Справа № 621/792/19
Пр. № 2/621/617/19
РІШЕННЯ

Іменем України

09 липня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Вельможна І.В.,

секретар судового засідання - Акулова А.М.,

позивач - ОСОБА_1 , представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду за відсутністю учасників справи, справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Зміївський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про стягнення пені у зв`язку з несплатою аліментів,

в с т а н о в и в:

01.04.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа Зміївський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про стягнення пені у зв`язку з несплатою аліментів, в якому просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) у зв`язку з несплатою аліментів за рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 07.12.2016 року (справа № 621/1491/16-ц), яким на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 26.07.2016 року по 01.01.2019 року, у розмірі 29193 грн. 60 коп. Судові витрати покласти на Відповідача.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 , зазначила, що рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 07.12.2016 року по справі № 621/1491/16-ц з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000 грн., щомісячно, з подальшою індексацією, починаючи з 26.07.2016 року до досягнення дитиною повноліття. З метою виконання вказаного судового рішення відкрито виконавче провадження № 56192037, яке перебуває на виконанні у Зміївскому відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Проте, відповідач аліменти не сплачував взагалі, через що виникла значна заборгованість, яка постійно збільшується. З розрахунку заборгованості, що складений державним виконавцем та затверджений начальником Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, вбачається, що станом на 31.10.2018 року заборгованість відповідача по аліментам складає 15193 грн. 60 коп. Крім того, 25.02.2019 року позивач повторно звернулась до виконавчої служби за розрахунком заборгованості, проте відповіді не отримала. Водночас, внаслідок самостійного розрахунку слідує, що заборгованість на 01.01.2019 року складає 29193 грн. 60 коп., тобто 15193 грн. 60 коп. + 14000 грн. Враховуючи позицію Верховного Суду Нечепоренко Н.В. в позовній заяві розраховано розмір неустойки (пені) та який склав 134121 грн. 62 коп. Однак, оскільки розмір заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.01.2019 року складає 29193 грн. 60 коп., то розмір неустойки (пені), що підлягає стягненню з відповідача також складає 29193 грн. 60 коп.

При цьому, матеріальний та сімейний стан відповідача не може та не має впливати на зменшення розміру неустойки (пені), оскільки ОСОБА_3 є здоровою та працездатною людиною, його матеріальний стан упродовж періоду, у який виникла заборгованість по аліментам, був дуже добрим. До того ж, із загальної суми заборгованості за вказаний період, стягненню на користь позивача підлягає лише сума у розмірі 29193 грн. 60 коп., що становить лише 21%.

На підставі викладеного ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, свої інтереси довірила представляти адвокат Гетьман О.М., яка надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, розгляд справи здійснювати за їх з позивачем відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, у поданій 10.06.2019 року до канцелярії суду заяві просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає, оскільки стверджує, що він сплачує аліменти в добровільному порядку.

У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Сторонами визнано, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 13.11.1999 по 19.03.2015 перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 07.12.2016 року задоволено позовну заяву ОСОБА_1 , стягнуто з з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1000 грн., щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 26 липня 2016 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9).

Зміївським районним судом Харківської області видано виконавчий лист, на підставі якого Зміївським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області відкрито виконавче провадження (а.с. 10).

З копії розрахунку заборгованості по аліментам ОСОБА_3 від 20.11.2017 року, складеного Зміївським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, вбачається, що відповідач за період з липня 2016 року по жовтень 2017 року аліменти не сплачував та має заборгованість у розмірі 15193 грн. 60 коп. (а.с. 11).

Відповідачем надано суду розрахунок його заборгованості по сплаті аліментів, з якого вбачається, що за період з травня 2018 року по травень 2019 року ОСОБА_3 частково сплачував аліменти, проте має заборгованість за вказаний період у розмірі 4786 грн. (а.с. 46).

В той же час суд критично ставиться до вказаного розрахунку, оскільки на запит суду від 11.06.2019 року вих. № 1837/19 Зміївським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області надано розрахунок заборгованості ОСОБА_3 по сплаті аліментів за період з квітня 2018 року по червень 2019 року, з якого вбачається, що відповідачем у вказаний період сплата аліментів не проводилась.

Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері грунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Отже, суд приходить до висновку, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у ч. 4 ст. 155 СК України.

Крім того, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини.

Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Пленум Верховного Суду України в п. 22 постанови № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року роз`яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому СК України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.

Заборгованість по аліментам утворилась через несплату ОСОБА_3 своєчасно та в повному обсязі аліментів на утримання сина.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 26.07.2016 року по 01.01.2019 року в сумі 29193 грн. 60 коп.

Враховуючи, що стягнення неустойки (пені) спрямоване на підвищення захисту майнових прав дитини, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення на її користь пені за прострочення сплати аліментів є правомірними.

Відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів тієї обставини, що заборгованість виникла не з його вини та не підтверджено жодним чином той факт, що ним добровільно сплачувались аліменти.

Разом з тим, маючи заробіток відповідач не сплачував аліментів у розмірі, встановленому рішенням суду.

ОСОБА_3 не надав суду доказів на підтвердження свого тяжкого матеріального стану або незадовільного стану здоров`я.

З урахуванням того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 Сімейного кодексу України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилося стягнення аліментів.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

Даний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року при розгляді справи № 333/6020/16-ц.

Розрахунок суми неустойки (пені) проведений позивачем відповідно до вимог закону.

Отже, розмір пені, нарахованої у зв`язку з несплатою аліментів з 26.07.2016 року по 01.01.2019 року складає 134121 грн. 62 коп.

При цьому, розмір заборгованості відповідача за вказаний період становить 29193 грн. 60 коп.

З огляду на вищезазначене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, в межах заявлених нею вимог та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за несплачені відповідачем аліменти за період з 26.07.2016 року по 01.01.2019 року в сумі 29193 грн. 60 коп.

Підстав для зменшення розміру неустойки (пені) не вбачається.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Керуючись Законом України "Про охорону дитинства", ст. ст. 141, 155, 180-184, 196 СК України, ст. 549 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 12, 81, 82, 141, 223, 247, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з липня 2016 року по 01 січня 2019 року в сумі 29193 (двадцять дев`ять тисяч сто дев`яносто три) грн. 60 к.

Стягнути з ОСОБА_3 до Державного бюджету України (стягувач Державна судова адміністрація України) судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 к., які перерахувати на рахунок отримувача 6001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: ( АДРЕСА_1 , ПІН НОМЕР_1 )

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: ( АДРЕСА_2 , ПІН НОМЕР_2 )

Головуючий: