Справа № 453/156/19
№ провадження 2/453/182/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 липня 2019 року Сколівський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді Микитина В.Я.,

секретаря судового засідання Трембач М.М.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

її представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на дітей,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 11.02.2019 року звернулася у суд з позовною заявою, в якій, з урахуванням поданої 05.04.2019 року заяви про збільшення позовних вимог, просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача ОСОБА_3 у її користь аліменти на дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду із даним позовом, і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою судді від 19.02.2019 року, після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, який не є підприємцем, вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із визначенням дати судового засідання.

Розгляд справи по суті неодноразово відкладався з різних причини та відбувся 05.07.2019 року, з участю позивача та її представника.

Позов обґрунтовано тим, що між сторонами у справі 15.11.2003 року уклали шлюб, за час якого у сторін народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після розірвання зазначеного шлюбу по сьогоднішній день проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні. Позивач стверджує, що одержує від відповідача на дочку аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн., що підтверджується рішенням Сколівського районного суду Львівської області у справі № 453/295/17, провадження № 2/453/324/17, від 26.09.2017 року, по котрих існує заборгованість. Законодавством передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» з 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 2 027 грн. Відтак, визначений розмір аліментів у сумі 900 грн. є недостатнім для задоволення потреб: калорійного харчування та забезпеченням одягу відповідно до їх віку та витрат на харчування, а тому є підстави для збільшення розміру аліментів. Ще посилається на хворобливий стан дітей та необхідність їх постійного лікування.Відтак, позивач просить на підставі ст. ст. 184, 192 СК України, позов задоволити.

Позивач у судове засідання щодо розгляду справи по суті з`явилася та забезпечила явку свого уповнвоаженого представника, які позов підтримали, просили такий задовольнити з наведених у ньому підстав, а також підстав, наведених у заяві про збільшення позовних вимог.

Відповідач у судове засідання щодо розгляду справи по суті не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву у запропоновані судом строки та порядку не подав. Разом з тим, відповідач 05.03.2019 року подав суду заяву вх. № 1209 про розгляд справи по суті без його участі, в якій позов визнав частково, зокрема згідний на стягнення з нього аліментів на користь двох дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначив, що більше платиати невзмозі, оскільки має на утриманні ще одну дочку від другого шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши присутніх учасників справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд, перевіряючи порушення прав позивача цивільного характеру, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 СК України.

Такий принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини ґрунтується на нормах Конституції України, які проголошують, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах (ст. 21), громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (ст. 24).

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Отже, обов`язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним.

На підставі ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно з ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відтак, враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік»

прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року 2 027 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що сторони у справі є батьками неповнолітніхОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі рішення Сколівського районного суду Львівської області, ухваленого 26.09.2017 року у цивільній справі № 453/295/17, провадження № 2/453/324/17, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , стягуються аліменти на дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з 15.03.2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім цього, судом з`ясовано, що встановлений раніше розмір аліментів відповідає вимогам чинного законодавства, виплати аліментів майже співрозмірні із матеріальними можливостями відповідача, проте враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою як матері, так і батька, утримання неповнолітніх дітей сторін потребує від позивача додаткових зусиль та матеріальних витрат, відповідач не приймає участі у додаткових витратах на дитину, відтак розмір аліментів на кожну дитину із збільшенням на 500 грн. у сумі 1 400 грн. щомісячно, з врахуванням також отриманого доходу матері дітей за місцем праці у Відділі освіти Сколівської РДА Львівскьої області (керівник гуртка), здатний забезпечити дітям кращі умови для існування, у зв`язку з чим стягуваний з відповідача на його неповнолітніх дітей розмір аліментів може бути збільшений з 900 грн. до 1 400 грн. щомісячно.

Такий розмір аліментів суд вважає достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, враховуючи, що позивачем не наведено достатньо підстав для зміни розміру аліментів у бік суттєвого збільшення, а перебування його за кордоном без будь-якого на це підтвердження, ще не свідчить про добре матеріальне становище відповідача. Крім того суд враховує, що на утриманні у відповідача є ще одна малолітня дитина дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Водночас, оскільки позивач з-поміж іншого, посилається на хворобливий стан дітей та необхідність їх постійного лікування, то суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу її право пред`явити позов до суду про визначення розміру участі відповідача у додаткових витратах на дітей, за наявності для цього достатніх підстав.

Як роз`яснюється у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відтак, аліменти за даним рішенням суду підлягають сплаті з дня набрання ним законної сили, а не починаючи з дня подання до суду позовної заяви, як про це просить позивач при пред`явленні позову, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, відтак з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави за подання позовної заяви про збільшення розміру аліментів.

Керуючись ст. ст. 4-5, 12-13, 81-82, 89-90, 95, 141, 258-259, 264-265, 268, 274-275, 279 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на дітей, - задовольнити частково.

Збільшити розмір та стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 400 (одна тисяча чотириста) грн., щомісячно, починаючи з дати набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

У решті позовуОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на дітей, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Сколівський районний суд Львівської області.

Повне найменування сторін у справі:

Позивач: ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Суддя В.Я. Микитин