Cправа №303/7773/118
ряд. стат. звіту 58
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11 липня 2019 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі: головуючого - судді Довжанин В.М.
секретар судового засідання Фозекош І.І.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Мукачівської міської ради про визначення способу участі у вихованні дитини, -
ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Мукачівської міської ради про визначення способу участі у вихованні дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що 29.09.2005 року між ним та ОСОБА_2 було укладено шлюб.
Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У серпні 2018 року шлюбні стосунки між ними припинились, почали проживати окремо, малолітній син залишився проживати з матір`ю за адресою : АДРЕСА_1 . На час подачі позову до суду у провадженні Мукачівського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за його позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.
З часу окремого проживання він не має можливості спілкуватися зі своїм сином, брати участь у його вихованні, спроби обумовити години побачень за згодою сторін результату не принесли.06 листопада 2018 року він намагався побачитись зі своїм сином у навчальному закладі, який той відвідує, однак кимось було повідомлено правоохоронні органи про те, що невідомий чоловік має намір вкрасти дитину. Після прибуття поліцейських він роз`яснив їм ситуацію, що склалася, однак з дитиною поспілкуватися так і не зміг. На наступний день син у навчальному закладі був відсутній. Враховуючи відсутність згоди між батьками, вважає за необхідне обумовити систематичні побачення з сином без участі матері у місці за вибором батька, а також спільний відпочинок у канікулярний період. Потреби сина він забезпечити має можливість, так як працює лікарем-хірургом, має дохід, який може забезпечити потреби сина під час побачень та спільного відпочинку. Тому, просить, визначити йому спосіб участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встановивши : систематичні побачення щовівторка та щочетверга з 18 години 00 хвилин до 21 години 00 хвилин у місці за вибором батька ОСОБА_1 , а також починаючи з 18 години 00 хвилин пятниці до 20 години 00 хвилин суботи за місцем проживання ОСОБА_1 без участі матері ОСОБА_2 ; періодичні побаченя протягом трьох діб від час осінніх, зимових та весняних канікул ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем проживання ОСОБА_1 ; спільний відпочинок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із батьком ОСОБА_1 протягом одного місяця під час літніх канікул.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, натомість подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про час і місце розгляду справи. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.
Оцінивши всі докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 29 вересня 2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб 29 вересня 2005 року.
Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого повторно 07 грудня 2018 року Мукачівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.
Згідно довідки про доходи виданої 07 грудня 2018 року за №373, ОСОБА_1 працює в Мукачівській ЦРЛ, відділення хірургія на посаді лікар-хірург та отримує стабільний дохід.
Згідно рішення Мукачівського міськрайонного суду від 26 грудня 2018 року по справі №303/5747/18, між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шлюб розірвано. Відповідно до положень принципу 6,7 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання; ця відповідальність покладена перш за все на батьків.
Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними правами батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення Європейського Суду з прав людини від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» та рішення від 27 листопада 1992 року у справі «Олссон проти Швеції», в яких зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків).
Відповідно до п.1 ст.9 Конвенції про права дитини, виходячи з рівності прав матері та батька, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону україни Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Крім того, згідно ч.3 ст.51 Конституції України сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст.153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. Відповідно до ч.3 ст.157 СК України забороняє тому із батьків, з ким проживає дитина, перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Чинним законодавством України встановлений принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей, і жоден із них не має будь-яких переваг. Відповідно до ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Відповідно до ст.11 Закону України Про охорону дитинства батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України Про охорону дитинства, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.15 Закону України Про охорону дитинства дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Так, згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради №109/01-32 від 12.02.2019 року визнано доцільним встановити ОСОБА_1 наступний графік побачень з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : щовівторка та четверга з 18 до 20 години, щосуботи з 10 до 19 години, або інший час по домовленості між батьками дитини.
Суд вважає, що запропонований органом опіки та піклування спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею не суперечить вимогам чинного законодавства, відповідає інтересам дитини.
Що стосується тривалих побачень під час канікул, суд приходить до наступного.
Жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування із малолітнім сином, чи обставин, які б свідчили про спілкування батька з сином, яке перешкоджало б нормальному розвитку дитини, або обумовлювало його побачення з дитиною у присутності інших осіб, судом не встановлено, відповідачем не доведено, а матеріали справи таких доказів не містять.
З огляду на додані до матеріалів позовної зпаяви документів, ОСОБА_1 є працевлаштованим, з місця роботи характеризується позитивно, а тому суд приходить до висновку про можливість надання батьку довготривалих побачень із сином протягом літніх канікул.
У постанові Верховного Суду від 28 січня 2019 року по справі №619/3051/17, судом визнано, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини. Судом касаційної інстанції вказано на те, що законодавством передбачено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Визначення способу участі у вихованні та спілкуванні дитини з батьком у формі встановлення порядку спілкування без присутності матері відповідає інтересам дитини, сприятиме уникненню між сторонами конфліктів, забезпечить спокійний психологічний розвиток та зростання дитини, створить умови для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку на виховання дитини та здійснення його права на особисте спілкування із сином, відповідатиме вимогам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.
Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Згідно статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір слід віднести на рахунок сторін.
Керуючись ст. ст. 19, 81, 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, ст.ст. 19, 141, 157, 159, 160, 161 СК України, суд заочно, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково. Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановивши наступний порядок особистих побачень, в тому числі за місцем проживання ОСОБА_1 , без участі матері ОСОБА_2 :
- щовівторка з 18 години до 20 години;
- щочетверга з 18 години до 20 години;
- щосуботи з 10 години до 19 години.
Визначити спільний відпочинок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 протягом двох тижнів під час літніх канікул.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити. Судові витрати віднести на рахунок сторін.
Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення виготовлений 11.07.2019 року
Головуючий В.М. Довжанин