провадження № 2/520/4173/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2019 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Літвінової І.А.

секретар суду - Молодов В.С.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи цивільну справу № 520/10981/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

12.04.2019 року позивач ОСОБА_1 подала до Київського районного суду м. Одеси позовну заяву до ОСОБА_2 та просила рішенням суду стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 19.12.2008 року від спільного шлюбу з відповідачем у них народилась дитина - ОСОБА_3 . Дитина проживає разом з матерю. Угоди про добровільну сплату аліментів між батьками не має.

За позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину провадження у справі відкрито ухвалою судді від 23.05.2019 року. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи. Учасникам справи встановлено строк вчинення процесуальних дій до 26 червня 2019 року.

У встановлений судом строк відповідач надав заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи визнання позову відповідачем суд перейшов до розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами.

В ході розгляду справи суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у подружжя ОСОБА_4 донька ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 ), де в графі батько зазначений ОСОБА_2 .

Довідкою про реєстрацію місця проживання особи підтверджено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за однією адресою з матір`ю: АДРЕСА_1 .

За положеннями статей 141, 155, 180, 181 СК України: мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправомірною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Позивач ОСОБА_1 просить суд присудити кошти на утримання дитини (аліменти) у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав в повному обсязі.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом положень частини третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є повне забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За положеннями статті 180 та частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вимоги позивача є законним та обґрунтованими.

Відповідач позов визнав та не заперечує проти його задоволення. Судом не встановлено, що таке визнання порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

У відповідності до частини третьої статті 13, частини першої статті 206 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Право відповідача визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу встановлено пунктом першим частини другої статті 49 ЦПК України.

Під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено частиною третьою статті 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави 50 % розміру судового збору, який підлягає стягненню з відповідачів за позови про стягнення аліментів.

З урахуванням вищевикладеного, з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 384 гривні 20 копійок.

Керуючись статтями 259, 261-263, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити.

Присудити до стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП: НОМЕР_3 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду, а саме - з 12 квітня 2019 року, до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП: НОМЕР_3 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотри)гривні 20 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню у наступному порядку: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП: НОМЕР_3 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти у розмірі 1/3 частки доходу ОСОБА_2 за період з 12 квітня 2019 року по 12 травня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Днем складення рішення є 08 липня 2019 року.

Суддя Літвінова І. А.