_____ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД_____
Єдиний унікальний номер справи 658/1506/19 Головуючий у першій інстанціїТерещенко О.Є.
Номер провадження 22-ц/819/1211/19 Доповідач Базіль Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року м. Херсон

Справа 658/1506/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя (суддя-доповідач) Базіль Л.В.,

суддів: Ігнатенко П.Я.,

Семиженко Г.В.,

секретар Давиденко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу №658/1506/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 31.05.2019 року, постановлену під головуванням судді Терещенко О.Є. про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 про визнання недійсним договору оренди землі

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_2 через свого уповноваженого представника, адвоката Борко Андрія Леонідовича звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , в якому просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, розташованої на території Костогризівської сільської ради Каховського району Херсонської області з кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 1 га, у тому числі ріллі - 1га, укладеного строком на 10 років між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 13 липня 2018 року з моменту його вчинення.

Одночасно з позовом подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на земельну ділянку та заборонити відповідачу ОСОБА_1 самостійно господарювати, отримувати продукцію і доходи, передавати земельну ділянку або її частину у суборенду, обмінюватися з іншими орендарями належними їм правами користування земельною ділянкою шляхом укладення між ними договорів суборенди, заборонити державному реєстратору проводити дії по реєстрації змін власника, орендаря, реєстрації суборенди земельної ділянки або її частини, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 31.05.2019 року з урахуванням ухвали суду від 14.06.2019 року про виправлення описки заяву ОСОБА_4 , який діє від імені ОСОБА_2 , про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на земельну ділянку, яка розташована на території Костогризівської сільської ради Каховського району Херсонської області з кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 1 га, у тому числі ріллі-1 га, що належить ОСОБА_2 на праві власності; заборонено будь-якій особі, окрім власника - ОСОБА_2 , самостійно господарювати, отримувати продукцію і доходи, передавати земельну ділянку або її частину, яка розташована на території Костогризівської сільської ради Каховського району Херсонської області з кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 1 га, у тому числі ріллі-1 га, у суборенду, обмінюватися з іншими орендарями належними їм правами користування земельною ділянкою шляхом укладання між ними договорів суборенди; заборонено проводити дії по реєстрації змін власника, орендаря, реєстрації суборенди земельної ділянки або її частини, яка розташована на території Костогризівської сільської ради Каховського району Херсонської області з кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 1 га, у тому числі ріллі-1 га.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить ухвалу суду в частині заборони будь - якій особі, окрім власника - ОСОБА_2 , самостійно господарювати, отримувати продукцію і доходи з земельної ділянки, яка розташована на території Костогризівської сільської ради Каховського району Херсонської області з кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 1 га, у тому числі ріллі - 1 га, скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви в цій частині, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Зокрема, вказує, що він здійснює на спірній земельній ділянці діяльність щодо особистого селянського господарства, яка є охоронюваною та не може бути обмежена шляхом забезпечення позову.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

В судовому засіданні апеляційного суду, адвокат Дробіков Д.С., який діє від імені ОСОБА_1 підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та пояснив, що ОСОБА_1 на підставі зареєстрованого договору оренди користується земельною ділянкою, здійснює господарську діяльність, а позивач набув право власності на земельну ділянку лише 20.03.2019 року.

Крім того звертає увагу суду на те, що господарювання ОСОБА_1 на орендованій земельній ділянці не перешкоджає виконанню рішення суду про визнання недійсним договору оренди землі.

ОСОБА_2 та його представник адвокат Борко А.Л. будучи завчасно повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, заяв про відкладення розгляду справи суду не направили, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Із змісту апеляційної скарги вбачається, що ухвала суду про забезпечення позову від 31.05.2019 року оскаржується лише в частині заборони будь - якій особі, окрім власника - ОСОБА_2 , самостійно господарювати, отримувати продукцію і доходи з земельної ділянки, яка розташована на території Костогризівської сільської ради Каховського району Херсонської області з кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 1 га, у тому числі ріллі - 1 га, а тому в іншій частині ухвала суду в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_5 , який діє від імені ОСОБА_1 , перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали вимогам процесуального закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 13 липня 2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки, яка розташована на території Костогризівської сільської ради Каховського району, Херсонської області з кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 1.0000 га строком на 10 років.

12.04.2019 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , в якому просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 13 липня 2018 року, посилаючись на те, що він укладений з порушенням норм чинного законодавства та цим договором порушуються його права, як власника земельної ділянки на підставі договору дарування від 20.03.2019 року.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу ОСОБА_1 самостійно господарювати, отримувати продукцію і доходи з спірної земельної ділянки, ОСОБА_2 обгрунтовував свої вимоги тим, що невжиття таких заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову шляхом заборони будь - якій особі, окрім власника - ОСОБА_2 , самостійно господарювати, отримувати продукцію і доходи з земельної ділянки, яка розташована на території Костогризівської сільської ради Каховського району Херсонської області з кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 1 га, у тому числі ріллі - 1 га, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_2 є власником спірної земельної ділянки на підставі договору дарування від 20.03.2019 року, та право власника земельної ділянки є пріоритетним над правами інших осіб, а тому використання земельної ділянки іншою особою, або її передача для використання іншим особам може призвести до порушення прав власника, ускладнити або унеможливити виконання майбутнього рішення.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Згідно ч. ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Однак, суд першої інстанції забезпечуючи позов про визнання недійсним договору оренди від 13.07.2018 року шляхом заборони будь-якій особі, окрім власника - ОСОБА_2 , самостійно господарювати, отримувати продукцію і доходи із земельної ділянки, зазначених норм права не врахував, в оскаржуваному рішенні не мотивував необхідності вжиття відповідних заходів та не визначив в чому полягає загроза невиконання чи ускладнення виконання майбутнього судового рішення про визнання договору оренди недійсним, якщо не буде вжито даний вид забезпечення, не звернув уваги, що вжитими заходами забезпечення позову фактично обмежив можливість відповідача здійснювати господарство на спірній земельній ділянці, користуватися та розпоряджатися результатами такої діяльності, яку він здійснює на підставі договору оренди, питання щодо правомірності якого судом не вирішено.

Крім того, суд не звернув уваги, що вимоги щодо заборони вчиняти дії стосувалися лише відповідача у справі, та безпідставно забезпечив позов шляхом заборони вчиняти певні дії невизначеному колу осіб.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що вжиті судом заходи забезпечення позову є неспівмірними із заявленими позивачем вимогами, та вважає, що скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду в оскаржуваній частині щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони будь-якій особі, окрім власника - ОСОБА_2 , самостійно господарювати, отримувати продукцію і доходи із земельної ділянки, яка розташована на території Костогризівської сільської ради Каховського району Херсонської області з кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 1 га, у тому числі ріллі-1 га, - підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у такий спосіб.

В іншій частині ухвала суду не оскаржуються, тому не переглядається в апеляційному порядку.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 31 травня 2019 року в частині заборони будь-якій особі, окрім власника - ОСОБА_2 , самостійно господарювати, отримувати продукцію і доходи із земельної ділянки, яка розташована на території Костогризівської сільської ради Каховського району Херсонської області з кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 1 га, у тому числі ріллі-1 га скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_4 , діючого від імені ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом заборони будь-якій особі, окрім власника - ОСОБА_2 , самостійно господарювати, отримувати продукцію і доходи із земельної ділянки, яка розташована на території Костогризівської сільської ради Каховського району Херсонської області з кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 1 га, у тому числі ріллі-1 га відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) до Верховного Суду, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В. Базіль

Судді: П.Я. Ігнатенко

Г.В. Семиженко

Повне судове рішення складено 17 липня 2019 року

Головуючий Л.В. Базіль