Справа № 352/611/18
Провадження № 22-ц/4808/833/19
Головуючий у 1 інстанції Гургула В.Б.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

08 липня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Мелінишин Г.П., Фединяка В.Д.,

секретаря Мельник О.В.,

з участю ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, що вчинені під впливом тяжкої обставини за клопотання представника ОСОБА_2 про застосування зустрічного забезпечення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 - ОСОБА_1 та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 на ухвалу Тисменицького районного суду від 14 травня 2019 року під головуванням судді Гургули В.Б. у м. Івано-Франківську

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_2 адвокат Фреїшин Т.М. 26.03.2019 року подала суду клопотання про застосування зустрічного забезпечення у даній справі.

Клопотання мотивувала тим, що у зв`язку з винесеними судом ухвалами про забезпечення позову у даній справі ОСОБА_7 , як відповідач та власник вищезазначеного майна несе збитки, пов`язані з відсутністю доступу до земельної ділянки та домоволодіння, права користування, утримання та зберігання, тощо. Позивачі і надалі продовжують користуватись належним ОСОБА_2 на праві власності майном, зменшуючи його ринкову вартість, натомість ігноруючи оплату комунальних платежів, накопичуючи борги за споживання електроенергії, свідомо затягують розгляд цивільної справи, в тому числі і шляхом написання скарг і заяв про відвід та інше. Зазначила, що у відповідності до довідки, виданої виконавчим комітетом Тисменицької міської ради 18 травня 2018р. про те, що в житловому будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 , ніхто не зареєстрований та не проживає. А отже, позивач та заявник про забезпечення позову ОСОБА_3 не мають зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, отриманої 20.08.2018р. будь-яке майно у позивача та заявника про забезпечення позову ОСОБА_3 відсутнє. Просив зобов`язати ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом семи календарних днів з дня постановлення ухвали внести на депозитний рахунок Тисменицького районного суду у якості зустрічного забезпечення позову 479869,00 грн. та надати суду документи про виконання ухвали про зустрічне забезпечення.

Ухвалою Тисменицького районного суду від 14 травня 2019 року задоволено клопотання представника ОСОБА_2 про застосування зустрічного забезпечення.

Застосовано зустрічне забезпечення позову.

Визначено ОСОБА_3 розмір зустрічного забезпечення у сумі 479 869,00 грн. (чотириста сімдесят дев`ять тисяч вісімсот шістдесят дев`ять) гривень.

Зобов`язано ОСОБА_3 внести визначений судом розмір зустрічного забезпечення позову в сумі 479 869,00 грн. (чотириста сімдесят дев`ять тисяч вісімсот шістдесят дев`ять) гривень на депозитний рахунок Тисменицького районного суду Івано-Франківської області та надати суду документи про виконання ухвали про зустрічне забезпечення.

Апелянти не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції подали апеляційну скаргу в якій зазначають, що позиція суду щодо обґрунтованості клопотання про зустрічне забезпечення позову є невірна

Апелянти зазначають, що судом не було розглянуто інші клопотання зокрема про зупинення провадження, заперечення щодо зустрічного забезпечення та позовна заява з уточненнями. Судом не взято до уваги підстав які передбачають повернення позовної заяви та залишення клопотання про зустрічне забезпечення без розгляду.

Апелянти вважають, що в клопотанні були викладені факти які не були з`ясовані судом, тому помилковими є посилання суду першої інстанції на нібито представлені суду докази щодо зустрічного забезпечення, оскільки судом не встановлено достовірні факти, які мали б місце застосувати зустрічне забезпечення.

Тому суд помилково прийшов до висновку про задоволення даного клопотання.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Частиною 3 ст. 154 ЦПК України зазначено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом:

1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;

2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Оцінка співмірності здійснюється, крім іншого, з урахуванням співвідношення права та інтересу, які просить захистити заявник, вартості майна, на яке накладається арешт, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Частинами 7 та 8 ст. 154 ЦПК України зазначено, що в ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник у порядку зустрічного забезпечення. Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення.

Судом встановлено, що оціночна вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , згідно з звітом про незалежну оцінку житлового будинку становить 382 527,00 грн. (п.5 договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського MHO Павлісяком Т.Ю., зареєстровано в реєстрі за № 603).

Оціночна вартість земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 , що розташована по АДРЕСА_1 та Домоволодіння АДРЕСА_1 , згідно з звітом про незалежну оцінку земельної ділянки становить 97 342,00 грн. (п.5 договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського MHO Павлісяком Т.Ю., зареєстровано в реєстрі за № 605).

Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених частиною третьою статті 154 Цивільного процесуального кодексу України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до ч.6 ст.154 ЦПК України, питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

В матеріалах справи наявні Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, отриманої 20.08.2018р. № 134978062; довідка виконавчого комітету Тисменицької міської Ради від 18.05.2018 року № 489, що підтверджує наявність підстав, визначених ч.3 ст. 154 ЦПК України для застосування зустрічного забезпечення.

Відповідно до вимог ч.8 ст.154 ЦПК України строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення.

Частиною 9 ст. 154 ЦПК України передбачено, що особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення, відповідно до ч.10 ст. 154 ЦПК України.

Проаналізувавши наведені норми закону в сукупності та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що застосування зустрічного забезпечення шляхом зобов`язання позивача внести на депозитний рахунок суду грошової суми у розмірі вартості спірних об`єкта нерухомості та земельної ділянки є співмірним з позовними вимогами і основним забезпеченням позову.

Суд першої інстанції обґрунтованого прийшов до висновку про задоволення клопотання представника ОСОБА_2 про застосування зустрічного забезпечення.

Доводи апелянтів про те, що судом першої інстанції не встановлено всіх фактів для забезпечення зустрічного забезпечення не заслуговують на увагу.

Апеляційний суд приходить до переконання, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог матеріального та процесуального права, тому її слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. Підстав для скасування ухвали з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 - ОСОБА_1 та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Тисменицького районного суду від 14 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 09 липня 2019 року.

Судді: І.В. Бойчук

Г.П. Мелінишин

В.Д. Фединяк