ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4392/19 Справа № 201/1191/19 Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С.С. Суддя у 2-й інстанції - Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Вітько Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2019 року по справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", ОСОБА_1 , про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИЛА:

У січня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. звернувся до суду з даним поданням, посилаючись на те, що у нього на виконанні перебуває зведене виконавче провадження №56954254 з примусового виконання виконавчого листа №755/17473/17, виданого 15 червня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у сумі 2070012,15 грн; виконавчого листа № 755/17473/17, виданого 15 червня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у сумі 21100,12 грн. Загальна сума заборгованості боржника ОСОБА_1 перед ПАТ «Укрсоцбанк» складає 2091112,27 грн. Рішення до цього часу не виконано, майно боржника, на яке можливо звернути стягнення, не виявлено, що дає підстави вважати про фактичне ухилення боржника від виконання своїх фінансових зобов`язань. Тому приватний виконавець просив вирішити питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2019 року в задоволенні подання відмовлено.

В апеляційній скарзі приватний виконавець Лисенко Ю.О., посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нового судового рішення про задоволення подання приватного виконавця.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог подання, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. перебуває зведене виконавче провадження №56965045 (№56954254 та №56954778) з примусового виконання виконавчого листа №755/17473/17, виданого 15 червня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у сумі 2070012,15 грн. та виконавчого листа №755/17473/17, виданого 15 червня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» суми в розмірі 21100,12 грн. (а.с. 6, 9).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. №56954778 накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, в розмірі 2300529,50 грн. (а.с. 14).

Статтею 33 Конституції України гарантовано, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Так, пунктом 2 статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, наявність невиконаних зобов`язань, але лише до моменту виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Також, згідно п. 5 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Таким чином, право приватного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Матеріали справи не містять жодного доказу умисного ухилення ОСОБА_1 від виконання покладених на неї зведеним виконавчим провадженням №56965045 зобов`язань щодо стягнення грошової суми в розмірі 2300529,50 грн.

Зокрема, відсутні докази отримання боржником копії постанов приватного виконавця про відкриття виконавчих проваджень №56954254 та №56954778 від 09.08.2018 року; направлення боржнику викликів до приватного виконавця та отримання їх ОСОБА_1 .

Відповідні докази відсутні і в оглянутому апеляційним судом зведеному виконавчому провадженні щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Представлені суду копії двох актів приватного виконавця від 14.11.2018 року та від 17.01.2019 року, про вихід за місцем проживання боржника по АДРЕСА_1 з метою перевірки майнового стану боржника, згідно яких двері ніхто не відчинив, не є доказами ухилення ОСОБА_1 від виконання боргових зобов`язань, оскільки суду не надано доказів доведення до відома ОСОБА_1 про дату прибуття приватного виконавця за її місцем проживання для здійснення виконавчих дій (а.с. 35, 39).

Крім того, зазначені вище акти від 14.11.2018 року та від 17.01.2019 року не оформлені належним чином, містять тільки підпис приватного виконавця; підписи, зокрема, понятих - відсутні.

Колегія наголошує, що, за змістом подання приватного виконавця, ОСОБА_1 . є боржником за зведеним виконавчим провадженням №56954254, однак суду відповідних доказів не надано; до матеріалів справи долучено копію постанови про об"єднання виконавчих проваджень щодо вказаного боржника у зведене виконавче провадження за №56965045.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги недоведеність заявником факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчими документами, - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для обмеження ОСОБА_1 у її праві виїзду за межі України, а тому ухвала місцевого суду не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не пілягає.

Головуючий

Судді