Постанова

Іменем України

26 червня 2019 року

м. Київ

справа № 186/1767/16-ц

провадження № 61-33180св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 09 березня

2017 року в складі судді Янжули С. А. та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2017 року в складі колегії суддів: Єлізаренко І. А., Красвітної Т. П., Свистунової О. В.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення процентів від суми позики.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року задоволено позов

ОСОБА_3 та стягнуто на його користь з ОСОБА_2 борг у розмірі 60 000,00 грн, а також судові витрати у розмірі 600,00 грн, усього 60 600,00 грн. Указане рішення перебувало на примусовому виконанні у виконавчій службі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2016 року замінено сторону виконавчого провадження - стягувача ОСОБА_3 , 1988 року народження, на ОСОБА_1 , 1961 року народження. Також, посилався на те, що вказаним рішенням було стягнуто лише основну суму боргу (позики), проте умовами розписки було передбачено виплату у розмірі 2 000,00 грн за кожен місяць користування боргом, у зв`язку із чим позивач вважав, що відповідач йому як правонаступнику ОСОБА_3 , винен кошти за 60 місяців користування позикою.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача на його користь проценти від суми позики за період з 28 січня 2012 року по грудень 2016 року включно у розмірі 120 000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області

від 09 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2017 року, позов задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду за захистом порушеного права.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що склад спадщини має певні особливості: у порядку спадкування переходять лише ті права та обов`язки спадкодавця, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; права та обов`язки спадкодавця переходять до правонаступників як єдине ціле з урахуванням усіх забезпечувань та обтяжень. Встановивши, що рішенням суду від 26 лютого 2015 року з відповідача на користь ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , було стягнуто лише основну суму боргу за договором позики від 28 січня 2012 року в розмірі 60 000,00 грн, а проценти від суми позики, які просить стягнути позивач як спадкоємець померлого ОСОБА_3 з відповідача рішенням суду не стягувались, за життя спадкодавця присуджені йому не були, суд виходив з того, що відсутні правові підстави для задоволення позову, оскільки у позивача, спадкоємця

ОСОБА_3 , не виникло право щодо стягнення відсотків від суми позики, які не були стягнуті судовим рішенням на користь спадкодавця.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У липні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та задовольнити позов.

Аргументи учасників справ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неналежним чином досліджено надані докази у їх сукупності, та неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Відзив відповідача на касаційну скаргу не подано

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що 28 січня 2012 року ОСОБА_2 взяв у борг у

ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 60 000,00 грн, строком до 28 березня

2012 року із виплатою 2 000,00 грн за кожний місяць користування боргом.

Заочним рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2015 року, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 60 000,00 грн, а також судові витрати - 600,00 грн, усього 60 600,00 грн.

У вказаній справі було видано виконавчий лист № 186/136/15, який знаходився на виконанні у державного виконавця Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18 травня 2016 року державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, спадкоємцями майна ОСОБА_3 , померлого

ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке складається із 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , є його батько ОСОБА_1 та його мати ОСОБА_4 по 1/2 частці кожний.

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області

від 19 вересня 2016 року заяву відділу державної виконавчої служби Першотравенського міського Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження - стягувача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ОСОБА_1 за виконавчим листом від 26 лютого 2015 року № 186/136/15-ц, виданого Першотравенським міським судом Дніпропетровської області.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до вимог Цивільного кодексу України склад спадщини має певні особливості: у порядку спадкування переходять лише ті права та обов`язки спадкодавця, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; права та обов`язки спадкодавця переходять до правонаступників як єдине ціле з урахуванням усіх забезпечувань та обтяжень.

Відповідно до статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті і немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не установлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, якщо вони нерозривно пов`язані з його особою й у зв`язку з цим не можуть бути виконані іншою особою.

Статтею 1230 ЦК України встановлено, що до спадкоємця переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов`язаннях. До спадкоємця переходить право на стягнення неустойки (штрафу, пені) у зв`язку з невиконанням боржником спадкодавця своїх договірних обов`язків, яка була присуджена судом спадкодавцеві за його життя. До спадкоємця переходить право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя.

Суди попередніх інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, враховуючи те, що рішенням суду від 26 лютого 2015 року з відповідача на користь ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , було стягнуто лише основну суму боргу за договором позиви від 28 січня 2012 року в розмірі 60 000,00 грн, а проценти від суми позики, які просить стягнути позивач, як спадкоємець померлого ОСОБА_3 з відповідача рішенням суду не стягувались, за життя спадкодавця присуджені йому не були, обґрунтовано вважав, що у спадкоємця не виникло право на стягнення відсотків від суми позики, у зв`язку із чим дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій, якими у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до приписів статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області

від 09 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

В. П. Курило