Справа № 306/318/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 червня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів : Собослоя Г.Г., Кожух О.А.

за участю секретаря : Балаж Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кошеля Василь Васильович, на рішення Свалявського районного суду від 08 червня 2018 року, ухваленого суддею Уліганинець П.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", третя особа: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу - Завалієв Артем Анатолійович, Свалявський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

встановив :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 08.12.2017 року, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. вчинено нотаріальний напис серії НМХ 830712 про стягнення з позивача на користь відповідача невиплачених у строк відповідно до умов договору про іпотечний кредит MKD6GI від 06.03.2008 року та додаткової угоди до нього від 03.09.2008 року, згідно розрахунку заборгованості за даним договором станом на 28.08.2017 року, грошових коштів у сумі 116 513, 58 доларів США, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 28.08.2017 року складає 2 975 756, 83 грн. Даний напис вчинений з порушенням вимог Закону України Про нотаріат, оскільки нотаріусом не перевірено безспірності заборгованості позивача перед відповідачем і така указана поза межами строку позовної давності. Зазначив, що вчинення виконавчого напису здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланої іпотекодержателем письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Однак, жодних повідомлень від банку чи приватного нотаріуса позивач не отримував, що позбавило його можливості у згаданий термін сплатити повністю або частково заборгованість, оспорити розмір її нарахування. Указує на те, що про вищенаведене дізнався з постанови про відкриття виконавчого провадження відділу ДВС від 16.02.2018 року. З урахуванням викладеного позивач просив суд визнати цей виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Свалявського районного суду від 08 червня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кошеля В.В., подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не враховано обставини, які наведені в обґрунтування позову, не дано їм належної правової оцінки та безпідставно відмовлено в заявленому позові.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи встановлено, що 06.03.2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ Приватбанк укладено договір про іпотечний кредит MKD6GI, за умовами якого банк надав позивачу кредит в сумі 250 000,00 грн, з строком погашення не пізніше 06.03.2023 року, а останній зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути з відсотками та іншими платежами, передбаченими договором у встановлені ним строки. Згаданий договір набуває чинності з моменту підписання і діє до повного виконання Сторонами взятих зобов`язань із застереженнями (а.с. 97-100).

До даного договору сторони уклали додаткову угоду від 03 вересня 2008 року згідно з умовами якої визначили іноземний валютний еквівалент отриманого кредиту у доларах США (а.с. 101-103).

08 грудня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. було вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути заборгованість на користь ПАТ Комерційний банк «Приват банк» з ОСОБА_1 невиплачених в строк відповідно до умов договору про іпотечний кредит MKD6GI від 06.03.2008 року та додаткової угоди до нього від 03.09.2008 року. Стягнення здійснюється за період з 06 березня 2008 року по 28 серпня 2017 року. Сума, що підлягає стягненню становить 116 513,58 доларів США, що за курсом службового розпорядження НБУ від 28.08.2017 року складає 2975756,83 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 51 557,53 доларів США; заборгованість за відсотками у розмірі 50 956,05 доларів США; заборгованість по комісії - 14 000 доларів США

На підставі даного виконавчого напису, 16.02.2018 року державним виконавцем Свалявського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 55822948.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції, виходив з того, що виконавчий напис вчинено з дотриманням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

З даним висновком не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Так, статтею 87 Закону України «Про нотаріат» та п.п.3.1, 3.1 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджено наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. за № 296/5, передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29 червня 1999 року для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Пунктом 3.5 Порядку передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Відповідно до частини 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Встановлення вказаного трьохрічного обмеження на вчинення виконавчого напису не є формальністю позаяк узгоджується з приписами Глави 19 ЦК України, якою визначено загальну трьохрічну позовну давність. Позаяк включення у загальний розмір заборгованості частини платежів, які нараховані поза межами строків позовної давності, в будь-якому разі свідчать про спірність такої суми.

Оглянутими матеріалами, на підставі яких нотаріус вчинив оспорюваний виконавчий напис,стверджено, що виконавчий напис вчинено на копії кредитного договору MKD6GI від 06.03.2008 року і банк сам у поданій заяві про вчинення виконавчого напису просить вчинити його на копії договору і копію договору долучає до своєї заяви, що суперечить вищенаведеним вимогам закону. (а.с.95-96)

Як вбачається з виконавчого напису, сума, яка пропонується до стягнення, нарахована за 3462 дні, а саме: з 06.03.2008 року по 28.08.2017 рік, тобто більш як за три роки до моменту звернення, що прямо суперечить ст. 88 Закону України «Про нотаріат». (а.с.94)

Окрім того, рішенням Свалявського районного суду від 25 грудня 2012 року, яке набрало законної сили, позов ПАТ КБ ПриватБанк задоволено, звернуто стягнення на предмет застави згідно договору від 06.03.2008 року: житловий будинок та земельну ділянку належні боржнику ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості станом на 30.01.2012 року в сумі 89 476, 78 доларів США з яких : 51 557,53 доларів США заборгованість за кредитом; 17 770,08 доларів США заборгованості по процентам за користування кредитом; 12 282 грн. пеня за несвоєчасність виконання забовязань за договором; 31,28 доларів США штраф(фіксована частина); 4 259,31 доларів США (процентна складова)

Тобто, за виконавчим написом нотаріуса з позивача повторно запропоновано стягнути 51 557,53 доларів США заборгованість за кредитом та повторно запропоновано стягнути заборгованість за відсотками за період з 06.03.2008 року по 30.01.2012 року , які вже стягнуті рішенням суду.

Окрім того, пред`явивши вищевказаний позов кредитор (банк) змінив строк дії договору і вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі, а тому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. (Правовий висновок ВП Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц).

З врахуванням наведеного заборгованість по відсотках, яка нарахована після пред`явлення позову до ОСОБА_1 12.07.2012 року, не відповідає вимогам ч.1 ст. 1048 та ч.2 ст. 1050 ЦК України.

Таким чином, з врахуванням вищенаведеного нарахована сума заборгованості за кредитним договором за період з 06.03.2008 року по 28.08.2017 рік, яка пропонується до стягнення у виконавчому написі в будь-якому разі не може вважатися безспірною.

Суд першої інстанції при розгляді справи вищенаведені вимоги закону та обставини справи не врахував, не перевірив належним чином доводів боржника і не дав їм правильної юридичної оцінки та дійшов помилкових висновків, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено на законних підставах з дотриманням встановленого законом порядку та необґрунтовано відмовив у заявленому позові.

Відповідно до приписів ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням у даній справі нового рішення про задоволення позову з вищенаведених підстав.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подачу позову позивачем сплачено 704,80 грн. судового збору, а за подачу апеляційної скарги 1057,20 грн. Загальний розмір судових витрат понесених позивачем становить 1762 грн. Дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кошеля Василь Васильович, задовольнити.

Рішення Свалявського районного суду від 08 червня 2018 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі за №14712 від 08.12.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованості за кредитним договором визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 1762 грн. понесених витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 05 липня 2019 року.

Головуючий :

Судді: