Номер провадження: 22-ц/813/1406/19
Головуючий у першій інстанції Огренич І.В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

при секретарі - Маслову Р.Ю.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

представника позивача ОСОБА_4 . ОСОБА_2 ,

від відповідача ОСОБА_3 . - не з`явились,

переглянувши справу №520/11995/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2018 року у складі судді Огренич І.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_4 , звернувшись 5 жовтня 2017 року до суду з вищевказаним позовом, вказав, що 10 серпня 2016 року з вини водія ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом автомобілем марки «УАЗ»-3909 ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої аварійно пошкоджено належний позивачу транспортний засіб автомобіль марки «AUDI Q5», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Посилаючись на вказані обставини, завдання аварійним пошкодження транспортного засобу шкоди, позивач ОСОБА_4 просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 на відшкодування майнової шкоди 186101,28 гривень, моральної шкоди 50000,00 гривень, витрати на експертне дослідження в сумі 1200,00 грн., на сплату судового збору в сумі 2373,72 грн., інші витрати в сумі 70,08 грн. (т.1. а.с.2-9).

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.62).

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10 травня 2018 року за клопотанням представника в інтересах ОСОБА_3 призначено судову автотоварознавчу експертизу для визначення розміру майнової шкоди, завданої власнику пошкодженого автомобіля марки «Audi Q5», реєстраційний номер НОМЕР_2 (т.1 а.с.109-110, 114-115).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11 липня 2018 року ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 травня 2018 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (т.1 а.с.154-156).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2018 року в задоволенні клопотання представника в інтересах ОСОБА_3 про призначення автотехнічної експертизи відмовлено (т.1 а.с.173-174, 176).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2018 року в задоволенні клопотання представника в інтересах ОСОБА_3 про призначення автотехнічної експертизи відмовлено (т.1 а.с.181-182, 184-185).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2018 року позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на відшкодування майнової шкоди 187301,28 грн., моральної шкоди 5000,00 грн., судові витрати в сумі 2431,80 грн. (т.1 а.с.197-199).

Висновок суду мотивовано встановленням у справі про адміністративне правопорушення вини ОСОБА_3 у дорожньо-транспортній пригоді; визначенням автотоварознавчим дослідженням вартості матеріального збитку, завданого ОСОБА_4 як володільцю пошкодженого транспортного засобу, рівної 286101,28 грн.; отриманням ОСОБА_4 страхового відшкодування від ПрАТ «СК «Здорово» в сумі 100000,00 грн.; обов`язком ОСОБА_3 відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням); визначенням грошового відшкодування моральної шкоди на рівні 5000,00 грн. тощо.

Справу з апеляційного суду Одеської області передано до Одеського апеляційного суду у зв`язку з ліквідацією суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 січня 2019 року справу прийнято до провадження (т. 2. а.с.2).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11 лютого 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення суду (т.2 а.с.11-12).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 1 березня 2019 року справу призначено до розгляду (т. 2 а.с.17).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові (т.1 а.с.228-230).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у не встановленні причинного зв`язку між дорожньо-транспортною пригодою та пошкодженнями транспортного засобу, не встановленням фактичної вартості матеріального збитку, завданого володільцю транспортного засобу його аварійним пошкодженням, безпідставністю прийняття висновку автотоварознавчого дослідження, оскільки такий ґрунтується на даних з матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо обставин пригоди; полягає у безпідставності відмови у призначенні експертиз, полягає у відсутності обґрунтування розміру грошового відшкодування моральної шкоди тощо.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що обставини, які мають значення для справи, з`ясовано, правильно застосовано норми матеріального права, порушень процесуальних норм не допущено (т.2 а.с.24-29).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, судового рішення без змін з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

ОСОБА_4 є власником транспортного засобу автомобіля марки «Audi Q5», 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджено Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, виданим РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 17 грудня 2010 року, серія та номер НОМЕР_3 (т.1 а.с.10).

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 8 вересня 2016 року в справі №520/10313/16-п, залишеною без змін постановою апеляційного суду Одеської області від 26 жовтня 2016 року, ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та піддано покаранню у вигляді штрафу. За змістом постанови 10 серпня 2016 року о 15.45 годин ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Уаз»-3909 ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі вулиці Авдєєва Чорноморського в м. Одесі, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вулицею Шклярука не дотримався вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та, не надавши перевагу в русі транспортному засобу автомобілю марки «Audi Q5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , допустив зіткнення, чим порушив вимоги пункту 16.11 Правил дорожнього руху (т.1 а.с.12, 13).

Згідно Висновку №37/16-Є від 19 вересня 2016 року експертного, автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Audi Q5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу в результаті дорожньо-транспортної пригоди, визначена рівною 286101,28 грн.(т.1 а.с.14-39, 81-83).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля «Уаз»-3909 ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Здорово»; ОСОБА_4 , як потерпілому в дорожньо-транспортній пригоді 10 серпня 2016 року, виплачено у період з 10 по 24 січня 2017 року страхове відшкодування в розмірі 100000,00 грн. відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/8423499 (т.1 а.с.85).

ОСОБА_4 з 2005 року є фізичною-особою-підприємцем, вид діяльності 47.82 «Роздрібна торгівля з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям» (т.1 а.с.47, 86).

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України).

Майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України).

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК України).

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст.1194 ЦК України).

ОСОБА_4 є особою, якій в результаті порушення цивільного права власності на транспортний засіб завдано збитків, які полягають у витратах, що ОСОБА_4 мусить зробити для відновлення аварійно пошкодженого транспортного засобу автомобіля марки «Audi Q5», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Майнова шкода у даному випадку є шкодою, завданою майну фізичної особи, відтак, підлягає відшкодуванню в повному обсязі ОСОБА_3 як особою, яка завдала шкоди дією керованого ним транспортного засобу як джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до положень частини 6 статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вина ОСОБА_3 є встановленою в справі про адміністративне правопорушення №520/10313/16-ц, відтак, не приймаються доводи апеляційної скарги щодо не встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, механізму дорожньо-транспортної пригоди, та безпідставності не призначення судової автотехнічної експертизи. Чинна постанова суду про винуватість саме ОСОБА_3 у скоєнні зіткнення транспортних засобів вказує на те, що механізм дорожньо-транспортної пригоди був встановлений у справі про адміністративне правопорушення (порушення правил дорожнього руху), у якій і мав клопотати ОСОБА_3 про призначення судової автотехнічної експертизи.

Розмір матеріальних збитків встановлено експертним дослідженням пошкодженого транспортного засобу, який був підданий дослідженню 18 серпня 2016 року, тобто через тиждень після дорожньо-транспортної пригоди. ОСОБА_3 запрошувався на проведення дослідження, проте не з`явився. Як наслідок його доводи щодо недоведеності причинного зв`язку між виявленими пошкодженнями та дорожньо-транспортною пригодою ґрунтуються на припущеннях, що не мають підтвердження доказами, в тому числі й доказами експлуатації ОСОБА_4 транспортного засобу у період між пригодою та дослідженням, завданням транспортному засобу у цей період пошкоджень тощо. Дійсно в суді першої інстанції ОСОБА_3 в особі представника заявляв клопотання про призначення автотехнічної експертизи, проте така не була фактично призначена, так як пройшов значний час після пригоди та не було спростовано наявний в справі Висновок №37/16-С від 19 вересня 2016 року, який в тому числі був прийнятий страховою компанією відповідача при виплаті страхового відшкодування позивачу. В суді апеляційної інстанції заяв про забезпечення доказів призначенням експертизи не заявлено.

З огляду на викладене, суд не має підстав вважати, що вартість завданих ОСОБА_4 матеріальних збитків аварійним пошкодженням транспортного засобу є іншою, ніж та, що зазначена у Висновку №37/16-С від 19 вересня 2016 року.

Отже, майнової шкоди завдано на суму 286101,28 грн., страхове відшкодування виплачено в межах ліміту відповідальності в сумі 100000,00 грн., як наслідок, в порядку статті 1194 ЦК України ОСОБА_3 як особа, яка застрахувала свою відповідальність, має відшкодувати ОСОБА_4 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що рівно 186101,28 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо розміру матеріальних збитків не приймаються за недоведеністю.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (ч.1, п.3 ч.2 ст.23 ЦК України).

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від, зокрема, характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч.1 ст.1167 ЦК України).

ОСОБА_4 є особою, якій завдано моральної шкоди, шкода полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із пошкодженням його транспортного засобу як майна. Аварійне пошкодження автомобіля не є спірним, рівно як і те, що таке пошкодження викликає душевні страждання власника. ОСОБА_3 не доведено, що пошкодження транспортного засобу ніяк не вплинуло на ОСОБА_4 , не викликало у нього переживань, незручностей, певної організації життя у зв`язку з необхідністю відновлення пошкодження автомобіля тощо.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди на рівні 5000,00 грн. при ціні позову в цій частині вимог 50000,00 грн. є розумним. При значному пошкодженні транспортного засобу відмовляти у відшкодуванні шкоди, як то просить ОСОБА_3 , не справедливо, до того ж скаржником не надано доказів свого матеріального стану (заробітна плата, інші доходи, наявність у власності майна, наявність утриманців тощо), із аналізу яких можливо б було переглянути розмір присудженого відшкодування. Відтак, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості відшкодування моральної шкоди не приймаються.

Апеляційна скарга доводів щодо судових витрат не містить, витрати на дослідження пошкодженого транспортного засобу, на сплату судового збору, на відправку кореспонденції тощо є понесеними та підтвердженими, відповідно, правильно відшкодування цих витрат покладено на відповідача.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Г.Я.Колесніков