Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді - Малюк В.М.

при секретарі - Матіко Я.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Закарпатгаз Збут» про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити перерахунок вартості спожитого газу ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайоннго суду з позовом до ТОВ «Закарпатгаз Збут» про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити перерахунок вартості спожитого газу в якому зазначив, що він є побутовим споживачем природного газу на власному об`єкті газоспоживання за адресою АДРЕСА_1 на умовах договору постачання природного газу, укладеного із ТОВ «Закарпатгаз Збут». Між ним та ТОВ «Закарпатгаз Збут» не було оформлено договору на постачання природного газу в письмовій формі, оскільки такий є договором приєднання, тобто факт його укладання визнано шляхом споживання природного газу та оплати рахунків відповідача. У період з 01.04.2017р. по 01.11.2018 р. діяла гранична роздрібна ціна на природній газ для побутових споживачів в розмірі 6,9579 грн. за 1м.куб. природного газу. Починаючи з 01.11.2018р. гранична ціна на природній газ для побутових споживачів складає 8,5489 грн. за 1 м.куб. природного газу. Однак, як свідчить інформація наведена ТОВ «Закарпатгаз Збут» в рахунках на оплату за спожитий природний газ за жовтень та листопад 2018рр, у ці місяці Відповідачем неправомірно донараховано йому до сплати зайві кошти за газ, який він не споживав, а саме: в жовтні 2018 р. ним було спожито 191,1 м.куб природного газу на загальну суму 1266,34 грн. (182 м.куб. х 6,9579 грн.), замість пред`явлених йому до сплати 1329,65 грн.; в листопаді за 402 м.куб. спожитого газу він повинен був сплатити 3436,66 грн. (402 м.куб х 8,5489 грн.) замість пред`явлених йому до сплати 3642,87 грн., тобто за два місяці ТОВ «Закарпатгаз Збут» неправомірно донарахувало йому до сплати 269,42 грн. Виявивши цю розбіжність, він зателефонував до ТОВ «Закарпатгаз Збут» для уточнення заборгованості, нащо йому було повідомлено, що починаючи з жовтня 2018 р., спожитий та облікований його лічильником об`єм природного газу буде приводитись до стандартних умов, скільки тільки цей об`єм повинен використовуватися для розрахунків за спожитий газ, тобто здійснені у жовтні та листопаді місяцях 2018р. донарахування відповідачем є саме таким приведенням об`єму газу до стандартних умов. Зазначає, що згідно постанови НКРЕКП №1494 від 23.11.2018 р. «Щодо заборони ПАТ «Закарпатгаз» приводити об`єми використаного природного газу побутовими позивачами до стандартних умов при здійсненні комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами» НКРЕКП заборонено ПАТ «Закарпатгаз» при здійсненні обліку природного газу, використаного побутовими споживачами, приводити об`єм природного газу до стандартних умов для здійснення комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами. Виходячи з вищенаведеного позивач вважає такі дії ТОВ «Закарпатгаз Збут» неправомірними щодо донарахування вартості природного газу у жовтні та листопаді 2018 р. з врахуванням приведення газу в точках комерційного обліку до стандартних умов та просить зобов`язати ТОВ «Закарпатгаз Збут» здійснити перерахунок вартості спожитого газу у жовтні та листопаді 2018 р. без застосування коефіцієнту приведення об`єму природного газу в точках комерційного обліку до стандартних умов.

До початку розгляду справи представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позов ОСОБА_1 вважає необгрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним. Позивачем ОСОБА_1 жодними належними доказами не підтверджено протиправність дій Відповідача при проведенні нарахувань по особовому рахунку Позивача, та не зазначено в чому саме полягає порушення законодавства з боку Товариства. Зазначає, що відносини між ТОВ «Закарпатгаз Збут» та споживачами природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», «Правилами постачання природного газу», Кодексом ГРМ та Типовим договором розподілу природного газу. Стверджує, що пунктом 1 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ встановлено, що визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. При цьому пункт 3 глави 1 розділу IX Кодексу встановлює, що фактичний об`єм надходження природного газу до/з ГРМ за певний період визначається в точках комерційного обліку на підставі даних комерційних вузлів обліку, встановлених в точках вимірювання, та інших регламентованих процедур у передбачених цим Кодексом випадках. Об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов та переведений в одиниці енергії (обсяг) згідно з розділом XV Кодексу.Пунктом 5.3 Типового договору передбачено, що за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (м куб.) природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі.З огляду на наведене вище, нарахування за спожитий природний газ за вказаною Позивачем адресою здійснюються відповідно до положень Правил постачання на підставі об`єму спожитого по об`єкту споживача природного газу, що визначено за даними Оператора ГРМ відповідно до вимог Кодексу з урахуванням розроблених Міністерством палива та енергетики України Методик та на підставі умов договору з розподілу природного газу. Також зазначає, що позивач посилається на Постанову НКРЕКП від 23.11.2018 р. №1494 ПАТ «Закарпатгаз», з якої слідує, що заборонено при здійсненні обліку природного газу, використаного побутовими споживачами, приводити об`єми природного газу до стандартних умов для здійснення комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами. Щодо даних обставин, відповідач у відзиві стверджує, що вказана Постанова прийнята НКРЕКП щодо ПАТ «Закарпатгаз», у зв`язку із чим остання жодним чином не стосується ТОВ «Закарпатгаз Збут», а тому не може встановлювати для нього жодних обов`язків та обмежень.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, однак в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутності за наявними у справі матеріалами.

Представник ТОВ «Закарпатгаз Збут» у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, однак в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи у його відсутності за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Встановлено, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу на об`єкті газоспоживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно квитанцій по споживачу ОСОБА_1 від 12.12.2018 року, об`єм спожитого газу за жовтень 2018 року становить 191,1 м3 на загальну вартість 1329,42 грн. (191,1 м3 х 6,9579 грн./м3), за листопад 2018 року 426,12 м3 на загальну вартість 3 642,87 грн. (426,12 м3 х 8,5489 грн./м3).

Однак, позивач не згідний з розрахунками відповідача, оскільки ним виявлена розбіжність між сумами за фактично спожиті обсяги природного газу в зазначений період. Зазначає, що як свідчить наведена сума ТОВ «Закарпатгаз Збут» в рахунках на оплату за спожитий природний газ за жовтень та листопад 2018р., у ці місяці Відповідачем неправомірно донараховано йому до сплати зайві кошти за газ, який він не споживав, а саме: в жовтні 2018 р. ним було спожито 191,1 м.куб природного газу на загальну суму 1266,34 грн. (182 м.куб. х 6,9579 грн.), замість пред`явлених йому до сплати 1329,65 грн.; в листопаді за 402 м.куб. спожитого газу він повинен був сплатити 3436,66 грн. (402 м.куб х 8,5489 грн.) замість пред`явлених йому до сплати 3642,87 грн., тобто за два місяці ТОВ «Закарпатгаз Збут» неправомірно донарахувало йому до сплати 269,42 грн.

Відносини між ТОВ «Закарпатгаз Збут» та споживачами природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», «Правилами постачання природного газу», Кодексом ГРМ та Типовим договором розподілу природного газу.

Відповідно до п.2 розділу ІІІ «Правилами постачання природного газу», постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах, а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Вказаними Правилами постачання природного газу визначено, що договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до пункту першого ст. 13 ч. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Згідно ст. 20 ч. 3 п. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ст. 510 ч. 3 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, з аналізу наведених правових норм убачається, що споживач, який отримує послугу з газопостачання, зобов`язаний оплачувати її.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора згідно з цивільно-правового договору є грошовим зобов`язанням.

Встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та ТОВ «Закарпатгаз Збут» не було оформлено договір на постачання природного газу в письмовій формі, оскільки такий є договором приєднання, тобто факт його укладення визнано шляхом споживання природного газу та оплати рахунків відповідачем.

Відповідно до пункту 5.2. Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам визначено обов`язки споживача, зокрема: забезпечувати своєчасну та повну оплату послуг Постачальника згідно з умовами цього Договору.

Відповідно п. 22 Правил постачання природного газу, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496 побутовий споживач природного газу зобов`язаний: укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору; раціонально використовувати природний газ, обережно поводитися з газовими приладами і пристроями.

Пунктом 1 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ встановлено, що визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

При цьому пункт 3 глави 1 розділу IX Кодексу встановлює, що фактичний об`єм надходження природного газу до/з ГРМ (у тому числі по об`єктах споживачів) за певний період визначається в точках комерційного обліку (на межі балансової належності) на підставі даних комерційних вузлів обліку, встановлених в точках вимірювання, та інших регламентованих процедур у передбачених цим Кодексом випадках. Об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов та переведений в одиниці енергії (обсяг) згідно з розділом XV цього Кодексу.

Аналогічні умови обліку природного газу та визначення фізичних обсягів споживання (розподілу) природного газу відображені і в розділі 5 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 р. № 2498, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. за № 1384/27829 (далі - Типовий договір), умови якого згідно п. 1.2 Типового договору розподілу природного газу однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу.

Пунктом 5.3 Типового договору передбачено, що за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (м куб.) природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі.

Згідно положень Кодексу для проведення розрахунків по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, коефіцієнт приведення до стандартних умов визначається згідно відповідних Методик, розроблених Міністерством палива та енергетики України.

З огляду на наведене вище, нарахування за спожитий природний газ за вказаною Позивачем адресою здійснюються відповідно до положень Правил постачання на підставі об`єму спожитого по об`єкту споживача природного газу, що визначено за даними Оператора ГРМ відповідно до вимог Кодексу з урахуванням розроблених Міністерством палива та енергетики України Методик та на підставі умов договору з розподілу природного газу.

Наказом Міністерства палива та енергетики України №1166 від 26.02.2004 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 19.03.2004р. за № 346/8945) затверджено Методику приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу.

Згідно з ч. 1 Методики, Методика приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу призначена для приведення об`єму природного газу (далі - газ), який вимірюється побутовими лічильниками газу (далі - лічильники) в робочих умовах, до стандартних умов за результатами вимірювання об`єму газу низького тиску лічильниками, що не мають спеціальних пристроїв для автоматичного приведення до стандартних умов їх показів у разі зміни температури та тиску газу.

Розрахунки об`єму газу, приведеного до стандартних умов, здійснюються з урахуванням коефіцієнтів коригування показів лічильників, визначених у цій Методиці.

Для проведення розрахунків по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, коефіцієнт приведення до стандартних умов (к) необхідно визначати за відповідними додатками до Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 26 лютого 2004 року № 116, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19 березня 2004 року за № 346/8945.

Таким чином, оплата за газ у період, визначений в договорі на постачання газу, здійснюється за об`єми газу, які приведено до стандартних умов.

Виходячи з вищенаведеного, нарахування за спожитий природний газ у відповідності до вказаних нормативних актів за адресою споживання, що вказана ОСОБА_1 , правомірно здійснювалось із застосуванням коефіцієнта приведення до стандартних умов.

При цьому, зазначені ОСОБА_1 розрахунки є помилковими та такими, що не підтвердженні належними доказами, а додані до позовної заяви квитанції на підтвердження проведених оплат не вказують на неправомірність нарахувань проведених ТОВ «Закарпатгаз Збут» по особовому рахунку Позивача та відсутності заборгованості.

Згідно із ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, розрахунок природного газу позивачу здійснений у повній відповідності до вимог нормативних актів, а посилання ОСОБА_1 у позовній заяві жодним чином не спростовують не правильність визначення об`ємів природного газу.

Що стосується посилання позивача на вимоги Постанови НКРЕКП №1494 від 23.11.2018 р. «Щодо заборони ПАТ «Закарпатгаз» приводити об`єми використаного природного газу побутовими позивачами до стандартних умов при здійсненні комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами», то така жодним чином не регулює відносини позивача та ТОВ «Закарпатгаз Збут», оскільки постанова стосується заборони ПАТ «Закарпатгаз», а не «ТОВ «Закарпатгаз Збут», а тому на думку суду, не може встановлювати жодних обов`язків та обмежень для останнього.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними доказами, а тому до задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7, 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. ст. ст. 526, 530 ч. 1, 610, 625 ч. 1 ЦК України, «Правила постачання природного газу», Кодекс ГРМ, Типові договори розподілу природного газу, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «Закарпатгаз Збут» про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити перерахунок вартості спожитого газу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст рішення суду складено 12 липня 2019 року.

Суддя Малюк В.М.