Справа № 642/1414/19
Провадження № 2/642/878/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді - Шрамко Л.Л., з участю секретаря - Бондаренко В.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -

встановив:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 листопада 2002 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постійні непорозуміння та різні погляди на життя призвели до припинення шлюбних відносин. З початку 2018 року сім'я фактично розпалася, шлюб носить формальний характер.

Ухвалою суду від 28 лютого 2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання.

Сторони в підготовче судове не з'явились, подали заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, шлюб розірвати. Відповідно до положень ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного.

Сторони зареєстрували шлюб 05 листопада 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м.Харкова (актовий запис №441).

Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони внаслідок відсутності взаєморозуміння припинили шлюбні відносини.

Між сторонами відсутній спір щодо проживання дитини.

Примирення обидві сторони вважають неможливим.

Згідно з ч.3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Як зазначено у ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб.

За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини.

За проханням позивачки слід залишити їй шлюбне прізвище - ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 200, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України,ст. ст. 110, 112 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2) та ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2,місце проживання:АДРЕСА_1), зареєстрований 05 листопада 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м.Харкова (актовий запис №441).

Після розірвання шлюбу позивачці залишити шлюбне прізвище - ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення рішення.

Суддя Л.Л. Шрамко