Справа № 159/2433/19
Провадження № 2/159/898/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Лесика В.О.,

за участі секретаря - Шокот С.Т.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення спільної часткової власності, про визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про припинення спільної часткової власності, про визнання права власності на нерухоме майно.

Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: 24.04.2007 р. позивач придбав у власність 55/100 частки житлового будинку з відповідними надвірними будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 та земельну ділянку, на якій знаходиться вказана частина будинку площею 326 кв.м. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку. Іншим співвласником є відповідач по справі із часткою 45/100. Позивач купив у співвласниці земельну ділянку, яка знаходилась під належною їй частиною житлового будинку. Частку будинку відповідача позивач не відчужував, так як на той час її не існувало в зв`язку із зносом. В 2015 році позивач звернувся до відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Ковельської міської ради для виготовлення будівельного паспорта щодо реконструкції житлового будинку. Після завершення будівельних робіт отримав декларацію про готовність об`єкта до експлуатації. З метою реєстрації звернувся до державного реєстратора, остання повідомила, що цей будинок належить на праві спільної часткової власності. У зв`язку з неможливістю зареєструвати право власності на реконструйований будинок, хоча право власності на земельну ділянку перейшла у власність позивача, а сама частина будинку знесена, просить суд позов задовольнити.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, позивач та його представник в підготовче судове засідання не з`явилися, подали до суду письмову заяву у якій просятьть справу слухати у його відсутності, позов підтримують у повному обсязі, судові витрати прохають залишити за позивачем.

Відповідач, будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з письмовою заявою у якій не заперечує проти задоволення позову, прохає розглядати справу за її відсутності.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову.

осіб.

Дослідивши письмові докази суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 24.04.2017 року згідно договору купівлі продажу позивач придбав у власність 55/100 частки житлового будинку з відповідними надвірними будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 та земельну ділянку, на якій знаходиться вказана частина будинку площею 326 кв.м. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно позивачу належить 55/100 частки будинку в АДРЕСА_1 та земельна ділянка на якій знаходиться частина будинку.

Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 98858610 цілий житловий будинок загальна площа 80 кв. м., в тому числі житлова - 45,4 кв.м., на земельній ділянці розміщені сарай, вбиральня, огорожа, відповідач по справі має у власності 45/100 частки, форма власності спільна часткова.

Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 40119315 та свідоцтва про право власності позивач володіє земельною ділянкою на праві приватної власності, площа 0,0221 га.

Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 99891639 та копії довідки № 1861 від 03.07.2017 року видана на ім`я відповідача по справі житловий будинок АДРЕСА_1 , що належала останній в 45/100 частки знесені.

Відповідно до положень ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Як роз`яснено в п. 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, застосовуючи положення статті 391 ЦКУкраїни, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із того, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право.

Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, яке знаходиться у спільній частковій власності може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. При цьому у відповідності до ч. 2 ст. 367 ЦК України у випадку поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та доказаними, а тому підлягають до задоволення. Дану обставину не заперечує і відповідач у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 355, 356, 361, 364, 391 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 18, 76-81, 89, 131, 141, 206, 211, 223, 247, 258-259, 263-265,268 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Припинити право спільної часткової власності на житловий будинок та господарські споруди, що розташовані в АДРЕСА_1 .

Визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на цілий житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 51,4 кв. м., з них 21,6 кв. м. - жилої площі.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий: В.О.Лесик