ПОСТАНОВА
Іменем України

03 липня 2019 року м. Кропивницький

справа № 405/7468/18

провадження № 22-ц/4809/966/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А.М., Карпенка О.Л.,
за участі секретаря Тимошенко Т.О.,
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідач Військова частина НОМЕР_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 березня 2019 року у складі судді Шевченко І.М. і

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 та просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом від 03 листопада 2017 року, в частині відмови зарахувати його зі складом сім`ї дві особи на квартирний облік військовослужбовців, що потребують поліпшення житлових умов для отримання житлового приміщення з 08 квітня 2015 року, а також до списків осіб, які мають право на першочергове отримання житлових приміщень;
- зобов`язати житлову комісію Військової частини НОМЕР_1 зарахувати його зі складом сім`ї дві особи на квартирний облік військовослужбовців, що потребують поліпшення житлових умов для отримання житлового приміщення з датою зарахування 08 квітня 2015 року, а також до списків осіб, які мають право на першочергове отримання житлових приміщень.
Позовна заява мотивована тим, що з 08.04.2015 по 17.08.2017 позивач перебував на квартирному обліку при Військовій частині НОМЕР_2 зі складом сім`ї 1 особа, а також у списках осіб, які мають право на першочергове отримання житлових приміщень з 16 листопада 2015 року.
17 серпня 2017 року рішенням житлової комісії Військової частини НОМЕР_2 він знятий з квартирного обліку при Військовій частині НОМЕР_2 , в зв`язку з переведенням на нове місце служби.
В даний час він проходить військову службу на посаді офіцера групи спеціального призначення Військової частини НОМЕР_1 в м. Кропивницький.
До списків особового складу частини його зараховано згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.08.2017 № 162 (копія міститься в матеріалах справи), проживає разом з дружиною в будинку барачного типу при Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується відповідними довідками та місцем реєстрації позивача і його дружини за адресою військової частини, про що свідчать штампи у паспортах.
23.10.2017 на ім`я командира Військової частини НОМЕР_1 позивачем подано рапорт про зарахування на облік для поліпшення житлових умов зі складом сім`ї 2 особи, а також про включення до списків осіб на першочергове отримання житлового приміщення, як учасник бойових дій.
Рішенням житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 03.11.2017 йому відмовлено в зарахуванні на облік для поліпшення житлових умов, в зв`язку з тим, що за ним рахується 1/3 частини приватної спільної часткової власності в АДРЕСА_1 , а за його дружиною зареєстровано право власності на 1/4 частки квартири АДРЕСА_2 від загальної площі 70,32 кв.м.
Крім того, не надано документів, що підтверджують перебування дружини ОСОБА_2 на квартирному обліку за місцем проживання, роботи.
Позивач вважає, дії відповідача протиправними та такими, що порушують його права та право членів його сім`ї на одержання гарантованого державою соціального житла, тим самим порушують ст. ст. 17, 19, 33, 47 Конституції України.
Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 березня 2019 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом від 03.11.2017 в частині відмови зарахувати ОСОБА_1 зі складом сім`ї на квартирний облік військовослужбовців, що потребують поліпшення житлових умов для отримання житлового приміщення з 08 квітня 2015 року, а також до списків осіб, які мають право на першочергове отримання житлових приміщень.
Зобов`язано житлову комісію Військової частини НОМЕР_1 зарахувати ОСОБА_1 зі складом сім`ї на квартирний облік військовослужбовців, що потребують поліпшення житлових умов для отримання житлового приміщення з датою зарахування 08 квітня 2015 року, а також до списків осіб, які мають право на першочергове отримання житлових приміщень.
Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 під час проходження служби у Військовій частині НОМЕР_2 (Житомирський гарнізон) перебував там на квартирному обліку, а також у списках осіб, які мають право на першочергове отримання житлових комісій, при переведенні у Військову частину НОМЕР_1 (м. Кропивницький) його право на перебування у такому списку має бути збережено.
В/ч НОМЕР_1 при прийняті та затвердженні протокольного рішення від 03.11.2017 діяла не на підставі, не в межах і спосіб передбачені Конституцією України та Законам України.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення є незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Відповідач зазначає, що житловою комісією в/ч НОМЕР_1 встановлено, що за позивачем рахується 1/3 частка приватної спільної часткової власності в АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями з реєстру права власності на нерухоме майно № 35110694 від 18.03.2015.
Особою, яка потребує поліпшення житлових умов і яка може бути взята на квартирний облік, буде вважатись лише та особа, яка забезпечена житлом менше за рівень, встановлений у власних актах органів місцевого самоврядування.
За таких обставин у позивача немає законних підстав щодо зарахування на облік для поліпшення житлових умов.
Судом не взято до уваги, що наказ МОУ №737 втратив чинність, а на його зміну прийнято наказ МОУ №380 «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей жилими приміщеннями».
В судове засідання апеляційного суду сторони не з`явився про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з судовими повістками.
Відповідно до положень ч.1 ст.372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Оскільки учасники справи про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглянути справу без їх участі, що відповідає положенням ст.372 ЦПК України.
Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 17.07.2007 по 17.06.2011 проходив навчання в Харківському університеті повітряних сил ім. Івана Кожедуба.
В період з липня 2011 по грудень 2012 позивач проходив військову службу за контрактом у 54 радіотехнічному батальйоні 8 армійського корпусу Сухопутних військ ЗСУ (Військова частина НОМЕР_3 ) в смт. Гуйва.
В період з грудня 2012 року по серпень 2017 року проходив військову службу в Житомирському гарнізоні при Військовій частині НОМЕР_2 95 окремої аеромобільної бригади.
З 23 квітня 2014 року по 31 грудня 2016 приймав безпосередню участь у проведенні антитерористичної операції у складі 95 окремої десантно-штурмової бригади (Військова частина польова пошта НОМЕР_4 ) на території Донецької та Луганської областей.
З 08.04.2015 по 17.08.2017 позивач перебував на квартирному обліку при Військовій частині НОМЕР_2 зі складом сім`ї 1 особа, а також у списках осіб, які мають право на першочергове отримання житлових приміщень з 16 листопада 2015 року.
При цьому, з грудня 2012 року по серпень 2017 року житлом за рахунок Міністерства оборони не забезпечувався, проживав у найманому житловому приміщенні.
17.08.2017 рішенням житлової комісії Військової частини НОМЕР_2 позивач знятий з квартирного обліку при Військовій частині НОМЕР_2 , в зв`язку з переведенням на нове місце служби.
Станом на момент звернення до суду, позивач ОСОБА_1 проходить службу на посаді офіцера групи спеціального призначення роти спеціального призначення Військової частини НОМЕР_1 в м. Кропивницький.
Позивач разом з дружиною зареєстрований в будинку барачного типу, який належить МО України при Військовій частині НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_3 .
23.10.2017 на ім`я командира Військової частини НОМЕР_1 позивачем подано рапорт про зарахування на облік для поліпшення житлових умов зі складом сім`ї дві особи, а також про включення до списків осіб на першочергове отримання житлового приміщення, як учаснику бойових дій.
Рішенням житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 03.11.2017 №19, ОСОБА_1 відмовлено в зарахуванні на облік для поліпшення житлових умов.
Вказана відмова мотивована тим, що за позивачем зареєстровано 1/3 частки приватної спільної власності в АДРЕСА_1 від загальної площі 66,5 кв.м., в тому числі житлова площа 40,2 кв.м., за його дружиною ОСОБА_2 зареєстровано право власності на ј частку квартири АДРЕСА_2 від загальної площі 70,32 кв.м., в тому числі житлова площа 47,1 кв.м.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно зі статтями 34, 37 ЖК УРСР потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання.
Статтею 43 ЖК України встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.
Наказом Міністра оборони України від 30 листопада 2011 року № 737 затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 10 січня 2012 року за № 24/20337, що була чинною в редакції з 17 червня 2016 року на час прийняття оскаржуваного рішення житлової комісії.
Відповідно до п. 1. 4 ч. 2 зазначеної Інструкції військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до 01 січня 2005 року (набрання чинності Законом України від 24 червня 2004 року N 1865-IV "Про внесення змін до статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"), забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку - без врахування вислуги на військовій службі.
Військовослужбовці та члени їх сімей визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, на загальних підставах відповідно до вимог чинного законодавства (п.1.5. Інструкції).
Згідно п. 1.6. з метою дотримання вимог чинного законодавства під час ведення обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, розподілу жилої площі, призначеної для постійного проживання, участі в розподілі службового жилого приміщення та контролю за використанням жилого приміщення в органах військового управління, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях (далі - військові частини), гарнізонах створюються житлові комісії.
У своїй роботі житлові комісії керуються Конституцією України, законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, Житловим кодексом Української РСР, цією Інструкцією та іншими актами законодавства України (п. 10.2. Інструкції).
Відповідно до п. 10.11 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями до повноважень житлової комісії військової частини належать:
зарахування військовослужбовців на облік, зняття військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов;
внесення змін до облікових даних військовослужбовців чи осіб, звільнених з військової служби, які перебувають на квартирному обліку, у зв`язку зі зміною їх сімейного стану, набуттям ними права на пільги для отримання жилого приміщення;
розподіл 70 відсотків службової жилої площі, яка надійшла до військової частини;
погодження розподілу жилої площі, яка надається для постійного проживання;
перенесення черговості надання жилого приміщення на рік, якщо військовослужбовець чи особа, звільнена з військової служби, відмовиться від виділеного жилого приміщення, що відповідає встановленим вимогам та розміру;
скликання позачергових загальних зборів військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, у зв`язку з: саморозпуском житлової комісії, оголошенням недовіри та виключенням члена (членів) комісії зі складу житлової комісії; ініціюванням проведення довиборів члена (членів) житлової комісії.
Згідно п. 10.15 Інструкції, організація та здійснення контролю за законністю перебування на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, законністю розподілу жилої площі військовослужбовцям, особам, звільненим з військової служби, та членам їх сімей, за правильністю оформлення облікових справ (додаток 7) покладаються на гарнізонні житлові комісії, житлові комісії органів військового управління, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій ЗС України, а також на Комісію з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України.
Командири (начальники) військових частин, які затверджують рішення житлових комісій, зобов`язані в межах компетенції перевіряти законність прийнятих житловою комісією рішень.
Рішення житлових комісій може бути: переглянуто житловою комісією, яка прийняла це рішення, або її правонаступником з підстав, передбачених законодавством та цією Інструкцією; оскаржено до суду.
Матеріалами справи підтверджується, що згідно довідки від 23.08.2017, виданої ОСОБА_1 , останній перебував на квартирному обліку в Військовій частині НОМЕР_2 з 08.04.2015 по 17.08.2017 зі складом сім`ї одна особа, а також у списках осіб, які мають право на першочергове отримання жилих приміщень з 16.11.2015.
Відповідно до витягу з протоколу №12 засідання житлової комісії Військової частини НОМЕР_5 від 17 серпня 2017 року, ОСОБА_1 зі складом сім`ї одна особа знято з квартирного обліку при Військовій частині НОМЕР_2 , в зв`язку з переводом для подальшого проходження служби до АДРЕСА_4 .
23.10.2017 позивач звернувся з рапортом на ім`я командира Військової частини НОМЕР_1 про зарахування його на облік для поліпшення житлових умов у м. Кропивницькому з сім`єю дві особи.
У рапорті зазначено, що позивач перебував на квартирному обліку за попереднім місцем служби зі складом сім`ї одна особа по Військовій частині НОМЕР_2 в м. Житомир, а також у списках першочерговиків, як учасник бойових дій з 16.11.2015.
Протокольним рішенням житлової комісії від 03 листопада 2017 року (протокол № 19) ОСОБА_1 відмовлено в зарахуванні на облік для поліпшення житлових умов.
Підставою для відмови, комісією зазначено наступні обставини:
- на підставі наданих документів та довідок встановлено, що за ОСОБА_1 рахується 1/3 частина приватної спільної частини власності в АДРЕСА_1 , загальна площа 66,5 кв.м., в тому числі житлова площа 40,2 кв.м., за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на ј квартири АДРЕСА_2 , загальна площа -70,32 кв.м, в тому числі житлова 47,1 кв.м.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 ЖК України та п. 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Радою Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок» № 470 від 11 грудня 1984 року (далі Правила), потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок.
Згідно ст. 34 ЖК України потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, зокрема, які: забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановленому Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок; проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; які проживають у гуртожитках.
Відповідно до пункту 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов.
Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, зокрема, які: забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських рад народних депутатів разом з радами профспілок; проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; які проживають не менше 5 років за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності.
Відповідно до п.2 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою Кабінену міністрів України від 03.08.2006 №1081 (далі Порядок), військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються службовими приміщеннями, що відповідають вимогам житлового законодавства.
Облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у віськових частинах та квартирно-експлуатаційних органах (п.22 Порядку).
Військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (іншу місцевість) зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку або позачергового одержання житла (п.26 Порядку).
Пунктом 30 Порядку визначено перелік підстав для зняття військовослужбовців з обліку.
На підставі п.2.4 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 №737 (далі Інструкція), на облік приймаються військовослужбовці, які потребують поліпшення житлових умов і зареєстровані в цьому населеному пункті, з дня прийняття рішення житловою комісією військової частини, затвердженого командиром цієї війської частини, крім випадків, передбачених у пункті 2.14 цього розділу.
Згідно п.2.14 Інструкції військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення до військовій службі , пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем проходження служби разом з членами їх сімей зі збереженням часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання жилого приміщення.
Пунктом 2.18 Інструкції визначено перелік підстав для зняття військовослужбовців з обліку.
Відмовляючи ОСОБА_1 в зарахуванні його та членів сім`ї на облік для поліпшення житлових умов житлова комісія Військової частини НОМЕР_1 в порушення п.26 Порядку та п.2.14 Інструкції не зарахуваши позивача на облік за новим місцем проходження служби фактично вирішила питання про зняття його з обліку.
Житлова комісія не звернула увагу, що зняття військовослужбовців здійснюється з підстав визначених п.30 Порядку та п.2.18 Інструкції, але для цього військовослужбовець повинен перебувавти на обліку.
Враховуючи, що ОСОБА_1 під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_2 (Житомирський гарнізон) перебував там на квартирному обліку, а також у списках осіб, які мають право на першочергове отримання житла, при переведенні у військову частину НОМЕР_1 (м. Кропивницький) його право на перебування у таких списках має бути збережено.
Помилковими є доводи апеляційної скарги, що наказ МОУ №737 втратив чинність, оскільки на постановлення житловою комісією рішення про відмову позивачу у зарахуванні на облік вказаний наказ був чинним і житлова комісія також керувалася вказаним наказом.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права або порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.
Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 березня 2019 року без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 10.07.2019.

Головуючий суддя С.І. Мурашко

Судді А.М. Головань

О.Л. Карпенко