КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 367/6450/18

Апеляційне провадження 22-ц/824/13097/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 30 липня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Карабази Н.Ф., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

у вересні 2018 рокуОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просила стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку на період навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23 років.

В обґрунтування позову зазначала, що з 19.06.1999 до 04.02.2002 пеербувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Остання навчається на другому курсі Державного університету телекомунікацій, навчально-наукового інституту менеджменту та підприємництва, денної форми навчання на контрактній основі. Відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає, а сама вона не в змозі повністю забезпечити доньку всім необхідним для навчання.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 30.07.2019 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у сумі 1 500 грн щомісячно починаючи з 12.09.2018 до закінчення навчання 30.06.2021, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, судом не враховано, що дочка навчається на контрактній основі, за 3 та 4 семестри 2 курсу вона сплатила за навчання по 5 600 грн, а за 5 семестр 3 курсу - 6 100 грн. Дочка не працює, так як навчання на денній формі займає весь її час. Вона лише з липня 2019 року працює офіціантом в ТОВ «Аква-Трейд», проте заробітна плата не велика, а відповідач отримує пенсію за віком у сумі 12 339,88 грн, а тому має можливість надавати дочці матеріальну допомогу у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку і цей розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення потреб доньки. Крім того, вона просила стягнути аліменти в частці від заробітку, а суд стягнув у твердій грошові сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомленням учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у шлюбі від якого мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з довідкою № 101 від 07.09.2018 ОСОБА_3 є студенткою другого курсу денної форми навчання Навчально-наукового інституту менеджменту та підприємництва спеціальності «Інформаційна, бібліотечна та архівна справа» спеціалізації «Документознавство та інформаційна діяльність» Державного університету телекомунікацій, з фінансуванням за рахунок коштів фізичної особи. Термін навчання з 01.09.2018 по 30.06.2021. Стипендію не отримує.

Згідно записів у трудовій книжці відповідача, 05.03.2019 він звільнений з роботи у зв`язку із виявленою невідповідністю займаній посаді або виконуваної роботи внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи.

Згідно з довідкою про доходи Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області від 15.03.2019, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Павлоградському об`єднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком. За період з грудня 2018 року по лютий 2019 року сума пенсії складає 37 019,64 грн.

Відповідно до довідки № 947 від 11.04.2019 КЗ «Павлоградська міська лікарня № 4» ОСОБА_2 перебуває на диспансерному обліку КЗ «ПМЛ № 4» ДОР» у лікарів: терапевта, невропатолога, ортопеда із зазначенням діагнозів. Хворий потребує лікування в період загострення хронічних захворювань, а також оздоровлення в санаторіях України.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сторони нарівні зобов`язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Розмір аліментів визначено з урахуванням стану здоров`я відповідача та його можливостей щодо надання матеріальної допомоги на період навчання доньки.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Зазначена норма передбачає, що для вирішення питання про зобов`язання батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання необхідно встановити такі факти: 1) дочка чи син, які продовжують навчання потребують матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням; 2) батько чи мати мають змогу надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначені розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів суд першої інстанції врахував, що відповідач є непрацездатним, отримує пенсію за віком та має нести додаткові витрати на лікування.

Доводи апеляційної скарги про те, що розмір пенсії відповідача значно вищий за заробітну плату позивачки колегія суддів не може визнати обґрунтованими, оскільки позивачем не враховано, що відповідач звільнений з роботи за станом здоров`я. Будь - яких доказів про те, що відповідач має інші доходи, крім пенсії, позивач не надала та на такі обставини не посилається.

За положеннями ст. 199 СК України аліменти на повнолітніх дітей, що продовжують навчання, це та матеріальна допомога, яка надається батьками саме у зв`язку з навчанням. Проїзд до місця навчання, придбання необхідної літератури, витрати на проживання за місцем навчанням тощо. Проте, розмір цих витрат не включає в себе вартість навчання, якщо таке навчання відбувається не за державний кошт.

Відтак доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував вартість навчання колегія суддів вважає безпідставними.

Відповідно до ст. 200 СК України визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів є правом суду залежно від встановлених у справі обставин. Відтак визначаючи розмір у твердій грошовій сумі суд правильно керувався положеннями даної норми.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 30 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Постанова складена 29.10.2019.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді В. А. Кравець

О. Ф. Мазурик