22-ц/804/2912/19
265/2933/19

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2019 року м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 265/2933/19

Номер провадження 22-ц/804/2912/19

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Кочегарової Л.М., Зайцевої С.А., Ткаченко Т.Б.

сторони :

позивач ОСОБА_1

відповідач акціонерне товариство «ДТЕК «Донецькі електричні мережі»,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 вересня 2019 року, у складі судді Копилової Л.В.,

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до акціонерного товариства «ДТЕК «Донецькі електричні мережі» (далі «ДТЕК «Донецькі електричні мережі») про визнання незаконним та скасування рішення.

Вимоги обґрунтовані тим, що вона зареєстрована та проживає в будинку АДРЕСА_1 . Власником цього будинку є її батько ОСОБА_2 , який з 01 березня 2016 року фактично проживає в Чернігівській області. 21 лютого 2019 року представниками відповідача за місцем її проживання було проведено перевірку, під час якої виявлено порушення приладу обліку електричної енергії, а саме, пошкодження розрахункових засобів обліку електричної енергії, відсутність на них пломб з відтиском тавра енергопостачальника. Про виявлене порушення в її присутності було складено акт, який підписаний нею. 20 березня 2019 року на засіданні комісії РЕС по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ було прийнято рішення про здійснення їй нарахування спожитої, але недорахованої електроенергії в розмірі 7 205,55 грн. Прийняте рішення відповідача вважає незаконним, оскільки вона не визнає факту пошкодження пломб та приладу обліку, про що відображено в акті, водночас експертизою зазначений факт підтверджено не було, як це передбачено відповідною Методикою. Просить визнати незаконним і скасувати рішення відповідача від 20 березня 2019 року про нарахування їй вартості неврахованої електричної енергії в розмірі 7 205,55 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 вересня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та постановити нове судове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права. Зокрема зазначає, що нею було оскаржено не протокол чи акт, а саме рішення відповідача про нарахування суми у розмірі 7 205,55 грн. за недораховану електроенергію, яке було оформлено протоколом. Крім того, враховуючи те, що не визнано факту пошкодження пломб та приладу обліку, про який вказано у акті про порушення від 21 лютого 2019 року, зазначений факт повинен був підтверджений експертизою, яка не була проведена, а тому у відповідача не було права застосовувати методику на нараховувати заборгованість.

Відзив на апеляційну скаргу, в порядку визначеному ст.360 ЦПК України, не подано.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7, п.4 ч.4 ст.19, 359 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 .

21 лютого 2019 року представниками відповідача за місцем проживання позивача ОСОБА_1 було проведено перевірку, під час якої виявлено порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме пошкодження розрахункових засобів обліку електричної енергії, відсутність на них пломб з відтиском тавра енергопостачальника, про що складено відповідний акт, який підписаний ОСОБА_1

20 березня 2019 року на засіданні комісії РЕС по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ для населення було прийнято рішення про здійснення їй нарахування спожитої, але недорахованої електроенергії в розмірі 7 205,55 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що відсутній спір, який виключає можливість судового захисту позивача, оскільки відсутнє право, що підлягає такому захисту.

З такими висновками суд апеляційної інстанції погоджується.

Відповідно до змісту статей 11,15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного судочинства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Складений працівниками енергопостачальної організації акт про порушення ПРРЕЕ є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил. Тому оскарження рішення, яке не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Зазначені акт про порушення та протокол засідання РЕС можуть бути визнані як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта та рішення відповідача про нарахування збитків в розмірі 7 205,55 грн.

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

При цьому апеляційний суд зазначає, що поняття «Спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Таку правову позицію висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №800/559/17, від 03.04.2018 року у справі №9901/152/18 та від 30.05.2018 року у справі №9901/497/18.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 вона просила визнати незаконним та скасувати рішення відповідача від 20 березня 2019 року відносно нарахування неврахованої електроенергії у розмірі 7205,55 грн.

У відповідності з положеннями ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції виніс обґрунтоване рішення про відмову ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог, оскільки обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про визнання незаконним та скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії викладене в протоколі її засідання№ 724 від 20 березня 2019 року, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

Таку правову позицію висловлено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №522/12901/17-ц.

Відповідно до положень частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що вона оскаржує не акт про порушення від 22 лютого 2019 року і не протокол комісії від 20 березня 2019 року, а рішення цього органу про нарахування збитків в розмірі 7205,55 грн. у зв`язку з порушенням нею Правил роздрібного ринку електричної енергії, не змінюють правових висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування цього рішення, в розумінні ст.376 ЦПК України, оскільки рішення, про яке йде мова позивачем, є елементом результату розгляду «ДТЕК «Донецькі електричні мережі» протоколу про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії ОСОБА_1

Це рішення, а також інші дії відповідача у даній справі, можуть бути предметом дослідження та оцінки, в тому числі судом, при розгляді можливих вимог розгляду «ДТЕК «Донецькі електричні мережі» до споживача електричної енергії.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Тому підстав для скасування судового рішення не вбачається.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 належить залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Дата складення повного судового рішення 31 жовтня 2019 року.

Судді: Л.М. Кочегарова

С.А. Зайцева

Т.Б. Ткаченко