Постанова

Іменем України

30 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 521/15424/14-ц

провадження № 61-34488св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_3 , на рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 01 грудня 2014 року у складі судді Михайлюка О. А. та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 06 червня 2017 року у складі колегії суддів: Гірняк Л. А., Дрішлюка А. І., Сєвєрової Є. С.,

Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

У вересні 2014 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра»; банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Банк обґрунтовував вимоги тим, що 27 листопада 2007 року між ним і ОСОБА_1 укладений кредитний договір № ОД07/11/2007/840-К/264, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 20 000 доларів США строком до 25 листопада 2022 року зі сплатою 14,49 % річних.

Наданий кредит забезпечений порукою ОСОБА_2 (договір поруки від 27 листопада 2007 року № ОД07/11/2007/840-К/264-1).

Унаслідок неналежного виконання зобов`язань розмір заборгованості за кредитним договором станом на 08 серпня 2014 року становить 39 280,93 доларів США, що еквівалентно 495 205 грн 10 коп. (19 206,46 доларів США - заборгованість за тілом кредиту, 14 387,77 доларів США - заборгованість за відсотками, 2 560,72 доларів США - пеня, 1 075,98 доларів США - комісія, 2 050 доларів США - штраф), яку банк просив стягнути солідарно з відповідачів.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанції

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 01 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 06 червня 2017 року, позов ПАТ «КБ «Надра» задоволено.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 27 листопада 2007 року № ОД07/11/2007/840-К/264 у розмірі 39 280,93 доларів США, що еквівалентно 495 205 грн 10 коп., із яких: 19 206,46 доларів США - заборгованість за тілом кредиту; 14 387,77 доларів США - заборгованість за відсотками; 2 560,72 доларів США - пеня; 1 075,98 доларів США - комісія; 2 050 доларів США - штраф.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суди виходили з доведеності факту неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором, забезпеченим договором поруки, наявністю непогашеної заборгованості, яка підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь банку.

При апеляційному перегляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 суд апеляційної інстанції зазначив, що аргументи поручителя про припинення поруки на підставі частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) є необґрунтованими, оскільки шестимісячний строк для припинення поруки обчислюється з моменту, коли позивач направив повідомлення про дострокове стягнення кредиту, тобто з 13 серпня 2014 року.

Короткий зміст касаційної скарги

У червні 2017 року до суду касаційної інстанції від поручителя ОСОБА_2 надійшла касаційна скарга, у якій її представник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 01 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 06 червня 2017 року, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні вимог банку до неї.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її з суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 жовтня 2017 року зупинено виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2014 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 06 червня 2017 року до закінчення касаційного провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 07 жовтня 2019 року справу призначено до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Заявник зазначає, що суди неправильно застосували частину четверту статті 559 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), оскільки строк передбачений цією нормою повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу, що узгоджується із висновками Верховного Суду України, викладеними у справах: № 6-1009цс17, № 6-223цс16, № 6-272цс16, № 6-436цс15.

Порушення виконання зобов`язання почалося з 2009 року, а з позовом банк звернувся лише у вересні 2014 року.

На переконання заявника, наведене свідчить про припинення поруки.

Обставини справи

Суди встановили, що 27 листопада 2007 року ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № ОД07/11/2007/840-К/264, згідно з умовами якого останній отримав кредит у сумі 20 500 доларів США строком до 25 листопада 2022 року зі сплатою 14,49 % річних.

Повернення кредиту забезпечене договором поруки від 27 листопада 2007 року № ОД07/11/2007/840-К/264-1, укладеним між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2

17 грудня 2010 року ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 підписали додаткову угоду № 1 до вищевказаного кредитного договору, яким виклали кредитний договір у новій редакції (зокрема, змінений порядок сплати кредиту, зміни відсоткової ставки, узгоджений графік погашення кредиту та ін.).

У додатковій угоді сторони дійшли згоди про те, що кредит погашається щомісяця у розмірах, визначених у графіку (до 07 січня 2011 року - 148,50 доларів США, до 07 лютого 2011 року - 156,45 доларів США, до 07 березня 2011 року - 141,31 доларів США, до 07 квітня 2011 року - 156,45 доларів США, до 06 травня 2011 року - 146,36 доларів США, до 07 червня 2011 року - 161,49 доларів США, до 07 липня 2011 року - 7 480,91 доларів США, у подальшому з 5-го до 7-го числа щомісяця - 296,97 доларів США).

До щомісячних платежів включено також відсотки за користування грошовими коштами та комісія.

Відповідно до наданого банком розрахунку станом на 08 серпня 2014 року розмір кредитної заборгованості становить 39 280,93 доларів США, що еквівалентно 495 205 грн 10 коп., із яких: 19 206,46 доларів США - заборгованість за тілом кредиту; 14 387,77 доларів США - заборгованість за відсотками; 2 560,72 доларів США - пеня; 1 075,98 доларів США - заборгованість за комісією; 2 050,00 доларів США - штраф.

13 серпня 2014 року ПАТ КБ «Надра» направило ОСОБА_1 і ОСОБА_2 досудові вимоги від 12 серпня 2014 року про дострокове погашення кредиту протягом семи календарних днів з дати отримання цієї вимоги.

Невиконання відповідачами цих вимог стало підставою даного позову.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Рішення судів попередніх інстанцій в касаційному порядку оскаржила поручитель, у зв`язку з чим рішення переглядаються лише в частині стягнення з неї кредитної заборгованості.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 213 ЦПК України (в редакції, чинній на момент постановлення ухвали апеляційного суду) передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам ухвала апеляційного суду в оскаржені частині не відповідає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норми права

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору, забезпеченого договором поруки, виникла заборгованість у розмірі 39 280,93 доларів США, яка підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь банку.

Апеляційний суд визнав такий висновок обґрунтованим, відхиливши при цьому доводи апеляційної скарги поручителя про припинення поруки з огляду на направлення їй 13 серпня 2014 року досудової вимоги. Суд апеляційної інстанції вказав, що саме з цього моменту обчислюється шестимісячний строк на звернення до суду з позовом.

Колегія суддів не погоджується з висновком апеляційного суду з таких підстав.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами).

У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Зазначений висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12 (провадження № 14-145цс18).

В апеляційній скарзі на рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 01 грудня 2014 року ОСОБА_2 посилалася на припинення поруки на підставі частини четвертої статті 559 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Зазначала, що виконання кредитного договору припинилося ще в січні 2009 року.

Відповідно до пункту 5.3 договору поруки від 27 листопада 2007 року дія цього договору закінчується належним виконанням умов кредитного договору.

Тобто у договорі поруки від 27 листопада 2007 року, укладеному між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 , не встановлений строк поруки, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Згідно з наданим банком розрахунком останній платіж за кредитом здійснений 20 січня 2009 року, за відсотками - у лютому 2013 року.

Із зазначеним позовом банк звернувся до поручителя 01 вересня 2014 року.

Згідно з частинами першою та другою статті 303 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції) під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Апеляційний суд належним чином вищевказаного не врахував і не перевірив доводів апеляційної скарги поручителя щодо неправильності застосування положень частини четвертої статті 559 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), внаслідок чого зробив передчасний висновок про можливість залишення без змін рішення суду першої інстанції в частині стягнення боргу із ОСОБА_2

Висновок за наслідками розгляду касаційної скарги

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала апеляційного суду в частині позовних вимог банку про стягнення з поручителя заборгованості - скасуванню з переданням справи в цій частині на новий апеляційний розгляд.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 06 червня 2017 року в частині позовних вимог публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції ухвала апеляційного суду Одеської області від 06 червня 2017 року в скасованій частині втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В. І. Крат Н. О. Антоненко В. І. Журавель Є. В. Краснощоков М. М. Русинчук