Справа № 161/9164/19
Провадження № 2-о/161/221/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2019 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Петрової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Луцька міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

03 червня 2019 року заявник звернулася до суду із вказаною заявою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його рідний брат ОСОБА_3 .

По смерті цих осіб відкрилася спадщина на квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

З метою оформлення своїх спадкових справ заявник звернувся до Першої Луцької державної нотаріальної контори, однак постановою нотаріуса від 24 травня 2019 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за законом, оскільки у свідоцтві про право власності на квартиру прізвище матері зазначено як « ОСОБА_2 », в той час як у свідоцтві про смерті « ОСОБА_2 ».

З наведених вище мотивів заявник просить суд встановити належність вказаного правовстановлюючого документу померлій матері.

Заявник подав на адресу суду письмову заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, вимоги заяви підтримує.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не прибув.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер рідний брат заявника ОСОБА_3 .

Також, з матеріалів справи слідує, що у свідоцтві про право власності на житло від 26 лютого 1996 року прізвище померлої матері зазначено як « ОСОБА_2 ». При цьому прізвище брата заявника у тому ж свідоцтві вказано вірно (а.с.15).

Вказані розбіжність у прізвищі матері заявника призвели до відмови йому нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Частинами першою та другою статті 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Оскільки встановлення належності правовстановлюючого документу необхідно заявнику для можливості оформлення спадкових прав, враховуючи, що дані обставини іншим чином встановити неможливо, окрім як в судовому порядку, суд дійшов висновку, що заява в може бути вирішена судом.

На думку суду, заявник належними та допустимими довів той факт, що зазначення його матері у свідоцтві про право власності на житло як « ОСОБА_2 » є технічної опискою, а в дійсно це свідоцтво було видано саме ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Про вказаний факт також свідчить те, що прізвище іншого свіввласника квартири - брата заявника ОСОБА_3 , у цьому ж свідоцтві вказано вірно.

Тому суд дійшов висновку, що з метою захисту спадкових прав заявника, його заяву слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.265, 315, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити повністю.

Встановити факт, що зазначена у свідоцтві про право власності на житло, яке видано 26 лютого 1996 року відділом по приватизації житлового фонду виконавчого комітету Луцької міської ради народних депутатів на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , та померла ІНФОРМАЦІЯ_3 мати ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є однією і тією ж особою.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, набирає законної сили за наслідками апеляційного перегляду.

Заявником у справі є ОСОБА_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заінтересованою особою у справі є Луцька міська рада, м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19, .

Повний текст рішення складений та підписаний 05 липня 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк