Постанова

Іменем України

16 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 185/8809/16-ц

провадження № 61-13052св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Дніпропетровськгаз» в особі Павлоградського управління по експлуатації газового господарства публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз»,

третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2017 року у складі колегії суддів: Куценко Т. Р., Демченко Е. Л., Максюти Ж. І.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Дніпропетровськгаз» в особі Павлоградського управління по експлуатації газового господарства Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» (далі - ПАТ «Дніпропетровськгаз»), третя особа -товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаззбут» (ТОВ «Дніпропетровськгаззбут»), про захист прав споживачів.

Позов мотивовано тим, що вона є споживачем послуг газопостачання, які надаються до квартири АДРЕСА_1 . Відповідач листом повідомив її про зміну режиму нарахування об`ємів природного газу з 20 липня 2016 року з визначенням фактичного об`єму спожитого природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням, визначеними додатком 10 до Кодексу газорозподільних систем (надалі по тексту - Кодекс ГРС). У вказаному листі зазначалося, що підставою для зміни було рішення комісії з розгляду актів про порушення Кодексу ГРС Павлоградського УЕГГ від 27 липня 2016 року у зв`язку з відмовою від встановлення будинкового лічильника газу, що здійснювався за ініціативою та за рахунок Оператора газорозподільних систем. Після цього відповідачем здійснювалися нарахування за газ по особовому рахунку позивача, квартира якого не обладнана індивідуальними приладами обліку, за граничними об`ємами споживання.

Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, оскільки вона не відмовлялася від встановлення будинкового лічильника газу. Покладення на споживачів відповідальності за відмову від загальнобудинкового приладу обліку чинним законодавством не передбачено.

На підставі наведеного, позивач просила суд: визнати неправомірними дії відповідача по встановленню з 20 липня 2016 року режиму нарахування об`ємів природного газу з визначенням фактичного об`єму спожитого природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням у квартирі позивача; визнати неправомірними дії відповідача по направленню повідомлення про припинення газопоспоживання від 30 вересня 2016 року № 1737; зобов`язати відповідача припинити режим нарахування об`ємів природного газу за граничними об`ємами споживання у квартирі позивача; зобов`язати відповідача перерахувати нараховані об`єми природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу з 20 липня 2016 року у квартирі позивача; зобов`язати відповідача встановити у квартирі позивача індивідуальний лічильник газу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2017 року позов задоволено частково.

Було визнано неправомірними дії ПАТ «Дніпропетровськгаз» по нарахуванню ОСОБА_1 об`ємів спожитого природного газу з 20 липня 2016 року за граничними об`ємами споживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язано ПАТ «Дніпропетровськгаз» припинити нарахування ОСОБА_1 об`ємів спожитого природного газу за граничними об`ємами споживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язано ПАТ «Дніпропетровськгаз» перерахувати нараховані ОСОБА_1 об`єми спожитого природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу з 20 липня 2016 року за адресою: АДРЕСА_2 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішення міськрайонного суду мотивовано тим, що у відповідача як оператора газорозподільної системи на території Павлограда не було законних підстав для зміни позивачу, як побутовому споживачу, режиму нарахування об`ємів природного газу з визначенням фактичного об`єму спожитого природного газу за граничними об`ємами споживання, визначеними додатком 10 Кодексу ГРС.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині зобов`язання відповідача встановити лічильник газу, суд першої інстанції виходив із того, що згідно із Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» строк виконання такого зобов`язання відповідачем спливе 01 липня 2018 року, а тому такі вимоги є передчасними.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2017 року рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2017 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що ПАТ «Дніпропетровськгаз» за своїм юридичним статусом є виключно оператором газорозподільчої системи, а постачальником природного газу, на якого покладено обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам Дніпропетровської області з 01 липня 2015 року є товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут. При цьому ПАТ «Дніпропетровськгаз» не наділено правом перераховувати нараховані об`єми природного газу по особовим рахункам споживачів та є неналежним відповідачем.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просила скасувати рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2017 року, залишити в силі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що рішення апеляційного суду ухвалене з порушення норм процесуального права, висновки апеляційного суду про те, що ПАТ «Дніпропетровськгаз» є неналежним відповідачем не ґрунтуються на законі. Апеляційний суд фактично ухилився від розгляду справи по суті.

У серпні 2017 року ПАТ «Дніпропетровськгаз» подало заперечення на касаційну скаргу в якому зазначило про те, що апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що до компетенції ПАТ «Дніпропетровсьгаз» не входить перерахування по особовим рахункам споживачів нарахованих об`ємів природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу, тому рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Рух касаційної скарги:

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 грудня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України встановлено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У березні 2018 року матеріали цивільної справи передано до Верховного Суду.

Розпорядженням від 10 червня 2019 року № 641/0/226-19 за касаційним провадженням № 61-13052св18 призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві - Курило В. П.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу, який постачається до квартири № 6 , не обладнаної індивідуальним приладом обліку, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 .

20 липня 2016 року представником відповідача було складено акт про порушення № 1/67 на об`єкті - багатоповерховому будинку, за адресою: АДРЕСА_4 , у графі «встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем» зазначено - відмова від встановлення будинкового лічильника газу, що здійснюється за ініціативою та за рахунок оператора ГРМ. Вказаний акт складено у присутності голови ОСББ Романової І. В. , яка внесла зауваження до акту про те, що мешканці будинку категорично проти встановлення загальнобудинкового лічильника та чекають на встановлення лічильників на кожну квартиру (а. с. 60).

20 липня 2016 року протоколом № 2 Зборів правління ОСББ «Інтернаціональна, 65», на якому були присутні голова ОСББ та чотири члени правління, було постановлено: вимагати від постачальника газу встановлення прибору обліку спожитого газу в кожну квартиру.

Комісією газорозподільчих систем Павлоградського управління по експлуатації газового господарства ПАТ «Дніпропетровськгаз» за результатами розгляду актів про порушення Кодексу ГРС від 27 липня 2016 року було постановлено змінити режим нарахування об`ємів природного газу за граничними нормами по багатоповерховому будинку АДРЕСА_4 , в квартирах без лічильників, в тому числі і квартирі позивача - № 6.

30 вересня 2016 року ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» надіслало на адресу ОСОБА_1 повідомлення про припинення газоспоживання та погашення простроченої заборгованості № 1737.

Крім того, ОСОБА_1 надіслано повідомлення про зміну режиму нарахування об`ємів природного газу, згідно з яким її поінформовано, що у зв`язку з відмовою від встановлення будинкового лічильника газу з 20 липня 2016 року за її адресою змінено режим нарахування об`ємів природного газу з визначенням фактичного об`єму спожитого природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням, визначеним дод. 10 до Кодексу ГРМ.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Як зазначено в преамбулі Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 1875-IV), який був чинним на час звернення позивачів до суду з цим позовом та розгляду справи в судах, цей Закон визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 19 Закону № 1875-IV відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 21 Закону № 1875-IV виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору.

Як зазначено у частині першій статті 30 Закону № 1875-IV, державне регулювання цін/тарифів базується на таких основних принципах доступності житлово-комунальних послуг для всіх споживачів та рівності правових гарантій.

Правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу визначені Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Відповідно до глави 1 розділу 1 Кодексу ГРС Оператор ГРМ - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Згідно з положеннями Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, ліцензії № 790 від 13 березня 2015 року, ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» за своїм юридичним статусом є оператором газорозподільної системи.

Відповідно до статті 11 Законом України «Про ринок природного газу» від 09 квітня 2015 року, постанови Кабінету Міністрів України від 01 січня 2015 року № 758 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, ліцензія на право провадження діяльності з постачання природного газу, газу вугільних родовищ за регульованим тарифом», постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов'язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам Дніпропетровської області з 01 липня 2015 року є ТОВ «Дніпропетровськгаз збут».

Апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позову, послався на те, що ПАТ «Дніпропетровськгаз» не наділено правом перераховувати нараховані об`єми природного газу по особовим рахункам споживачів.

Однак, відмовляючи в задоволенні позову в повному обсязі, апеляційний суд не перевірив обґрунтованість пред`явлення позовних вимог: про визнання неправомірними дії ПАТ «Дніпропетровськгаз» по встановленню з 20 липня 2016 року режиму нарахування об`ємів природного газу з визначенням фактичного об`єму спожитого природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням у квартирі позивача; визнання неправомірними дії ПАТ «Дніпропетровськгаз» по направленню повідомлення про припинення газопоспоживання від 30 вересня 2016 року № 1737; зобов`язання ПАТ «Дніпропетровськгаз» припинити режим нарахування об`ємів природного газу за граничними об`ємами споживання у квартирі позивача; зобов`язання відповідача встановити у квартирі позивача індивідуальний лічильник газу. Рішення апеляційного суду в частині відмови у задоволенні вищевказаних позовних вимог належним чином не мотивовано.

Крім того, судом не спростовано того, що саме ПАТ «Дніпропетровськгаз» повинно бути відповідачем у справі за вказаними позовними вимогами. За таких обставин, рішення апеляційного суду не відповідає вимогам закону.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не встановив обставин у справі від яких залежить правильне вирішення справи, рішення суду першої інстанції по суті не переглянув.

Суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, тому відсутні правові підстави для ухвалення нового рішення або зміни судових рішень.

Відповідно до пункту 1 частин третьої, четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Враховуючи зазначене, коли фактичні обставини для правильного вирішення справи не встановлені, рішення апеляційного суду не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу статті 411 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: С. Ю. Бурлаков
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
В. П. Курило