Справа № 720/1784/18
Провадження № 2/720/197/19
26 червня 2019 року Новоселицький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Факащук А.П.,
сторін по справі: представника позивача ОСОБА_1 Х.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоселиця справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ,
- про стягнення заборгованості за договором позики,
Позивач звернулась з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики якій мотивує тим, що 02.04.2018 року між нею та ОСОБА_3 був укладений договір позики. Відповідач отримав від неї 3100 Евро, що на дату укладання договору позики було еквівалентно 100479 грн. 99 коп. та він зобов`язався повернути борг у строк передбачений у договорі до 20 травня 2018 року. На підтвердження укладеного договору позики, відповідачем було передано позивачеві розписку про одержання ним грошових коштів у розмірі 3100 грн..
Відповідач у порушенні в обумовленій в розписці строки гроші не повернув.
Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь у відповідності до офіційного курсу валюти 100479 грн. 99 коп. та понесені судові витрати.
На стадії підготовчого судового засідання представник позивача уточнила заявлені позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача у відповідності до офіційного курсу на день стягнення 103891 грн. 38 коп. три відмотка річних в сумі 2459 грн. 38 коп. та понесені судові витрати в сумі 1029 грн. 80 коп..
В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та просить суд позов задовольнити.
Відповідач будучи належним чином повідомлений за офіційним місцем реєстрації про час, день та місце розгляду справи в судовому засіданні не з`явився і не подав до суду заяви про розгляд справи у його відсутності.
Суд приймаючи до уваги, що відповідач повторно не з`явився в судове засідання без поважних для суду причин суд у відповідності до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.
Суд вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані до позовної заяви докази дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних правових підстав.
Судом встановлено, що у відповідності до договору позики якій підтверджується наданою розпискою ОСОБА_3 взяв у борг гроші в сумі 3100 Євро від ОСОБА_2 які зобов`язався повернути в строк до 20.05.2018 року.
За приписами ч.1ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Відповідно до ч.1ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. За правовим висновком, який міститься в постанові від 18 вересня 2013р. Верховного Суду України по справі № 6-63 цс 13, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
Відповідно до частини другої статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
У постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) зроблено висновок, що у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.
У відповідності до частини 3 статті 15 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Процесуальні права та обов`язки сторін визначено статтею 49 ЦПК України, зокрема, пунктом 1 частини 1 передбачено право відповідача на визнання позову (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.
З огляду на викладене, враховуючи, що отримання відповідачем позики у сумі 3100 Євро, підтверджується змістом договору позики, а неповернення суми позики відповідачем за правилами статті 545 ЦК України стверджується наявністю у позивача оригіналу договору позики, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову тобто стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики в розмірі 101432 грн. 00 коп., що є еквівалентом 3100 Євро.
Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Частиною 1 ст.1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Перевіривши розрахунок трьох процентів річних судом встановлено правомірність нарахування останніх відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України.
Встановивши наявність складеної відповідачем розписки про отримання у борг у позивача коштів, факт не повернення цих коштів у визначений в розписці строк, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача, трьох процентів річних на підставі статті 625 ЦК України, а саме 2459 грн. 38 коп..
Відповідно до ст..141 ЦПК України судовий збір покладається у разі задоволення позову на відповідача.
Представником позивача поданий розрахунок витрат на професійну правничу допомогу з детальним описом робіт, наданих послуг, виконаних адвокатом, що є спів мірним із складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт а тому суд вважає, що підлягає стягненню ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені витрати на правничу допомогу в сумі 9184 грн..
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-18,48,49,141,209-245,259,265,268,273,280,354.355 ЦПК України, ст.. 545,625, 1046,1047 ЦК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_3 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Герцаївським РВУМВС в Чернівецькій області 09.09.2011 року зареєстрований по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_2 суму боргу за договором позики в сумі 101432 грн. 00 коп. та три відсотка річних в сумі 2459 грн.38 коп., що в загальній сумі 103891 грн. 38 коп..
Стягнути з ОСОБА_3 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Герцаївським РВУМВС в Чернівецькій області 09.09.2011 року зареєстрований по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_2 понесені судові витрати в сумі 1029 грн. 80 коп..
Стягнути з ОСОБА_3 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Герцаївським РВУМВС в Чернівецькій області 09.09.2011 року зареєстрований по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_2 понесені судові витрати на правничу допомогу в сумі 9184 грн..
Рішення може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Відповідач може подати до Новоселицького районного суду заяву про перегляд заочного рішення на протязі 30 календарних днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Вівчар Г.А.