РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Левчук Д.О.

з участю:

представника відповідача за первісним позовом та представника позивача за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» Кушнір О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» про зобов`язання здійснити перерахунок, та зустрічною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги теплопостачання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Рівнетеплоенерго», просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок заборгованості по особовому рахунку ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 з урахуванням фактично сплачених коштів за надані не в повному обсязі (неякісні) комунальні послуги, а також з урахуванням загального строку позовної давності.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що згідно рахунку ТОВ «Рівнетеплоенерго», її заборгованість за надані послуги теплопостачання за серпень 2018 року становить 17620,97 грн. Вона не погоджується із вказаним розміром заборгованості. Вважає, що система опалення будинку забезпечує температуру повітря у квартирі, що не відповідає санітарним нормам, визначеним постановою КМУ №151 від 17.02.2010 року. Крім того, вказує, що заборгованість сформувалася у період з 2013 року по 2018 рік, що складає 5 років, а тому наявні підстави для її перерахування в межах строку позовної давності.

Представник відповідача подав до суду відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки вважає їх безпідставними.

12 листопада 2018 року ТОВ «Рівнетеплоенерго» звернулося до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Рівнетеплоенерго» заборгованість за надані послуги з теплопостачання у сумі 17726,62 грн., яка утворилася з січня 2013 року по 01 листопада 2018 року, а також 1762 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Позивач-відповідач ОСОБА_1 подала суду письмове клопотання в якому позовні вимоги за первісним позовом підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові. До зустрічної вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання в період з 01.01.2013 року і до 30.11.2016 року просила застосувати строк позовної давності, а в зустрічному позові відмовити.

Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки вважає їх безпідставними. Зустрічний позов підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, наведені в заявах по суті справи, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив такі фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору дарування ВМХ №736536 р №683 від 09 липня 2010 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26869068 від 30.07.2010 року.

04 жовтня 2010 року між ТОВ «Рівнетеплоенерго» та ОСОБА_1 було укладено договір №118981 надання послуг з централізованого опалення та підігріву води. На момент розгляду справи судом даний договір є чинним.

З 14 жовтня 2011 року будинок АДРЕСА_3 обладнаний приладом обліку теплової енергії.

Відповідно до п.12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21 липня 2005 року, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку.

Таким чином, нарахування по особових рахунках мешканців житлового будинку АДРЕСА_3 проводяться за фактично спожиту теплову енергію.

ОСОБА_1 своєчасно не оплачувала за надані послуги централізованого опалення та підігріву води.

28 квітня 2017 року ТОВ «Рівнетеплоенерго» подало до Рівненського міського суду Рівненської області заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання.

Судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 24 травня 2017 року було стягнуто з ОСОБА_1 10077,82 грн. заборгованості за надані послуги з теплопостачання, втрати внаслідок інфляційних процесів у сумі 3806,69, три відсотка річних у розмірі 546,45 грн. та судові витрати.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/7245/17 від 14 червня 2018 року скасовано судовий наказ Рівненського міського суду від 24 травня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги теплопостачання та роз`яснено право звернення до суду з тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

У вересні 2018 року ОСОБА_1 отримала рахунок ТОВ «Рівнетеплоенерго», згідно якого її заборгованість за надані послуги теплопостачання за серпень 2018 року становить 17620,97 грн.

Не погоджуючись із вказаним розміром заборгованості, ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок заборгованості по особовому рахунку з урахуванням фактично сплачених коштів за надані не в повному обсязі (неякісні) комунальні послуги, а також з урахуванням загального строку позовної давності. Вважає, що система опалення будинку забезпечує температуру повітря у квартирі, що не відповідає санітарним нормам, визначеним постановою КМУ №151 від 17.02.2010 року. Крім того, вказує, що заборгованість сформувалася у період з 2013 року по 2018 рік, що складає 5 років, а тому наявні підстави для її перерахування в межах строку позовної давності.

ТОВ «Рівнетеплоенерго» просило у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити, оскільки вважає, що підстави для здійснення перерахунку відсутні.

12 листопада 2018 року ТОВ «Рівнетеплоенерго» звернулося до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Рівнетеплоенерго» заборгованість за надані послуги з теплопостачання у сумі 17726,62 грн., яка утворилася з січня 2013 року по 01 листопада 2018 року.

ОСОБА_1 просила застосувати строк позовної давності до зустрічної вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання в період з 01.01.2013 року і до 30.11.2016 року, а в зустрічному позові відмовити.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд прийшов до висновку, що у первісному позові ОСОБА_1 слід відмовити, а зустрічний позов ТОВ «Рівнетеплоенерго» слід задовольнити частково з наступних підстав.

Між ТОВ «Рівнетеплоенерго» та ОСОБА_1 існують правовідносини з приводу надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які регулюються Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630.

Відповідно до вимог статтей 19 та 25 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов`язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів.

Згідно ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» , надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено п.1 ч.1 договору надання послуг з централізованого опалення та підігріву води від 04 жовтня 2010 року, підприємство зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Відповідно до п.2.3 ч.2 цього ж договору споживач проводить оплату за отримані послуги шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підприємства. Розрахунковий період оплати один календарний місяць. Термін внесення платежів не пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунковим. При цьому споживач отримує рахунок до 10 числа кожного наступного за розрахунковим місяця.

Згідно п.15.1.1. ч.5 указаного вище договору, споживач зобов`язаний у визначений п.2.3.даного договору термін оплачувати надані підприємством послуги.

Внаслідок неналежного виконання умов договору надання послуг з централізованого опалення та підігріву води №118981 від 04 лютого 2010 року ОСОБА_1 щодо своєчасної оплати за послуги опалення та гарячого водопостачання з 1 січня 2013 року до 01 листопада 2019 року утворилася заборгованість у сумі 17726,62 грн., що підтверджується наданим ТОВ «Рівнетеплоенерго» розрахунком.

Суд визнає, що вимоги про стягнення заборгованості по оплаті за послуги опалення та гарячого водопостачання є обґрунтованими та доведеними. Разом з тим, суд вважає, що стягненню підлягає заборгованість в меншому розмірі, ніж просить позивач.

У відповідності до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до вимог частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частиною п`ятою статті 261 ЦК України передбачено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Як визначено статтею 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно вимог частин третьої та четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом встановлено, що заборгованість ОСОБА_2 по оплаті за послуги опалення та гарячого водопостачання утворилася з 01 січня 2013 року.

28 квітня 2017 року ТОВ «Рівнетеплоенерго» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту теплову енергію, яка виникла на той час.

Судовим наказом від 24 травня 2017 року було стягнуто з ОСОБА_1 10077,82 грн. заборгованості за надані послуги з теплопостачання, втрати внаслідок інфляційних процесів у сумі 3806,69, три відсотка річних у розмірі 546,45 грн. та судові витрати.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/7245/17 від 14 червня 2018 року скасовано судовий наказ Рівненського міського суду від 24 травня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги теплопостачання.

Ураховуючи те, що судовий захист права на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання заяви про видачу судового наказу перериває перебіг строку позовної давності.

Таким чином, суд визнає, що строки позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості, яка виникла у період до квітня 2014 року позивачем пропущені, а відтак, приймаючи до уваги заяву відповідача про застосування позовної давності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості, яка виникла у період до квітня 2014 року, задоволенню не підлягають за спливом позовної давності.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, в період з 28 квітня 2014 року по 01 листопад 2018 року заборгованість ОСОБА_1 за надані ТОВ «Рівнетеплоенерго» послуги становить 15172,83 грн., а тому саме ця заборгованість і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення первісного позову ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок заборгованості по особовому рахунку ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 з урахуванням фактично сплачених коштів за надані не в повному обсязі (неякісні) комунальні послуги, а також з урахуванням загального строку позовної давності.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством.

Позивач ОСОБА_1 в обґрунтування позовних вимог стверджує, що система опалення будинку забезпечує температуру повітря у квартирі, що не відповідає санітарним нормам, визначеним постановою КМУ №151 від 17.02.2010 року.

Однак, вказане твердження не відповідає дійсності. Як встановлено судом, 25 березня 2013 року, 12 лютого 2015 року та 09.02.2017 року на звернення ОСОБА_1 працівниками ТОВ «Рівнетеплоенерго» за участю балансоутримувача будинку голови правління ЖБК «Мелодія», а також участю власника квартири були проведені заміри температурного режиму в квартирі АДРЕСА_2 та обстежено роботу внутрішньо будинкової системи централізованого теплопостачання, у зв`язку з чим були складені акти обстеження температурного режиму, у яких зафіксовано температуру внутрішнього повітря, що відповідає встановленим санітарним нормам, +18, НОМЕР_1 градусів по Цельсію, що відповідає нормативним параметрам, які визначені Порядком проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженого постановою КМУ №151 від 17 лютого 2010 року.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч вказаній нормі закону, ОСОБА_1 не надала суду доказів, які б підтверджували факт ненадання або надання не в повному обсязі чи зниження якості послуг теплопостачання ТОВ «Рівнетеплоенерго». А тому підстав для здійснення перерахунку та зменшення розміру плати за надані не в повному обсязі (неякісні) комунальні послуги суд не вбачає.

Також чинним законодавством не передбачено підстав для здійснення перерахунку заборгованості з урахуванням загального строку позовної давності.

Натомість статтею 267 ЦК України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, що і було здійснено судом при частковому задоволенні зустрічного позову ТОВ «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги теплопостачання.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_3 слід стягнути 1762 грн. в рахунок відшкодування сплачених позивачем за зустрічним позовом судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У первісному позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» про зобов`язання здійснити перерахунок відмовити.

Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги теплопостачання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» заборгованість за надані послуги з теплопостачання у сумі 15172 (п`ятнадцять тисяч сто сімдесят дві) гривні 83 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) гривні в рахунок відшкодування сплачених позивачем за зустрічним позовом судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області (відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147 - VIII від 03 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Позивач-відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач-позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго», місце знаходження: 33000, м. Рівне, вул. Д.Галицького, 27, .

Повний текст сувдого рішення складено 08 липня 2019 року.

Суддя: С.П. Харечко