Справа № 216/4217/19
Провадження 6/216/124/19
УХВАЛА

іменем України

10 липня 2019 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бутенко М.В.

за участю секретаря судового засідання Клименко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі подання державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області Войчук Таміли Валеріївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника товариства з обмеженою відповідальністю в особі директора Саєнка Дмитра Миколайовича, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області Войчук Т.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження права виїзду за межі України боржнику товариству з обмеженою відповідальністю в особі директора ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання зазначив, що на виконанні Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області знаходиться виконавче провадження № 58508600 щодо боржника ТОВ "КРОСТ" на загальну суму боргу 1 679 961,57 грн., а саме: наказу № 904/5541/18 від 05.02.2019 року виданий Господарським судом Дніпропетровської області, про стягнення з ТОВ "КРОСТ" боргу у розмірі 14771,61 грн. на користь ПАТ "Запоріжвогнетрив"; наказу № 904/3858/18 від 11.01.2019 року виданий Господарським судом Дніпропетровської області, про стягнення з ТОВ "КРОСТ" боргу у розмірі 1099429,80 грн. на користь ОСОБА_2 ; наказу № 904/4250/18 від 12.02.2019 року виданий Господарським судом Дніпропетровської області, про стягнення з ТОВ "КРОСТ" боргу у розмірі 565490,16 грн. на користь ПрАТ СУ № 112 Стальконструкція.

Рішення судів на сьогоднішній день боржником ТОВ "Крост" в особі директора ОСОБА_3 , м. Кривий Ріг, АДРЕСА_1 . Карла Лібкнехта АДРЕСА_2 . АДРЕСА_3 , не виконані, декларацію не надано, будь яких дій, спрямованих на їх виконання не здійснено. Виконавцем неодноразово на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причини невиконання рішення суду, однак ТОВ "Крост" на виклики не з`являлись, про причини неявки не повідомили виконавця.

20.06.2019 року на адресу відділу надійшло пояснення від ТОВ "Крост" в особі директора ОСОБА_3 з документацією, стосовно зміни керівника товариства. Тому, станом на 27.06.2019 рік керівником ТОВ "Крост" є ОСОБА_1 .

В ході проведення виконавчих дій, державним виконавцем були виявлені обставини, які дають підґрунтя вважати, що боржник ТОВ "Крост" в особі керівника ОСОБА_1 , може виїхати за територію України.

Державний виконавець Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області Войчук Т.В. в судове засідання не з`явилася, в поданні просила суд провести розгляд справи у її відсутність.

Суд, дослідивши подання та матеріали, які до нього додані, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосовано судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконання нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито виконавче провадження.

Згідно п. 5 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Підставою для обмеження боржника у праві виїзду за межі України виконавець зазначає наявність у нього невиконаних зобов`язань, покладених на нього рішенням від виконання якого він ухиляється.

Як роз`яснив Верховний Суд України в узагальненні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01 лютого 2013 року під ухиленням слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборна сила, події тощо).

Обмеження є крайньою мірою до боржника і застосовується у виняткових випадках, коли відсутня будь-яка об`єктивна можливість виконання судового рішення без застосування цих заходів, водночас обмеження у праві виїзду за межі України створить для нього негативні наслідки та стимулюватиме останнього до якнайшвидшого виконання зобов`язань (рішення).

Оскільки питання обмеження боржника у праві виїзду за межі України вирішується судом без особистої участі боржника, який у зв`язку з цим позбавлений можливості надавати заперечення та докази проти цього, а тому саме на державного виконавця покладається обов`язок доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язань або рішень.

Задоволення подання можливо лише за умови доведення факту умисного ухилення боржника від виконання зобов`язання, оскільки юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Розділом XIІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012р. (у редакції наказу Міністерства юстиції України № 2832/5 від 29.09.2016р.) передбачено, що подання має обов`язково містити: найменування суду, до якого надсилається подання; відомості про виконавче провадження (найменування, дата, номер виконавчого документа, на підставі якого відкрито виконавче провадження, орган, який видав виконавчий документ, резолютивна частина рішення, номер виконавчого провадження згідно з АСВП, дата відкриття виконавчого провадження тощо); прізвище, ім`я та по батькові боржника, дату народження, громадянство (за наявності таких даних), РНОКПП або серію і номер паспорта боржника-громадянина України; у разі виконання зведеного виконавчого провадження зазначаються його номер в АСВП, кількість виконавчих проваджень, включених до зведеного виконавчого провадження, загальна сума стягнення з урахуванням суми виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця тощо; інформацію про перетинання боржником державного кордону України; обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань; резолютивну частину подання. До подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження. У разі виконання зведеного виконавчого провадження до подання додається облікова картка на зведене виконавче провадження. За необхідності до подань державного виконавця, приватного виконавця можуть додаватися копії інших документів. За наявності в поданні також зазначаються місце проживання (реєстрації) та інші відомості про особу, які відомі державному виконавцю, приватному виконавцю. Про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду виконавець повідомляє боржника.

Крім того, в листі Міністерства Юстиції України від 06.06.2008р. № 25-32/507 «Щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов`язання, покладені на них рішеннями судів» зазначається, що подання має містити, в тому числі, в резолютивній частині чи повинно відбутися обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого і назва органів, які мають їх здійснити.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», яке вжите у п. 5 ч.1 ст.6 Закону №3857-ХІІ та у п.18 ч.3 ст.11 Закону №606-ХІV, означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Особа, яка має невиконані договірні, аліментні та інші зобов`язання за судовим рішенням або рішенням іншого органу (посадової особи), не може вважатися винною та бути позбавленою конституційного права на свободу пересування, вільний вибір місця проживання та права вільно залишати територію України (ст. 33 Конституції України).

На момент звернення до суду з поданням державного виконавця факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та доведеним, що має вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Із наданих суду копій матеріалів виконавчого провадження, не видається можливим встановити факт належного вжиття державним виконавцем відповідних заходів, а саме, державний виконавець не надав суду докази його виходу за місцем знаходження боржника з метою виявлення та вилучення майна, попередження боржника про необхідність погашення заборгованості за рішенням суду, а також відомостей щодо перетинання боржником державного кордону України, не долучено довідок про наявність або відсутність рухомого чи нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що не доведено факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням. Доказів на підтвердження ухилення (дії або бездіяльності боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанню обов`язків, покладених на нього судовим рішенням) суду не надано.

Тому у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст.ст. 259, 260, 441ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області Войчук Таміли Валеріївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника товариства з обмеженою відповідальністю в особі директора ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в Дніпровській апеляційний суд через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а особою, без участі якої постановлена ухвала - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційна скарга не буде подана, або якщо її залишено без змін апеляційною інстанцією.

Суддя М.В. Бутенко