РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року

Київський районний суд міста Харкова:

головуючий - суддя Золотарьова Л.І.

за участю секретаря - Бломберус С.А.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу №640/18781/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

09.10.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить: припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0842га, кадастровий номер НОМЕР_3, за адресою: АДРЕСА_1; визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 на 357/800 часток земельної ділянки площею 0,0842га, кадастровий номер НОМЕР_3, за адресою: АДРЕСА_1.

Як на підставу позову посилається на те, що на праві спільної часткової власності йому належить 357/800 частки житлового будинку з надвірними будівлями літ. «А-1» за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.08.2018 року, після смерті батька ОСОБА_3 Відповідачу ОСОБА_2 по праву спільної часткової власності належить частина вказаного житлового будинку: 196/400 часток - на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.10.1990 року; 51/800 частка - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.08.2018 року після смерті його батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8. Земельна ділянка площею 0,0842га (присадибна ділянка), на якій розташований вказаний житловий будинок з надвірними будівлями, зареєстрована за його померлим батьком та відповідачем ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності. За життя ОСОБА_3 розпорядився своїм майном на випадок смерті, залишив йому все своє майно, про що склав заповіт. Його брат ОСОБА_2 є інвалідом 1 групи, тому згідно статті 1241 ЦК України, як непрацездатний син спадкодавця прийняв спадщину в розмірі обов'язкової 1/8 частки. Дружина спадкодавця ОСОБА_4, непрацездатна за віком, та син спадкодавця ОСОБА_5, спадщину не прийняли, подали до нотаріальної контори відповідні заяви. Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається з 204/400 часток житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0,0842га. 22.08.2018року Восьмою ХДНК йому видано свідоцтво на спадщину за заповітом на 357/800 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок на його ім'я. У видачі свідоцтва про право на спадщину на частки земельної ділянки, які успадкували він і відповідач, державний нотаріус 8 ХДНК відмовила посилаючись на неможливість встановлення частки спадкового майна, оскільки земельна ділянка є об'єктом права спільної сумісної власності, частка за життя спадкодавця ОСОБА_3 визначена не була. Отже, спадкодавець ОСОБА_3 за життя набув права власності на земельну ділянку, відтак земельна ділянка входить до складу спадкового майна, право на спадкування якого отримав він і відповідач. Таким чином, після набуття ним права власності в порядку спадкування за заповітом на 357/800 часток житлового будинку з надвірними будівлями до нього переходить право власності на частину земельної ділянки, на якій розміщена належна мені частина житлового будинку. Після набуття відповідачем ОСОБА_2 права власності на 51/800 частку житлового будинку в порядку спадкування за законом, відповідач має право на спадкування відповідної частини земельної ділянки. Між померлим батьком ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 фактично існував договір про визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку відповідно до належних кожному часток житлового будинку, але в нотаріальному порядку вказана домовленість оформлена не була. Тобто ОСОБА_2 повинна бути визначена частка в розмірі 196/400 часток вказаної земельної ділянки, що є у спільній сумісній власності. 204/400 часток земельної ділянки-спадщина повинна бути розподілена між спадкоємцями відповідно до їх часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями. На теперішній час він позбавлений можливості оформити належним чином свої спадкові права в зв'язку з тим, що між співвласниками спірної земельної ділянки не укладений договір про визначення часток у праві спільної сумісної власності, він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Таким чином, за ним має бути визнано право власності на 357/800ч. земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3

Ухвалою суду від 08.11.2018 року відкрито провадження, призначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 14.12.2018 року прийнято до провадження зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування, у якому з урахуванням уточнених вимог просить:

припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0842 га, кадастровий номер НОМЕР_3, за адресою: АДРЕСА_1;

визнати за ним право власності на 196/400 частки земельної ділянки площею 0,0842га, кадастровий номер НОМЕР_3, за адресою: АДРЕСА_1;

визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 05 травня 2016 року на 51/800 частки земельної ділянки площею 0,0842га, кадастровий номер НОМЕР_3, за адресою: АДРЕСА_1.

Як на підставу зустрічного позову посилається на те, що на праві спільної часткової власності йому належить частина вказаного житлового будинку: 196/400 часток - на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.10.1990року; 51/800 частка - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.08.2018року після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8. За життя ОСОБА_3 склав заповіт на ім'я відповідача ОСОБА_1 Він є інвалідом 1 групи, тому згідно зі ст. 1241 ЦК України, як непрацездатний син спадкодавця прийняв спадщину в розмірі обов'язкової частки. Дружина спадкодавця ОСОБА_4 та син спадкодавця ОСОБА_5 спадщину не прийняли, подали до нотаріальної контори відповідні заяви. Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається з 204/400 часток житлового будинку та земельної ділянки, на якій розташований вказаний будинок, площею 0,0842га. 22.08.2018року Восьмою ХДНК видано свідоцтво на спадщину за заповітом на 357/800 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок на ім'я ОСОБА_6 та свідоцтво на спадщину за законом(на обов'язкову 1/8 частку) на 51/800частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями на його ім'я. У видачі свідоцтва про право на спадщину на частки земельної ділянки, які успадкували він і відповідач, державний нотаріус відмовила посилаючись на неможливість встановлення частки спадкового майна, оскільки земельна ділянка є об'єктом права спільної сумісної власності, частка за життя спадкодавця ОСОБА_3 визначена не була. Земельна ділянка площею 0,0842га зареєстрована за ним та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності. Отже, спадкодавець ОСОБА_3 за життя набув права власності на земельну ділянку, відтак земельна ділянка входить до складу спадкового майна, право на спадкування якого отримав він і відповідач. Таким чином, після набуття відповідачем права власності в порядку спадкування за заповітом на 357/800 часток житлового будинку, до відповідача переходить право власності на частину земельної ділянки, на якій розміщена належна йому частина житлового будинку. Після набуття ним права власності на 51/800 частку житлового будинку в порядку спадкування за законом збільшилась і становить 196/400ч.+51/800ч.= 443/800часток. Відповідно збільшилась і частка земельної ділянки, яка належить йому на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності. Між ним та його померлим батьком ОСОБА_3 фактично існував договір про визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку відповідно до ідеальних часток належних кожному часток житлового будинку, але в нотаріальному порядку вказана домовленість оформлена не була. В зв'язку з тим, що на теперішній час він позбавлений можливості укласти договір про визначення часток у праві спільної сумісної власності в зв'язку зі смертю співвласника, він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Тому необхідно визнати за ним право власності на частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0842га, яка відповідає належним йому 196/400 ч. житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.10.1990, та розмір належної йому частини земельної ділянки становить 196/400 ч. Крім того, за ним має бути визнано право власності на 51/800ч. земельної ділянки площею 0,0842га в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3

В підготовче засідання позивач за первісним позовом - ОСОБА_1 (відповідач за зустрічним позовом) не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, первісний позов просив задовольнити, уточнений зустрічний позов ОСОБА_2 визнав в повному обсязі.

Представник відповідача за первісним позовом - ОСОБА_2 (позивач за зустрічним позовом) не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, уточнений зустрічний позов просив задовольнити, первісний позов ОСОБА_1 визнав в повному обсязі.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний та зустрічний позови підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, відповідно до свідоцтв про народження, позивач ОСОБА_1 1987 року народження та ОСОБА_2 1962 року народження є синами ОСОБА_3.

Відповідачу ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить 196/400 часток житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою 11.10.1990 року за реєстровим №1-8000, зареєстрованого Харківським МБТІ 23.10.1990 року за №1979, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Департаментом реєстрації Харківської міської ради 26.07.2018 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності 27259931.

Як вбачається зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.05.2014 року виданого Реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції Харківської області, Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.05.2014 та від 03.07.2018, земельна ділянка площею 0,0842 га., кадастровий номер НОМЕР_3, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Згідно зі свідоцтвом про смерть, батько сторін по справі - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_8.

Після смерті батька - ОСОБА_3 відкрилася спадщина на майно, яке належало спадкодавцю при житті.

Як вбачається з відповіді Восьмої Харківської державної нотаріальної контори від 22.08.2018 року, відповідно до матеріалів спадкової справи за №601/2016, що була заведена Восьмою ХДНК після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8, його спадкоємцями є: в 7/8 частках його син - ОСОБА_1 - згідно з заповітом спадкодавця, який він залишив на все своє майно на його ім'я. Заповіт був посвідчений Браженко І.І. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 12.11.2015 року за реєстровим №1839; в 1/8 частці - його непрацездатний за станом здоров'я син ОСОБА_2 згідно зі ст. 1241 ЦК України, інвалід першої групи (інвалідність першої групи була встановлена з 16.12.2014 року на строк до 01 січня 2018 року, на даний час інвалідність встановлена строком до 01 січня 2021 року). Дружина спадкодавця - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, непрацездатна за віком, спадщину не прийняла, на неї не претендує, про що подала відповідну заяву до нотаріальної контори. Син спадкодавця - ОСОБА_5 права на обов'язкову частку відповідно до статті 1241 ЦК України не має, про що ним була подана відповідна заява до нотаріальної контори. Інших спадкоємців, передбачених законом України, немає.

22.08.2018 року Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою були видані:

- Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 357/800 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_1 за реєстровим №5-450;

- Свідоцтво про право па спадщину за законом на 51/800 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_2 за реєстровим № 5-450.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Восьмою Харківською ДНК відмолено 22.08.2018 року (відповідь від 22.08.2018 №3974/02-14) відмовлено у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька на земельну ділянку площею 0,0842 га., кадастровий номер НОМЕР_3, посилаючись на неможливість встановлення частки спадкового майна, оскільки земельна ділянка по АДРЕСА_1 є об'єктом права спільної сумісної власності, а частка за життя спадкодавця ОСОБА_3 визначена не була. Роз'яснено необхідність звернення до суду за захистом своїх прав.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину після смерті батька - ОСОБА_3, є єдиними спадкоємцями, які прийняли спадщину (інші двоє спадкоємців спадщину не прийняли); позивач та відповідач отримали свідоцтва про спадщину на частину спадкового майна; однак, оформити в порядку спадкування права власності на вказану земельну ділянку в позасудовому порядку у сторін немає можливості, у зв'язку з чим вони звернулися до суду.

Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Як зазначалось у відповіді Восьмої ХДНК від 22.08.2018 року, після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8, його спадкоємцями є:

- в 7/8 частках його син - ОСОБА_1 - згідно з заповітом спадкодавця, який він залишив на все своє майно на його ім'я. Заповіт був посвідчений Браженко І.І. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 12.11.2015 року за реєстровим №1839;

- в 1/8 частці - його непрацездатний за станом здоров'я син ОСОБА_2 згідно зі ст. 1241 ЦК України, інвалід першої групи (інвалідність першої групи була встановлена з 16.12.2014 року на строк до 01 січня 2018 року, на даний час інвалідність встановлена строком до 01 січня 2021 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавцю ОСОБА_3 належало на праві спільної часткової власності 204/400 часток житлового будинку з надвірними будівлями літ. «А-1» за адресою: АДРЕСА_1, а відповідачу ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить 196/400 часток вказаного житлового будинку.

Сторони визнали ті обставини, що між ОСОБА_2 та спадкодавцем ОСОБА_3 фактично існувала домовленість з приводу визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_3) відповідно до ідеальних часток належних кожному часток житлового будинку з надвірними будівлями літ. «А-1» за вказаною адресою, але в нотаріальному порядку вказана домовленість оформлена не була.

Таким чином, ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності має належати 196/400 часток земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_3), на якій розміщена належна йому частина житлового будинку, тому позовні вимоги про визнання права спільної часткової власності за ОСОБА_2 на 196/400 часток земельної ділянки підлягає задоволенню.

Отже, після набуття позивачем ОСОБА_1 права власності після смерті батька в порядку спадкування за заповітом на 357/800 часток житлового будинку з надвірними будівлями літ. «А-1» за адресою: АДРЕСА_1, до нього переходить право власності на 357/800 часток земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_3), на якій розміщена належна йому частина житлового будинку.

Після набуття відповідачем ОСОБА_2 права власності на 51/800 частку житлового будинку з надвірними будівлями літ. «А-1» за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_2 в порядку спадкування набуває право власності на 51/800 часток земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_3), на якій розміщена належна йому частина житлового будинку.

Враховуючи, що спірна земельна ділянка за життя спадкодавця перебувала у спільній сумісній власності спадкодавця та ОСОБА_2, а після прийняття позивачем та відповідачем спадщини після смерті ОСОБА_3, то право спільної сумісної власності на земельну ділянку припинилося, оскільки виникає право спільної часткової власності на земельну ділянку, враховуючи визначення часток кожного з учасників спільної власності.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

На підставі викладеного, враховуючи, що позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами не суперечать закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то первісний та зустрічний позови підлягають задоволенню.

Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 82, 200, 206, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 16, 1216-1220, 1223, 1241, 1255 ЦК України, ст.ст. 86, 120 ЗК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0842 га., кадастровий номер НОМЕР_3, за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований: АДРЕСА_1, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_8, на 357/800 часток земельної ділянки площею 0,0842 га., кадастровий номер НОМЕР_3, за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_2, зареєстрований: АДРЕСА_2, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_8, на 51/800 часток земельної ділянки площею 0,0842 га., кадастровий номер НОМЕР_3, за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_2, зареєстрований: АДРЕСА_2, право власності на 196/400 часток земельної ділянки площею 0,0842 га., кадастровий номер НОМЕР_3, за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 01.04.2019 року.

Головуючий -