РІШЕННЯ

Іменем України

13 червня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі головуючого судді Богомолової Л.В.,

при секретарі Рибалка Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та додаткових витрат -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та додаткових витрат вказуючи, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 17.10.2008 року, зареєстрованого відділом цивільного стану по місту Бердянську та Бердянському районі Бердянського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області від 17.10.2008 року актова запис № 732, до 14.06.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області від 25.09.2018 року, актова запис № 303. Від спільного подружнього життя у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 18.08.2016 року дочка навчається у Російській міжнародній академії туризму освітньої приватної установи вищої освіти, на денній формі, навчання є платним. На оплату вартості навчання дочки нею витрачаються кошти за кожні півроку навчання в розмірі 40 400 російських рублів, що еквівалентно 16 907,15 гривні за договором № 397/СО-16/к від 02.06.2016 року.

Відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча працює і може надавати матеріальну допомогу.

Просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що продовжує навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку.

Просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на оплату навчання дитини ОСОБА_5 , яка продовжує навчання в розмірі Ѕ витрат на навчання, згідно договору про надання освітних послуг до закінчення навчання чи до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку.

В судове засідання позивачка не з`явилася, просить її позовні вимоги задовольнити та розглянути справу за її відсутності, про що надала суду письмову заяву ( а.с.23).

Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, надав суду відзив на позовну заяву. С позовом позивачки він не згоден, позов не визнає, вважає, що доводи, викладені в позові позивачки є безпідставними, оскільки позивачем надані докази навчання повнолітньої доньки в іншій державі, то відсутні підстави для звернення до суду у позивача, оскільки суду не надані докази проживання повнолітньої доньки ОСОБА_4 разом з позивачкою, що передбачено ч.3 ст.199 СК України.

Крім того, рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08.04.2002 року з нього на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 стягнути аліменти, які він не зміг сплатити і на сьогоднішній день існує заборгованість по сплаті зазначених аліментів , стягнення якої та пені розглядається в Бердянському міськрайонному суді по іншій цивільній справі.

Крім того, у нього на утриманні знаходяться інші неповнолітні діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання яких з нього стягнути аліменти відповідно до виконавчого листа Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 11.08.2015 року.

Крім того, на його утриманні знаходиться непрацездатна матір ОСОБА_8 , що підтверджується копією її пенсійного посвідчення.

Просить суд відмовити в повному обсязі в задоволенні позову.

В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, позивачка та відповідач у письмових заявах проти заочного розгляду справи не заперечували, тому суд ухвалив на підставі ст.ст. 223, 280 ЦПК України розглянути справу заочно.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснюється.

Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.10.2008 року, зареєстрованого відділом цивільного стану по місту Бердянську та Бердянському районі Бердянського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області від 17.10.2008 року актова запис № 732, до 14.06.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області від 25.09.2018 року, актова запис № 303. Сторони у справі є батьками дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Жовтневої районної адміністрації м.Дніпропетровська від 29.06.2019 року, актова запис № 560, свідоцтво № НОМЕР_1 .

Довідкою Російської міжнародної академії туризму освітньої приватної установи вищої освіти №9-12 від 13.06.2018 року підтверджується, що ОСОБА_5 є студенткою 2 курсу та навчається на денній формі навчання цього учбового закладу. Термін навчання до 30.06.2019 року ( а.с.9).

Договором про навчання № 397/СО-16/к від 02.06.2016 року підтверджується, що ОСОБА_5 навчається на денній платній формі навчання та згідно п.3.1 договору № 397/СО-16/к від 02.06.2016 року оплата навчання здійснюється по семестрах півріччя в розмірі 40 400 рублів за одне півріччя (семестр), що складає 16 907,15 гривень, згідно позову ОСОБА_1 ( а.с.7-8).

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги у спосіб сплати аліментів ( статті 199,200,201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз наведених правил, які відображені в пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», дає підстави для висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Таким чином, однією з обов`язкових обставин, що підлягають доказуванню у цій справі, є наявність у відповідача можливості надавати таку матеріальну допомогу.

Позивачкою не доведено, а судом не встановлено факту наявності у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу у розмірі саме ј частини всіх доходів щомісячно і до закінчення дитиною навчання.

СК України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

З наданих письмових доказів вбачається, що ОСОБА_2 має трьох дітей, а саме:

- дочку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є студенткою та навчається на денній формі навчання у Російській міжнародній академії туризму освітньої приватної установи вищої освіти,

- дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на яку сплачує аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття на підставі виконавчого листа Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 11.08.2015 року ( а.с.31),

- дочку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , актова запис 25, виданого Новокадацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ( а.с.29).

Статтею 183 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Встановивши, що дочка сторін досягла повноліття, продовжує навчання, перебуває на повному матеріальному забезпеченні матері, яка сплачує за навчання, проживання в гуртожитку, забезпечує одягом, продуктами харчування та всіма необхідними для навчання знаряддями, враховуючи матеріальне становище сторін та повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд дійшов висновку про те, що відповідач як батько зобов`язаний утримувати свою повнолітню дитину дочку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, а тому повинен сплачувати аліменти, однак вважає визначити їх розмір у вигляді 1/6 частини усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку, оскільки відповідач не спроможний надавати допомогу у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно.

Відповідачем не надано суду доказів, що підтверджують його непрацездатність, поганий стан здоров`я, неможливість працевлаштуватися чи перебування на обліку в центрі зайнятості як безробітного, неможливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі.

Відповідач є працездатною особою, його бажання чи небажання працювати не є тією обставиною, яка враховується при визначенні розміру аліментів. Він не перебуває на обліку як безробітний і не позбавлений можливості працевлаштуватися.

Покликання відповідача на те, що на його утриманні знаходиться непрацездатна матір ОСОБА_8 , що підтверджується копією її пенсійного посвідчення, суд не приймає до уваги, оскільки наявність пенсійного посвідчення у ОСОБА_8 не є підтвердженням знаходження її на утриманні відповідача, а тільки є підтвердженням того, що ОСОБА_8 отримає пенсію у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідач не надав доказів того, що ОСОБА_8 дійсно є його матір`ю, мешкає з ним за однією адресою, не підтвердив суму отриманої пенсії ОСОБА_8 , відсутності в неї чоловіка та інших дітей, а також того, що яким чином непрацюючий відповідач утримує ОСОБА_8 , яка отримує пенсію.

Щодо позовних вимог позивачки про стягнення додаткових витрат на оплату навчання дочки ОСОБА_4 , яка продовжує навчання в розмірі Ѕ витрат на навчання згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку, суд приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст. ст. 187, 189-192, і 194-197 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Така правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові справа № 6-1296цс15 від 24.02.2016 року, яка є обов`язковою для суду в частині застосування норм матеріального права в подібних правовідносинах.

Враховуючи викладене, заявлена вимога щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на сплату навчання задоволенню не підлягає, оскільки, норми ст. 199 СК України не встановлюють окремо від аліментних зобов`язань, обов`язок батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, що викликані особливими обставинами.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 192, 194-196 СК України, ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та додаткових витрат, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, починаючи з 22.12.2018 року та до закінчення навчання чи до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку, залежно від того, яка з цих обставин настане першою.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 21.06.2019 року

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області Л. В. Богомолова