Ухвала

19 червня 2019 року

м. Київ

справа № 1522/16455/12

провадження № 61-29788св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Кривцової Г. В., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю фірми «Консоль ЛТД», Відкрите акціонерне товариство Одеського ремонтно-монтажного комбінату, Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Консоль-Строй ЛТД»,

треті особи: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , Одеська міська рада,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Консоль ЛТД» в особі ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_14 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2013 року у складі судді Абухіна Р. Д. та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 03 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Гірняк Л. А., Погорєлова С. О., Дрішлюка А. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2012 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернулися до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Консоль ЛТД» (далі - ТОВ фірма «Консоль ЛТД»), Відкритого акціонерного товариства Одеського ремонтно-монтажного комбінату (далі - ВАТ Одеський ремонтно-монтажний комбінат), Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Консоль-Строй ЛТД» (далі - ТОВ «БК Консоль-Строй ЛТД»).

Позов мотивований тим, що між ними та ТОВ Фірма «Консоль ЛТД», ТОВ «БК Консоль-Строй ЛТД» укладені договори пайової участі у фінансуванні будівництва об`єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вони виконали умови договорів в повному обсязі, сплатили вартість квартир, а відповідачі своїх зобов`язань за договорами не виконали, не добудували об`єкт інвестування, не здали його державній комісії та не передали їм за актом виконаних робіт. У результаті цього квартири в установленому законом порядку на праві приватної власності не оформлені та їм не видані правовстановлюючі документи на квартири.

Ураховуючи викладене вище, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 просили суд визнати за кожним з них окремо майнові права на об`єкти інвестування, розташовані в 16-ти поверховому житловому будинку по АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2013 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 майнові права на об`єкт інвестування - двокімнатну квартиру, будівельний номер 58, на 10-му поверсі, загальною проектною площею 60,05 кв. м, розташовану в 16-поверховому житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до договору від 29 вересня 2006 року № 3379/299-410(р) про пайову участь у фінансуванні будівництва.

Визнано за ОСОБА_2 майнові права на об`єкт інвестування - трикімнатну квартиру, будівельний номер 49, на 9-му поверсі, загальною проектною площею 77,65 кв. м, розташовану в 16-поверховому житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до договору від 29 серпня 2006 року № 2821/299-393 про пайову участь у фінансуванні будівництва.

Визнано за ОСОБА_3 майнові права на об`єкт інвестування - двокімнатну квартиру, будівельний номер 74, на 13-му поверсі, загальною проектною площею 57,05 кв. м, розташовану в 16-поверховому житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до договору від 09 серпня 2006 року № 2573/299-343 про пайову участь у фінансуванні будівництва.

Визнано за ОСОБА_4 майнові права на об`єкт інвестування - однокімнатну квартиру, будівельний номер 75, на 13-му поверсі, загальною проектною площею 58,85 кв. м, розташовану в 16-поверховому житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до договору від 22 січня 2010 року № 0141/299-708 про пайову участь у фінансуванні будівництва.

Визнано за ОСОБА_5 майнові права на об`єкт інвестування - однокімнатну квартиру, будівельний номер 60, на 10-му поверсі, загальною проектною площею 47,05 кв. м, розташовану в 16-поверховому житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до договору від 07 вересня 2006 року № 2939/299-375 про пайову участь у фінансуванні будівництва.

Визнано за ОСОБА_6 майнові права на об`єкт інвестування - двокімнатну квартиру, будівельний номер 4, на 1-му поверсі, загальною проектною площею 58,03 кв. м, розташовану в 16-поверховому житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до договору від 12 січня 2006 року № 1054/299-268(р) про пайову участь у фінансуванні будівництва.

Визнано за ОСОБА_7 майнові права на об`єкт інвестування - трикімнатну квартиру, будівельний номер 55, на 10-му поверсі, загальною проектною площею 78,05 кв. м, розташовану в 16-поверховому житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до договору від 12 січня 2006 року № 3179/299-401 про пайову участь у фінансуванні будівництва.

Визнано за ОСОБА_8 майнові права на об`єкт інвестування - двокімнатну квартиру, будівельний номер 65, на 11-му поверсі, загальною проектною площею 65,08 кв. м, розташовану в 16-поверховому житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до договору від 20 жовтня 2006 року № 3978/299-429(р) про пайову участь у фінансуванні будівництва.

Визнано за ОСОБА_9 майнові права на об`єкт інвестування - однокімнатну квартиру, будівельний номер 42, на 7-му поверсі, загальною проектною площею 47,03 кв. м, розташовану в 16-поверховому житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до договору від 30 серпня 2006 року № 3372/299-225 про пайову участь у фінансуванні будівництва.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що в порушення пунктів 1.2, 3.2, 3.4 договорів пайової участі у фінансуванні будівництва об`єктів нерухомого майна, укладених між позивачами та ТОВ Фірма «Консоль ЛТД», останнє не добудувало, не ввело в експлуатацію житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в якому знаходяться об`єкти інвестування, не виділило та в натурі не передало позивачам спірні квартири.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 03 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ фірми «Консоль ЛТД» в особі ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_14, відхилено. Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2013 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд правильно визначив правовідносини, які виникли між сторонами, та норми матеріального права, які підлягають застосуванню при вирішенні цього спору, унаслідок чого ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ТОВ фірма «Консоль ЛТД» в особі ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_14, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд розглянув указаний позов з порушенням правил предметної юрисдикції, оскільки 16 липня 2012 року Господарським судом Автономної Республіки Крим порушено справу

№ 502-4/2325-2012 про банкрутство ТОВ «Консоль ЛТД», відповідно до якої внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 12 ГПК України (в редакції, чинній на час вирішення спору) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Таким чином, відповідно до пункту 7 частини першої статті 12 ГПК України саме господарському суду підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство. Частиною четвертою статті 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника. За таких обставин вимоги позивача підлягають розгляду у порядкугосподарського судочинства, а судами першої та апеляційної інстанцій допущено порушення правил предметної та суб`єктної юрисдикції

Короткий зміст позиції інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу, поданому у грудні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, представник позивачів ОСОБА_12 заперечувала проти доводів касаційної скарги та вважала їх такими, що не спростовують висновків судів попередніх інстанцій.

Банкрутство ТОВ фірми «Консоль ЛТД» не має значення для правильного вирішення спору у цивільній справі, оскільки порушення справи про банкрутство у липні 2012 року не впливає на визначення цивільної юрисдикції справи, а порушення справи про банкрутство у 2015 році відбулося вже після закінчення розгляду справи та ухвалення рішення.

Також представник позивачів ОСОБА_12 у вересні 2018 року звернулася до Верховного Суду з клопотанням про закриття касаційного провадження у справі.

Зазначила, що відповідно до ухвали Господарського суду Київської області

від 22 листопада 2017 року, розміщеної на офіційному веб-сайті Єдиний державний реєстр судових рішень України, ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_14 у зв`язку із неналежним виконанням обов`язків, покладених на ліквідатора, відсторонено від виконання повноважень ліквідатора під час провадження у справі про банкрутство ТОВ фірма «Консоль ЛТД». Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ліквідатором

ТОВ фірма «Консоль ЛТД» зазначено Чопенка Д. В . Дані щодо ОСОБА_14 відсутні.

Таким чином, вважала, що керуючись пунктом 2 частини першої

статті 396 ЦК України, наявна підстава для закриття касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана представником, яку уповноважила ОСОБА_14 , не маючи на те законних підстав.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року справу № 1522/16455/12 передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 24 вересня 2018 року справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ТОВ фірми «Консоль ЛТД», ВАТ Одеського ремонтно-монтажного комбінату, ТОВ «БК Консоль-Строй ЛТД», треті особи: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , Одеська міська рада, про визнання майнових прав на об`єкт інвестування, призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.

Згідно з частиною першою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Ураховуючи, що ТОВ фірма «Консоль ЛТД» в особі ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_14, оскаржує заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 03 жовтня 2017 року з підстав порушення правил предметної юрисдикції, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись статтями 403, 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Консоль ЛТД», Відкритого акціонерного товариства Одеського ремонтно-монтажного комбінату, Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Консоль-Строй ЛТД», треті особи: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , Одеська міська рада, про визнання майнових прав на об`єкт інвестування, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Консоль ЛТД» в особі ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_14 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 03 жовтня 2017 року передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Г. В. Кривцова

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк