Справа № 640/9389/16-ц
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

"10" липня 2019 р.

Суддя Київського районного суду м. Харкова Золотарьова Л.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №640/9389/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціального захисту ХМР про визнання права власності на частину квартири, та зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить: визнати за нею право власності на Ѕ частину квартири по АДРЕСА_1 ; надати їй та її донці, ОСОБА_3 у користування кімнату у вказаній квартирі, інші кімнати залишити у спільному користуванні.

Ухвалою суду від 06.10.2016 року прийнято до спільного розгляду зустрічний позов ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 .

09.07.2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, просить заборонити відповідачу вчиняти дії на перешкоджання їй та неповнолітній дитині у вільному доступі, користуванні та проживанні в квартирі АДРЕСА_2 . В обґрунтування заяви посилається на те, предметом спору є вказана квартира, яка була придбана 22.08.2007 до реєстрації шлюбу, однак в період коли вони перебували у фактичних шлюбних відносинах, були сплачені зі спільного бюджету, спільно позивачем та відповідачем. 30.11.2007 року зареєстрований шлюб, який був розірваний на підставі рішення суду. Весь час вона проживала у спірній квартирі з дитиною, та вимушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів, оскільки ОСОБА_2 кошти на утримання дитини не надавав. В червні 2019 року, коли вона з дитиною відвідувала свою мати, відповідач змінив замки на дверях квартири, в якій залишилися усі їх особисті з дочкою речі, та речі, придбані під час спільного проживання. Вона тривалий час була позбавлена можливості користуватися житлом, забезпечувати себе та дитину необхідним, а саме - приготуванням їжі, ночівлі в нормальних умовах, купання дитини, вимушена була проживати у знайомих, харчуватися у закладах харчування, тобто були порушені їх нормальні устої життя. У зв`язку із неправомірними діями відповідача вона декілька раз зверталася до правоохоронних органів, які рекомендують звертатися до суду. Агресивні дії колишнього чоловіка до неї з дитиною дають підставу просити суд застосувати заходи забезпечення позову шляхом здійснення забороною вчиняти певні дії, а саме заборонити відповідачу вчиняти дії на перешкоджання їй та неповнолітній дитині у вільному доступі, користуванні та проживанні в квартирі АДРЕСА_2 .

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову або після відкриття провадження у справі.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 153 ЦПК України). Підстави для виклику сторін для розгляду заяви про забезпечення позову відсутні.

Предметом спору є визнання за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку квартири по АДРЕСА_1 ; та визнання права особистої приватної власності права на квартиру за ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 N9, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

При вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову суд лише встановлює, чи може невжиття обраних заявником заходів забезпечення позову істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, чи є обраний ним спосіб захисту спів мірним із заявленими позовними вимогами.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Необхідність забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що відповідач в червні 2019 року змінив замки на дверях вказаної квартири і вона з дитиною тривалий час була позбавлена можливості користуватися житлом, тобто були порушені наші нормальні устої життя.

Разом з тим, вказані обставини не є підставою для забезпечення позову у цій справі, оскільки заявлений позивачем вид забезпечення позову (заборона відповідачу вчиняти дії на перешкоджання їй та неповнолітній дитині у вільному доступі, користуванні та проживанні в квартирі) не пов`язаний з предметом спору у цій справі, тому заявлений захід забезпечення не забезпечить виконання судового рішення в разі задоволення позову, тобто невжиття обраного заявником заходу забезпечення позову (заборона відповідачу вчиняти дії на перешкоджання їй та неповнолітній дитині у вільному доступі, користуванні та проживанні в квартирі) не ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду про визнання права власності на частину квартири у разі задоволення позову.

Позивачка не позбавлена можливості звернутися з іншим позовом про усунення перешкод у користуванні житлом, як колишня дружина відповідача згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР (припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє права членів сім`ї власника користування займаним приміщенням).

Таким чином, з заяви про забезпечення позову не вбачається достатніх підстав для задоволення заяви.

Таким чином, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 81, 149-153, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №640/9389/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціального захисту ХМР про визнання права власності на частину квартири, та зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Ухвала підписана 10.07.2019 року

Суддя