ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року

м. Харків

Справа № 638/16569/18

Провадження № 22-ц/818/2350/19

Категорія: інші

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2018 року про забезпечення позову у складі судді Семіряд І.В.

у цивільній справі №638/16569/18 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ей Ті Фінанс», Державного реєстратора Харківської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Супруна В`ячеслава Васильовича, ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Харківського нотаріального округу Жамойда Галина Миколаївна про визнання незаконними дій із скасування державної реєстрації права власності і витребування майна із чужого незаконного володіння,-

встановив:

07.11.2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаною позовною заявою в якій просила :

- визнати незаконним та скасувати рішення Державного реєстратора Харківської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Супруна В.В. від 05.10.2018 року, індексний номер рішення :43419912, про державну реєстрацію права власності ТОВ «Ей ТІ ФІНАНС» на об`єкт нерухомого майна : однокімнатну квартиру за адресою : АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки за іпотечним договором № 0709/05/11/07-N від 29.03.2007 року;

- витребувати з чужого незаконного володіння у ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2 , що належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 29.03.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Адамовою Людмилою Антонівною та зареєстрованим за № 1001;

- стягнути з ТОВ «Ей ТІ ФІНАНС» та Державного реєстратора Харківської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Супруна ОСОБА_3 .В. суму судового збору у розмірі 4 465,95 грн.;

- стягнути ТОВ «Ей ТІ ФІНАНС» та Державного реєстратора Харківської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Супруна В.В. суму витрат на правові допомогу у розмірі 27 000,00 грн.

08.11.2018 року представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 звернувся із заявою про забезпечення позову в якій просив:

- вжити заходи забезпечення позову шляхом арешту квартири АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 1473 від 19.10.2018 р. між ТОВ «ЕЙ ТІ ФІНАНС» та ОСОБА_1 ;

- вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо виселення ОСОБА_2 , вселення будь-яких інших осіб, здійснювати заміну замків вхідних дверей у квартирі АДРЕСА_3 .

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову ОСОБА_4 вказував, що 31.10.2018 року ОСОБА_2 дізналася про те, що товариством «ЕЙ ТІ ФІНАНС» в порядку досудового врегулювання на підставі іпотечного застереження задоволено вимоги по погашенню заборгованості по кредитному договору забезпечену іпотекою договору від 29.03.2007 року шляхом набуття права власності на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_3 , яка належала їй на праві власності.

19.10.2018 року приватним нотаріусом ХМНО Жамойдою Г.М. зареєстровано право власності на вказану квартиру за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 19.10.2018 року, який укладено між ТОВ «ЕЙ БІ ФІНАНС» та ОСОБА_1

31.10.2018 року у спірну квартиру прийшли невідомі особи і сам ОСОБА_1 і почали вимагати незаконного виселення ОСОБА_2 з квартири. На теперішній час відповідач ОСОБА_1 вселився у квартиру.

З огляду на це, у ОСОБА_2 виникають об`єктивні побоювання, що спірна квартира може бути відчужена ОСОБА_1 у будь-який спосіб,або ж позивачу буде заблоковано доступ до спірної квартири. Зазначене може ускладнити або взагалі зробити об`єктивно неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2018 року заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 про забезпечення позову - задоволено.

Суд постановив:

-вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_3 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №1473 від 19.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЙ ТІ ФІНАНС» та ОСОБА_1 ;

-вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони, у позасудовому порядку, ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо виселення ОСОБА_2 ), вселення будь-яких інших осіб, здійснювати заміну замків, вхідних дверей або зміни вхідних дверей у квартирі АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №1473 від 19.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЙ ТІ ФІНАНС» та ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.11.2018 року, вважаючи її такою, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволені заяви про забезпечення позову.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує, що судом не взято до уваги ту обставину, що позивач ОСОБА_2 та члени її родини не лише не проживала в спірній квартирі, а навіть не була там зареєстрована, що в квартирі тривалий час проживали орендарі.

Після укладання договору купівлі-продажу спірної квартири, він як добросовісний набувач, маючи усі законні підстави змінив замки та встановив систему охорони, а тому вжитими заходами забезпечення позову суд першої інстанції фактично вирішив спір про право позивача проживати в належній йому квартирі, позбавив його можливості користуватися квартирою та вживати заходи збереження майна.

Факт того, що позивач та члени її сім`ї не проживали у спірній квартирі визнані представником позивача у судовому засіданні.

Зазначає, що наявність або відсутність проживаючих осіб ніяк не впливає на виконання рішення суду про право власності на квартиру, не може ускладнити виконання рішення суду про реєстрації чи скасування права власності на нерухоме майно.

Зазначає, що позивач не спирається на жодний доказ його намірів продати спірну квартиру.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 адвокат Терпелюк Є.В. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, вказуючи, що твердження скаржника стосовно того, що він є добросовісним набувачем спірного нерухомого майна, не стосується заходів забезпечення позову, а є питанням розгляду справи по суті.

З доводами апеляційної скарги про те, що позивач ніколи не проживала у спірній квартирі, не згоден, оскільки у ОСОБА_2 є для цього поважна причина, так як вона тривалий час знаходилася у0 відрядженні за кордоном. Позивач залишала свою квартиру у розпорядженні сина для забезпечення схоронності, зберігання майна та запобігання аварійним ситуаціям.

Звертає увагу на ту обставину, що договір про завдаток від 01.11.02018 р., на який посилається ОСОБА_5 , підтверджує його намір щодо відчуження спірної квартири.

ТОВ «Ей Ті Фінанс» у відзиві на апеляційну скаргу просить скасувати ухвалу та постановити нову про відмову у забезпечені позову.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, звернувся до суду апеляційної інстанції з заявою про розгляд справи за його відсутності. Зазначає, що апеляційну скаргу підтримує та просить її задовольнити.

Третя особа - приватний нотаріус ХМНО Жамойда Г.М. також в судове засідання не з`явилася, направила письмові пояснення де вказала, що згідно даних Реєстру для реєстрації нотаріальних дій (справа № 02-03, том № 4) 19 жовтня 2018 року нею була вчинена нотаріальна дія за р. № 1473. а саме: посвідчено договір купівлі-продажу квартири, укладеного між ТОВ «ЕЙ ТІ ФІНАНС» та ОСОБА_1

Вказує, що згідно матеріалів нотаріальної справи 02-03 том №4 0. право власності на спірну квартиру було зареєстроване за ГОВ «ЕЙ ТІ ФІНАНС» та документи, що були подані для вчинення нотаріальної дії відповідали вимогам ст. 46. 47 ЗУ «Про нотаріат».

Під час вчинення нотаріальної дії нотаріусом було здійснено відповідні пошуки в

Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно ст. 46-1 ЗУ «Про нотаріат»,

згідно яких заборони, арешти чи інші обтяження щодо спірного об`єкта були відсутні.

Також нотаріусом було оглянуто статутні документи ТОВ «Ей Ті Фінанс»

(ідентифікаційний код юридичної особи 39555684). перевірено повноваження

представника юридичної особи, правоздатність та дієздатність юридичної особи.

Інші учасники справи повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, про поважність причин неявки суд не сповістили, відзивів на апеляційну скаргу не надали.

Зважуючи на положенняст.ст.43, 371, 372 ЦПК України апеляційний суд розглядає справу за відсутністю учасників справи, оскільки їх неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскарженого судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Згідно статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно частини 3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки з наданих суду матеріалів вбачається наявність спору у сторін, а невжиття заходів забезпечення позову, зважуючи на предмет спору і обставини справи, може значно утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Також суд обґрунтовано і у відповідності до вимог ст.ст.149, 150 ЦПК України обрав замість арешту, що є невиправдано жорстким видом забезпечення, такий вид як заборону відчуження спірної квартири, що є достатнім і найменш обтяжливим, зважуючи на тимчасовий характер такого прав власника квартири ОСОБА_1 , яке з іншого боку спрямоване на забезпечення виконання судового рішення у разі задоволення позову ОСОБА_2 .

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися із задоволенням судом заяви представника ОСОБА_2 в тій частині, де він просив також заборонити ОСОБА_1 вчиняти дії щодо виселення ОСОБА_2 із спірної квартири, щодо вселення інших осіб, а також замінювати вхідні двері квартири та замки на них, оскільки такі заходи не є співмірними із позовом і є порушенням балансу охоронюваних законом інтересів учасників справи.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується доводами позовної заяви і заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 в спірній квартирі на час вчинення оспорених нею правочинів і на час звернення з позовом до суду не проживала, відповідач ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу набув право власності на спірну квартиру, вселився в неї і користується, тобто реалізує право власності у відповідності до усіх його складових.

Натомість ОСОБА_2 має інше, зареєстроване у передбаченому законом порядку, місце проживання, що підтверджує і сам заявник.

Отже, обравши одночасно різні види забезпечення позову, та застосувавши, крім заборони відчуження, інші, не обумовлені змістом позовних вимог та метою цієї процесуальної дії, суд надмірно застосував декілька передбачених частиною 1 статті 150 ЦПК України видів забезпечення позову, які виходять за межі предмету спору і не співмірні із заявленими позовними вимогами.

Види забезпечення позову передбачено частиною 1 статті 150 ЦПК України. Обираючи певний вид забезпечення позову, суд повинен враховувати як інтереси позивача, так і інтереси охоронювані законом інтереси відповідача та інших осіб, а також дотримуватись вимог статті 2 ЦПК України щодо пропорційності.

У відповідності до положень ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно з п.п.1,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Співвідносячи негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, колегія суддів дійшла висновку, що у даній справі, зважуючи на зміст позовних вимог, достатньо вжиття передбачених п.2 ч.1 статі 150 ЦПК України заходів забезпечення позову у виді заборони відчуження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №1473 від 19.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЙ ТІ ФІНАНС» та ОСОБА_1 ..

Немає підстав для вжиття решти заходів, зазначених у заяві представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , оскільки вирішення питань про виселення, зважуючи на зміст позову, у даній справі не передбачено.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про безпідставне обмеження судом реалізації його права власності на квартиру як добросовісного набувача оскільки заборона вчиняти певні дії до вирішення спору є тимчасовим обмеженням і найменш вразливим для нового власника (якщо він дійсно добросовісний набувач).

Крім того, учасники справи не позбавлені можливості звертатися у передбаченому законом порядку до суду із заявами про скасування чи зміну вжитих судом заходів забезпечення позову, та заявою про зустрічне забезпечення (ст.ст.154, 156, 158 ЦПК України).

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції від 09.11.2018 року зміні.

Керуючись ст. ст. 2, 149, 150, 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, п.п.3,4 ч.1 та ч.3 ст.376, ст.ст.381-384, 389,390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2018 року в частині задоволення заяви представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 від 08.11.2018 року про заборону ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо виселення ОСОБА_2 , вселення будь-яких інших осіб, заміни вхідних дверей і замків квартири АДРЕСА_3 , скасувати і в задоволені заяви представника позивача про вжиття цих заходів забезпечення позову - відмовити.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції від 09 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 липня 2019 року

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина