ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3407/19 Справа № 199/3949/18 Суддя у 1-й інстанції - Подорець О.Б. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2019 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.

за участю секретаря Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року МТСБ України звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди. В обґрунтування позову посилалось на те, що 23.05.2016 в м. Дніпропетровську (м.Дніпро) по вул. Запорізьке шосе сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Mitsubihi L200», державний номерний знак НОМЕР_1 під управлінням відповідача ОСОБА_1 та автомобіля «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 , під управлінням ОСОБА_3 . Вказані обставини встановлені та підтверджуються постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.06.2016 про визнання ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КупАП. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на день ДТП застрахована не була. У відповідності до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем виплачено ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 16 826,45 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6462рв від 18.08.2016. Таким чином, до позивача, відповідно до діючого законодавства, після виплати страхового відшкодування, перейшло право вимоги до винної особи відповідача, у розмірі фактичних затрат, пов`язаних із відшкодуванням збитків страхувальнику за вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду, а тому позивач просив стягнути з відповідача на їх користь суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 16 826,45 грн., а також витрати на суб`єкта оціночної діяльності в розмірі 704,99 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2018 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України грошові кошти на відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 16 826 (шістнадцять тисяч вісімсот двадцять шість) грн. 45 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині позову відмовлено (а.с.118-119).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилається на неповноту дослідження наявних у матеріалах справи доказів та необґрунтованість судового рішення та просить рішення суду 1-ї інстанції скасувати частково в частині стягнення грошових коштів на відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 16 826,45 грн. та судових витрат та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення вартості послуг суб`єкта оціночної діяльності в сумі 704,99 грн. залишити без змін (а.с. 129-129).

13.02.2019 року представник Моторно (транспортного) страхового бюро України звернувся з відзивом на апеляційну скаргу в якому посилаючись на положення ст.1191 ЦК України, Закон України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів просив апеляційну скаргу залишити без задоволення , а рішення суду без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно п.1 ч.1ст. 374 ЦПК України,суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч.1ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що 23.05.2016 в м. Дніпропетровську (м. Дніпро) по вул. Запорізьке шосе сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Mitsubihi L200», державний номерний знак НОМЕР_1 під управлінням відповідача ОСОБА_1 та автомобіля «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 , під управлінням ОСОБА_3 . Ці обставини встановлені та підтверджуються постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.06.2016 про визнання ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП та стягнуто штраф у розмірі 340 грн. і не заперечуються стороною відповідача.

Зокрема судом 1-ї інстанції встановлено, що на час ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Крім того, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до даних звіту суб`єкта оціночної діяльності вартість збитків, завданих власнику пошкодженням автомобіля «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_2 , складає 16826 грн. 45 коп. без ПДВ та зазначена сума виплачена ОСОБА_2 платіжним дорученням №6462рв від 18 серпня 2016 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд 1 інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Із вказаними висновками суду 1 інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до положень ч.1 ст. 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобіввстановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з пунктом 38.2.1. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Отже, враховуючи, що на момент настання ДТП ОСОБА_1 не мала чинного договору цивільно-правової відповідальності, страхове відшкодування сплачено МТСБУ на користь потерпілої особи ОСОБА_2 підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу.

З приводу посилань апелянта на необґрунтованість звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 26/06/16 від 22.06.2016 року колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до п.4.4 Методики товарознавчої експерти та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року, у звіті (акті) або висновку експерта (експертного дослідження) про оцінку КТЗ зазначається така інформація: а) повне найменування суб`єкта оціночної діяльності, його місцезнаходження, телефон (факс), номер та термін дії сертифіката суб`єкта оціночної діяльності; б) дата надходження матеріалів для оцінки і дата підписання звіту (акта), висновку; в) найменування юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка призначила (замовила) оцінку КТЗ; г) питання (завдання), що поставлені перед оцінювачем (експертом) (мета оцінки); ґ) назва об`єкта (об`єктів), представленого для оцінки; д) найменування юридичної особи (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи), місцезнаходження (місце проживання) власника майна та його майнові права на КТЗ; е) відомості про фізичну особу, що здійснює оцінку КТЗ: посада, прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальності (загальна й оціночна за напрямом програми базової підготовки), стаж роботи за цими спеціальностями, учений ступінь і вчене звання (за наявності), номер, дата видачі кваліфікаційного свідоцтва та посвідчення про підвищення кваліфікації; є) інформація, що має значення для виконання оцінки, з посиланням на джерела її отримання; ж) клопотання оцінювача, експерта про надання додаткових матеріалів, результати їх розгляду (якщо це мало місце); з) перелік використаних довідкових джерел інформації,літератури із зазначенням основних бібліографічних даних (найменування, автори, місце та рік видання); и) дані про час та місце проведення огляду КТЗ оцінювачем (експертом); і) відомості про осіб, які брали участь в огляді об`єкта оцінки, якщо їх участь обумовлена призначенням оцінки або договором про виконання оцінки;ї) ідентифікаційні дані КТЗ відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорта) або з копій цих документів; й) показання одометра (тахографа) КТЗ або лічильника мотогодин (за наявності);к) результати візуального огляду щодо відповідності (невідповідності) номерів кузова, шасі, інших складових частин записам у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу (технічному паспорті) або в інших документах; л) відомості про комплектність та укомплектованість КТЗ; м) відомості про склад оновлених складників КТЗ, інформаційні ознаки виконаного відновлювального ремонту, інші обставини, які мають значення для розв`язання поставлених питань; н) відомості про виявлені під час огляду дефекти, пошкодження, а також обґрунтування засобів і обсягу відновлювальних робіт з їх усунення чи інших способів урахування дефектів; о) перелік обмежень щодо застосування результатів оцінки та припущення, у межах яких проводилася оцінка;п) викладення змісту використаних методичних підходів, методів, оціночних процедур та відповідних розрахунків; р) висновок про вартість майна або висновок про результати автотоварознавчої експертизи (експертного дослідження); с) додатки, які становлять невід`ємну частину звіту (акта), висновку експерта (експертного дослідження) про оцінку і містять дані стосовно технічного стану КТЗ (його складників), їх фотографічні зображення і дані, що підтверджують припущення та розрахунки. У додатках також може бути графічна розгортка побудови пошкодженого або розукомплектованого КТЗ з відображенням характеру пошкоджень або протокол технічного огляду з посиланням на характер і обсяг його пошкодження.

Відповідно до п.п. г) п.5.5. Методики під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.

У додатку до звіту № 26/06/16 від 22.06.2016 р. Містяться фотографії , які відображають зовнішні пошкодження автомобіля.

Таким чином, звіт про оцінку був складений у відповідності до Методики товарознавчої експерти та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року., є належним та допустимим доказом по справі.

Отже, доводи апелянта щодо недійсності, необґрунтованості звіту не заслуговують на увагу бо зводяться до тлумачення вказаного звіту на власний розсуд задля уникнення відповідальності.

Крім того, апелянт під час розгляду справи в суді 1-ї інстанції не позбавлена була права, в разу незгоди зі звітом, заявити вмотивоване клопотання про проведення авто-товарознавчої експертизи, але своїм процесуальним правом не скористалася.

Враховуючи вищевикладене, судом 1 інстанції норми матеріального та процесуального права застосовані вірно, а тому колегія не вбачає підстав для зміни чи скасування заочного рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: