016 року (а.с. 19, 32 т.2).

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам судове рішення апеляційної інстанції не відповідає з таких підстав.

Забезпечення належних умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах шляхом отримання безперешкодного доступу до житлово-комунальних послуг, в тому числі до електропостачання, є складовою частиною гарантованих статтями 47, 48 Конституції України права на житло та достатній життєвий рівень.

Відповідно до положень частини першої статті 25 Закону України «Про електроенергетику» (далі - Закон) споживачі електричної енергії мають право на підключення електричної мережі у випадку виконання Правил користування електричною енергією.

У статті 26 цього Закону зазначено, що споживання електроенергії можливо лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Відповідно до частини четвертої статті 26 Закону Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із положеннями пункту 3 Правил споживання електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі Правила № 1357) в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і електропостачальником, що розробляється електропостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки.

Положеннями пунктів 5, 7 Правил № 1357 встановлено, що у багатоквартирному будинку електропостачальник укладає договори з кожним наймачем (власником) квартири. Для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого об'єкта повинен звернутися до електропостачальника для укладення договору про користування електричною енергією. Після чого електропостачальник протягом 3 днів у містах та 7 днів у сільській місцевості підключає квартиру або об'єкт споживача до електропостачання.

ЦК України у статтях 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Розкриваючи зміст засади свободи договору, у статтях 6, 627 ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Відповідно до частини першої статті 630 ЦК України договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку.

Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абзацу другого частини третьої статті 6 та статті 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

З аналізу змісту частини третьої статті 6, частини першої статті 630 ЦК України, ПКЕЕ убачається, що умови типового договору про постачання електричної енергії, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Укладення договору про постачання електричної енергії є обов'язком постачальника електричної енергії і запропонований договір повинен відповідати типовому договору про постачання електричної енергії (додаток 3 до ПКЕЕ). Відмова постачальника електричної енергії від укладення договору в такому разі суперечить вимогам частини третьої статті 6, статей 627, 630 ЦК України та ПКЕЕ.

Виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов'язків (статті 3, 6, 12-15, 20 ЦК України, статті 3?5 ЦПК України у редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року) можна зробити висновок про те, що в разі невиконання постачальником електричної енергії зобов'язання з укладення договору про постачання електричної енергії, який відповідає типовому договору, таке право підлягає захисту судом на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України шляхом зобов'язання.

Аналогічний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08 травня 2018 року у справі № 757/45133/15-ц (провадження № 14-114цс18).

Встановивши, що ОСОБА_4 29 січня 2016 року зверталась до енергопостачальної організації з пропозицією укласти типовий договір (а.с. 23-28, т.2), а відповідач ухилився від укладення такого договору, суди дійшли правильного висновку про те, що порушене право підлягає захисту судом на підставі пункту першого частини другої статті 16 ЦК України шляхом зобов'язання укласти договір.

За таких обставин відповідні доводи касаційної скарги щодо неправильно обраного способу захисту колегія суддів відхиляє як необґрунтовані, оскільки така відмова відповідача порушує право позивача щодо реалізації права власності на належне їй майно.

Встановлено, що ОСОБА_4 з 20 вересня 2012 року є власником квартири АДРЕСА_1, у який електроенергія постачається відповідачем на підставі договору, укладеного 11 квітня 2011 року з ОСББ «Укржилстрой-2008».

Договірні відносини з приводу постачання або користування електроенергією між ОСОБА_4 та ОСББ «Укржилстрой-2008» - відсутні.

Не ґрунтуються на законі доводи касаційної скарги про те, що позивач має право на забезпечення своєї квартири електроенергією лише через ОСББ «Укржилстрой-2008», з яким укладений договір на постачання електричної енергії щодо усього багатоквартирного будинку, в якому розташована квартира позивача, оскільки відповідно до положень пункту 5 Правил № 1357 у багатоквартирному будинку електропостачальник укладає договори з кожним наймачем (власником) квартири.

Разом із тим заслуговують на увагу доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_4 не дотримано встановленої законом процедури для укладення окремого договору про користування електроенергією.

Договірні відносини у сфері постачання електроенергії мають свої особливості, що пов'язано зі специфікою предмету договору та обумовлює спеціальний порядок його укладання. Особливістю договору електропостачання є покладення на споживача додаткових обов'язків, пов'язаних з необхідністю: дотримуватись передбаченого договором режиму споживання електроенергії; забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичних мереж та справність приладів і устаткування, що використовуються у процесі споживання електричної енергії.

При вирішенні справи суди попередніх інстанцій не застосували нормативно-правовий акт, який підлягав до застосування, а саме Правила користування електричною енергією, затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 28 липня 1996 року № 28 (далі - Правила № 28), оскільки цей акт, в частині що регламентує особливості постачання електричної енергії для населених пунктів, поширюється на усіх споживачів без винятку (пункт 1.1. Правил № 28).

Відповідно до пункту 12.5 Правил № 28 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі виходу із складу населеного пункту або прийняття відповідного рішення органом управління населеного пункту споживач населеного пункту або фізична особа, електроустановки якої приєднані до технологічних електричних мереж населеного пункту, для користування електричною енергією має право: змінити у встановленому порядку схему електропостачання та приєднати належну йому електроустановку до електричних мереж електропередавальної організації.

Згідно із пунктом 1.2 Правил № 28 населений пункт - юридична особа-споживач (власник електроустановок населеного пункту або уповноважена власником (співвласниками) експлуатаційна організація, в господарському віданні якої є електроустановки населеного пункту), об'єднує населення на визначеній території та утримує ці електроустановки з метою забезпечення електричною енергією споживачів населеного пункту.

У розумінні пункту 1.2 Правил № 28 ОСББ «Укржилстрой-2008» є населеним пунктом, оскільки саме воно є балансоутримувачем будинку, в якому розташована квартира позивача, і несе відповідальність за належний технічний стан внутрішньобудинкових електромереж.

Предметом договору про постачання електричної енергії № И 1798 від 11 квітня 2011 року є продаж постачальником електричної енергії споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії».

Цим договором також встановлені обов'язки споживача забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників постачальника електричної енергії за пред'явленням службового посвідченнядо засобів (систем) обліку електроенергії, вимірювання потужності та контролю показників якості електроенергії; обладнати окремі площадки вимірювання з приєднаною потужністю електроустановок 150 кВт і більше та середньомісячним обсягом споживання за попередні 12 розрахункових періодів 50 тис кВт/год і більше засобами диференційного (погодинного) обліку електричної енергії та локального устаткування збору і обробки даних в межах періоду, визначеного нормативними документами для встановлення зазначених засобів обліку; уживати комплекс заходів, спрямованих на запобігання виникненню загрози життю або травматизму, пошкодженню обладнання та продукції, негативним екологічним наслідкам тощо.

Згідно із положеннями Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 саме балансоутримувач будинку утримує на балансі відповідне майно, веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонті та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Відповідно до пункту 12.6 Правил № 28 договір про користування електричною енергією на території населеного пункту може бути укладений у разі виконання таких умов: 1) особа, яка має намір набути статус споживача на території населеного пункту, та населений пункт не мають боргів за електричну енергію перед населеним пунктом та постачальником електричної енергії відповідно; 2) технічний стан розрахункового засобу обліку, яким обладнана електроустановка особи, яка має намір набути статусу споживача на території населеного пункту, відповідає вимогам нормативно-технічних документів; 3) особою, яка має намір набути статус споживача на території населеного пункту, створені технічні можливості щодо забезпечення безперешкодного доступу представників постачальника електричної енергії, підприємства, що здійснює передачу електричної енергії, до власних електричних установок для контролю за рівнем споживання електричної енергії, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку.

Матеріали справи не містять даних, що ОСОБА_4, яка має намір самостійно без участі балансоутримувача будинку укласти договір про користування електричною енергією, дотрималась передбачених пунктами 12.5, 12.6 Правил № 28 умов, необхідних для укладення окремого договору, а саме змінила схему електропостачання з метою приєднати належну їй електроустановку до електричних мереж електропередавальної організації, не має боргів за електричну енергію, технічний стан розрахункового засобу обліку, яким обладнана електроустановка, належна їй, відповідає вимогам нормативно-технічних документів, а також створила технічні можливості щодо забезпечення безперешкодного доступу представників постачальника електричної енергії, підприємства, що здійснює передачу електричної енергії, до власних електричних установок для контролю за рівнем споживання електричної енергії, для виконання відключення та обмеження споживання.

Відповідно до пункту 2 Правил № 1357 технічні умови - документ, що видається споживачу електропостачальником і містить перелік технічних вимог, які необхідно виконати для приєднання електроустановок нового споживача до електромережі, реконструкції діючих електроустановок споживача або зміни категорії надійності електропостачання споживача.

Апеляційний суд всупереч вимогам статей 212-214, 303, 316 ЦПК України 2004 року не перевірив, чи виконувались ОСОБА_4 необхідні технічні вимоги, якщо виконувались, то у якому обсязі та чи є вони достатніми для зобов'язання відповідача приєднати електроустановку позивача до електромережі.

Отже, апеляційний суд, вирішуючи спір, дійшов передчасного висновку, що ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» як енергопостачальник має обов'язок щодо встановлення та опломбування приладу обліку електричної енергії, не перевіривши чи для укладення договору між енергопостачальником та побутовим споживачем, останнім виконані технічні умови, передбачені пунктом 2 Правил № 1357, а також не перевіривши доводи відповідача про те, що його зобов'язання установити позивачу лічильник електроенергії та укласти відповідний договір поставить під загрозу надійність постачання електричної енергії іншим споживачам, оскільки енергетичне господарство не відповідає нормативно-технічним вимогам.

Зазначене вище перешкоджає суду касаційної інстанції без встановлення вказаних фактичних обставин ухвалити правильне рішення по суті спору.

Згідно з пунктами 1, 2 частини третьою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Ураховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, апеляційним судом повністю не встановлено, а тому судове рішення не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що відповідно в силу статті 411 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду суду належить врахувати викладене, розглянути справу в установлені законом розумні строки з додержанням вимог процесуального права, дослідити та належним чином оцінити подані сторонами докази, з наведенням відповідних обґрунтувань, дати правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити законне і справедливе судове рішення відповідно до встановлених обставин і вимог закону.

Керуючись статтями 400, 411, 415-419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 21 грудня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник О. В. Білоконь Є. В. Синельников С. Ф. Хопта Ю. В. Черняк