Ухвала

Іменем України

27 березня 2019 року

м. Київ

справа № 176/2708/18

провадження № 61-5579ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 січня

2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про повернення коштів за неправильно оформлений паспорт громадянина України для виїзду за кордон та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовними вимогами до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про повернення коштів за неправильно оформлений паспорт громадянина України для виїзду за кордон у розмірі 557,00 грн, стягнення судових витрат у розмірі 43,00 грн та відшкодування заподіяної йому моральної шкоди в розмірі 5 570,00 грн.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від

14 січня 2019 року позовну заяву ОСОБА_4 повернуто позивачу разом із доданими до неї матеріалами.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_4 оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 визнано неподаною та повернуто заявнику.

21 березня 2019 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 січня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що в оскаржуваних ухвалах судів першої та апеляційної інстанцій не міститься посилань на норми права, якими керувалися суди, постановляючи ухвали. Відповідно до норм Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про судовий збір»,

ОСОБА_4 звільнений від сплати судового збору як споживач, який уклав договір (замовив) у Жовтоводському міському секторі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області паспорт громадянина України для виїзду за кордон, оплатив та отримав послугу (паспорт) з істотним недоліком, у виправленні якого заявнику відмовлено.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 в частині оскарження ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 січня 2019 року слід відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Частиною другою статті 17 ЦПК України встановлено, що не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Аналіз вказаних норм процесуального законодавства дає підстави дійти висновку, що касаційному оскарженню підлягають ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.

Проте заявник оскаржив у касаційному порядку ухвалу суду першої інстанції, яка не була предметом перегляду по суті судом апеляційної інстанції, оскільки апеляційна скарга на вказану ухвалу першої інстанції була визнана неподаною і повернута заявнику.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач

відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на вищевказані обставини та норми закону, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 в частині оскарження ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 січня 2019 року слід відмовити з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої

статті 394 ЦПК України.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 в частині оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Апеляційний суд встановив, що ОСОБА_4 звернувся до суду із апеляційною скаргою на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 січня 2019 року, до якої не додано доказів сплати судового збору.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху для сплати судового збору та надано строк для усунення наведених недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали, а також роз'яснено передбачені статтею 185 ЦПК України наслідки невиконання зазначених вимог.

На виконання вимог вказаної ухвали, 19 лютого 2019 року ОСОБА_4 подав до суду апеляційної інстанції клопотання про звільнення його від сплати судового збору, посилаючись на частину третю статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Частиною третьою статті Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до пункту 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Предметом позову в даній справі є повернення коштів за неправильно оформлений паспорт громадянина України для виїзду за кордон у розмірі 557,00 грн та відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 570,00 грн.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що положення Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюються на відносини особи з суб'єктом владних повноважень щодо виготовлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, а тому ОСОБА_4 не може бути звільнений від сплати судового збору у даній справі на підставі норм Закону України «Про захист справ споживачів».

Відповідно до положень статей 185, 357 ЦПК України в разі невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху в установлений строк, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається особі, яка її подала.

Суд апеляційної інстанції, встановивши, що ОСОБА_4 не усунено недоліки апеляційної скарги щодо сплати судового збору, дійшов обґрунтованого висновку про застосування положень статтей 185, 357 ЦПК України.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 в частині оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись пунктами 1, 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 січня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про повернення коштів за неправильно оформлений паспорт громадянина України для виїзду за кордон та стягнення моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М. Коротун

М. Є. Червинська