Постанова

Іменем України

26 червня 2019 року

м. Київ

справа № 346/6286/16-ц

провадження № 61-24379св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулька Б. І., Воробйової І. А. (суддя-доповідач),Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 березня 2017 року у складі колегії суддів: Матківського Р. Й., Горблянського Я. Д., Фединяка В. Д.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування завданої майнової та моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що йому на праві власності належить колісний трактор марки МТЗ-80Л, номерний знак НОМЕР_1, 1984 року випуску.

20 квітня 2016 року після обробки земельної ділянки він переїжджав на тракторі до господарства, відповідачі безпричинно почали кидати камінням по трактору, пошкодивши заднє скло кабіни, задню фару та кабіну.

З приводу вказаних подій він звернувся до Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції із заявою на неправомірні дії відповідачів, і за результатами розгляду 22 квітня 2016 року надано висновок, яким роз`яснено право на звернення з відповідним позовом до суду. Згідно з довідкою, виданою Приватним підприємством «Автопол», (далі - ПП «Автопол»), розмір витрат на усунення зазначених пошкоджень трактора на 04 червня 2016 року складає 1 981 грн 65 коп.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на його користь 1 981 грн вартості пошкодженого трактора, 500 грн за проведення експертного дослідження, по 1 500 грн завданої моральної шкоди з кожного.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Коломийського міськрайонного судуІвано-Франківської області від 17 січня 2017 року у складі судді Калинюка О. П. у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що вина відповідачів у пошкодженні трактора марки МТЗ-80Л, який належить позивачу, не є доведеною.Висновок Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції від 22 квітня 2016 року про результати розгляду звернення ОСОБА_1 не доводить обставин про те, чи мали місце вказані у заяві позивача факти пошкодження його майна та чи вчинені вони відповідачами, оскільки відповідно до правил частини четвертої статті 61 ЦПК України лише вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 січня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову ОСОБА_1

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1 981 грн вартості пошкодженого трактора, 500 грн витрат за проведення експертного дослідження, 1 255 грн 20 коп. судових витрат, а всього 3 736 грн 20 коп.

У задоволенні позовних вимог про відшкодування завданої моральної шкоди відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що позивачем доведено завдану йому шкоду, протиправність дій відповідачів, причинний зв`язок між ними, а відповідачі відповідно до вимог статей 10, 60 ЦПК України це не спростували і не довели відсутність своєї вини.Відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, суд апеляційної інстанції виходив з безпідставності позовних вимог.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У квітні 2017 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та зупинено виконання рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 березня 2017 року до закінчення касаційного розгляду.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 липня 2017 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування завданої майнової та моральної шкоди призначено до судового розгляду в складі колегії з п`яти суддів.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв у межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за якими судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

15 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У червні 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачеві.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що саме неправомірними діями відповідачів пошкоджено трактор марки МТЗ-80Л, який належить позивачу. Надані позивачем докази не доводять обставин про те, що пошкодження належного позивачу трактора марки МТЗ-80Л вчинені саме відповідачами. Апеляційний суд прийняв рішення на підставі висновку № 655-2 експертного автотоварознавчого дослідження від 14 червня 2016 року ПП «Автопол», разом з тим у цьому висновку не зазначено про те, чим саме були нанесені технічні ушкодження трактора та коли вони заподіяні.

Короткий зміст позиції інших учасників справи

У червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення на касаційну скаргу від ОСОБА_1 , в яких він просив залишити оскаржуване судове рішення без змін, оскільки таке прийняте при всебічному та повному з`ясуванні обставин справи, ґрунтується на правильному застосуванні норм чинного законодавства України.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить трактор колісний марки МТЗ-80Л, номерний знак НОМЕР_1, 1984 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_2 , виданим 16 липня 2008 року (а.с. 6).

Згідно з висновком № 655-2 експертного автотоварознавчого дослідження від 14 червня 2016 року ПП «Автопол», вартість матеріального збитку, заподіяного власнику трактора марки МТЗ-80Л, номерний знак НОМЕР_1 станом на 04 червня 2016 року становить 1 981 грн 65 коп (а.с. 8).

Відповідно до звіту експертного атотоварознавчого дослідження про визначення матеріального збитку від 14 червня 2016 року та фототаблиць до нього вартість ремонтно-відновлювальних робіт, необхідних для відновлення пошкодженого чи розукомплектованого колісного транспортного засобу, становить 1 448 грн; вартість матеріалів, необхідних для ремонту, - 227 грн 65 коп; вартість нових складових (деталей, вузлів, агрегатів, систем), що необхідні для заміни при відновленні пошкодженого чи розукомплектованого колісного транспортного засобу, - 1 020 грн; коефіцієнт фізичного зносу КТЗ - 0,00; втрата товарної вартості досліджуваного трактора та його відновлення - 0,00 грн. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику трактора - 1 981 грн 65 коп. На підставі проведених досліджень, розрахунків і одержаних величин визначається, що в даному випадку з технологічної точки зору досліджуваний пошкоджений трактор може бути відновлений шляхом ремонту з повним усуненням пошкоджень та приведенням його стану до технічних вимог виробника (а.с. 9-27).

Експертом підтверджено доводи позивача, що у тракторі розбито скло кабіни заднє, оптика фари задньої та пошкоджено дах кабіни. З урахуванням загального характеру та зон розташування цих пошкоджень, вони вважаються такими, що відносяться до отриманих внаслідок пригоди 20 квітня 2016 року і потребують повноцінного відновлення.

Позивач після нанесення шкоди звернувся до Коломийського відділу поліції, і під час перевірки проведеної перевірки з 20 по 22 квітня 2016 року, встановлено, що відповідачі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кидали каміння у трактор, пошкодивши його.

ОСОБА_2 у письмових поясненнях працівникам поліції, наданих у день спричинення шкоди, підтвердила конфлікт, про який зазначає позивач, і те, що сестра ОСОБА_3 кинула камінь у сторону трактора (а.с. 81). У запереченнях проти позову відповідачі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також зазначили, що час і місце обставин, про які зазначає позивач, відповідають обставинам справи. Відповідачі не погоджувались лише з доводами позивача, що він обробляв свою земельну ділянку, коли ділянка на підставі документів належить ОСОБА_2 . Відповідачі не заперечували факт спричинення позивачу шкоди спільними діями, а лише наголошували на тому, що за вказаних обставин правомірно захищали свої права та законні інтереси у спосіб, обраний на власний розсуд.

Також встановлено, що старший інспектор Коломийського відділу поліції ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на виклик позивача ОСОБА_1 приїхав до його господарства, де виявив пошкодження трактора. Позивач зазначав, що відповідачі кидали камінням у його трактор, чим пошкодили кабіну, заднє скло та задню фару. У кабіні трактора знаходилось каміння, а заднє скло було розбите і посипалось, також була побита кабіна.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що спір між сторонами виник щодо прав на користування земельною ділянкою. Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки відмовлено за безпідставністю. Зазначеними судовими рішеннями встановлено відсутність факту самовільного зайняття спірної земельної ділянки ОСОБА_1 .

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною третьою статті 10 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Умовою застосування правил для відшкодування шкоди є визначення позивачем суб`єкта відшкодування шкоди, тобто особи, яка завдала їй шкоди. Позивач повинен довести факти неправомірності поведінки такої особи, наявності шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою, а також вину завдавача шкоди.

Відповідно до статті 1190 ЦК України у разі заподіяння шкоди спільними діями кількох осіб останні несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За обставинами цієї справи відповідачі спільно заподіяли шкоду діями з єдиним наміром, тому повинні нести солідарну відповідальність перед потерпілим.

Згідно з абзацом другим пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов`язаними, сукупними діями або діями з єдиним наміром, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про те, що позивач довів, що спільними протиправними діями обох відповідачів у тракторі розбито скло кабіни заднє, оптика фари задньої та пошкоджено дах кабіни, і вартість матеріального збитку складає 1 981 грн 65 коп.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначав, що йому завдано моральну шкоду тим, що він доклав фізичних і моральних зусиль у поїздках до місцевої поліції, пошуках експерта, поїздках до нього та його поїздках до місця завдання шкоди тощо.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Беручи до уваги, що належних доказів на порушення відповідачами прав позивача, які б призвели до моральних страждань, позивачем не надано, то суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що ця вимога не підлягає задоволенню.

Установивши, що пошкодження трактора сталося з вини відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , чим ОСОБА_1 була завдана майнова шкода, суд апеляційної інстанції, керуючись статтями 1166 та 1167 ЦК України, дійшов правильного висновку про стягнення з відповідачів майнової шкоди. При визначенні розміру відшкодування майнової шкоди суд врахував обставини справи та звіт вартості ремонтно-відновлювальних робіт.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Доводи касаційної скарги щодо відсутності доказів нанесення відповідачами позивачу майнової шкоди не заслуговують на увагу, оскільки ці підстави були прийняті судами, їм дана належна правова оцінка, такі доводи спростовуються матеріалами справи та стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Інші доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2017 року зупинено виконання рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 березня 2017 року. Оскільки касаційне провадження у справі закінчено, то виконання рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 березня 2017 року підлягає поновленню.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, частиною третьою статті 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 ,ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 березня 2017 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 березня 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: Б. І. Гулько

І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк