Провадження №4-с/369/13/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.

секретаря Головатюк В.В.

за участі ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_2, заінтересовані особи Києво-Святошинський районний відділ Державної виконавчої служби Головного управління територіального управління юстиції в Київській області, головний державний виконавець Міщенко Лариса Миколаївна, публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк» про визнання дій протиправними, скасування постанови та зобовязати вчинити дію, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця. Свої вимоги мотивував тим, що за рішенням суду з неї стягнено заборгованість на користь ПАТ «ПроКредит Банк» в розмірі 110 377,61 грн. На виконання рішення суду був виданий виконавчий лист та предявлений для примусового виконання до Києво-Святошинського РВ ДВС ГУТЮ в Київській області. У звязку з наявність заборгованості державний виконавець прийняв 29 жовтня 2018 року постанову, якою наклав арешт на всі грошові кошти, що містяться на всіх рахунках боржника. Цього ж дня державний виконавець прийняв постанову про повернення виконавчого провадження. 19 листопада 2018 року їй стало відомо, що її рахунки в ПАТ «Державний ощадний банк України» та ПАТ «ОСОБА_3 банк Аваль» заблоковано. На її звернення щодо зняття арештів з рахунків, державний виконавець відмовив. Таку відмову та накладений арешт вважає незаконними та такими, що порушують її права. Вказала, що в ПАТ «Державний ощадний банк України» відкритий рахунок по виплатам на допомогу у звязку з вагітністю та пологам, по догляду за дитиною з інвалідністю. В ПАТ «ОСОБА_3 банк Аваль» відкритий рахунок по виплаті заробітної плати. Тому вважає, що державний виконавець проявив бездіяльність, прийняв незаконні постанови, чим порушив її права.

Просила суд визнати неправомірними дії та бездіяльність державного виконавця Києво-Святошинського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 у виконавчому провадженні ВП №52706914; зобовязати державного виконавця Міщенко Л.М. скасувати арешт на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках ОСОБА_2, накладеного постановою від 29 жовтня 2018 року у виконавчому провадженні ВП №52706914; зобовязати державного виконавця Міщенко Л.М. проводити виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

У судовому засіданні представник скаржника подану скаргу підтримав. Просив задоволити скаргу та відновити порушене право ОСОБА_2

У судове засідання представник Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного управління територіального управління юстиції в Київській області, головний державний виконавець Міщенко Лариса Миколаївна, представник публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» не зявились. Про час та місце розгляду скарги повідомлені. Причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду, відзиви, пояснення не надходили.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Встановлено, що 11 лютого 2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПроКредит Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 109 828,47 грн. та судові витрати.

Виконавчий лист предявлений до Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного управління територіального управління юстиції в Київській області для примусового виконання.

Постановою головного державного виконавця Міщенко Л.М. від 30 вересня 2016 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2/369/3415/14.

Після відкриття виконавчого провадження виконавцем сформовано довідку станом на 16 серпня 2017 року щодо наявності за боржником нерухомого майна, перевірено наявність пенсії станом на червень 2018 року, наявність транспортних засобів станом на жовтень 2018 року.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, повязаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобовязаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

З поданої суду копії матеріалів справи виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем не направлялись запити щодо перевірки наявності банківських рахунків боржника.

Постановою головного державного виконавця від 29 жовтня 2018 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів в сумі 121 984,37 грн.

Копія постанови направлена на виконання до банківських установ.

Постановою головного державного виконавця від 29 жовтня 2018 року на підставі п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повернуто стягувачу.

За ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обовязковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обовязково зазначаються:

1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;

2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;

3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, обєм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

. Перешкоджання вчиненню виконавцем дій, повязаних із зверненням стягнення на майно (кошти) боржника, порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном (коштами), на яке накладено арешт, а також інші незаконні дії щодо арештованого майна (коштів) тягнуть відповідальність, установлену законом.

Вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений виконавцем, але не раніше ніж через пять робочих днів після накладення арешту. Продукти та інші речі, що швидко псуються, вилучаються і передаються для продажу негайно після накладення арешту.

Виявлені під час опису цінні папери, ювелірні та інші побутові вироби із золота, срібла, платини і металів платинової групи, дорогоцінного каміння і перлів, а також лом і окремі частини таких виробів, на які накладено арешт, підлягають обовязковому вилученню і не пізніше наступного робочого дня передаються на зберігання банкам України відповідно до умов договорів, укладених з органами державної виконавчої служби або приватними виконавцями. Арешт на цінні папери накладається в порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України.

Під час проведення опису майна боржника - юридичної особи та накладення арешту на нього виконавець також використовує відомості щодо належного боржнику майна за даними бухгалтерського обліку.

У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Такий арешт знімається, якщо протягом пяти днів з дня його накладення стягувач не звернеться до суду про звернення стягнення на грошові кошти такої особи в порядку, встановленому процесуальним законом.

При розгляді справи встановлено, що ОСОБА_2 отримує допомогу при народженні на дитину Анну та допомогу на дитину-інваліда ОСОБА_1 по 05 вересня 2021 рік, що підтверджено свідоцтвами про народження та довідкою з Управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області.

Відповідно до довідки ТОВ «Белла-Трейд» №16.01.19-1 від 16 січня 2019 року ОСОБА_2 працює в товаристві з 8 червня 2012 року по теперішній час на посаді менеджера із збуту групи з продажу по роботі загальнонаціональними сітями, заробітну плату отримує на розрахунковий рахунок в АТ «ОСОБА_3 Аваль».

Згідно ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

У відповідності до ст.3 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Гочев проти Болгарії» («Gochev v. Bulgaria» від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі; по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції; по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування).

При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід зазначити, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості; проте навіть якщо зазначене обмеження було виправданим на самому початку, воно може стати непропорційним і таким, що порушує права людини, якщо воно автоматично продовжуватиметься протягом тривалого періоду.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Отримання соціальних виплат є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Матеріали даної скарги не містять також відомостей коли саме було повідомлено боржника ОСОБА_2 про прийняття оскаржуваної постанови, та які дії вчинялись державним виконавцем по виконанню судового рішення з дня його відкриття, чи був боржник належним чином повідомлений про це і чим це підтверджується, а державний виконавець не надав суду будь-яких підтверджень при вирішенні питання доведеності факту зловживання процесуальними правами чи невиконання боржником обов'язків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», наслідком чого було прийняття оскаржуваної постанови.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження ухилення боржника, повернення виконавчого листа стягувану, не проведенням виконавчих дій, наявність арешту порушує права скаржника на забезпечення себе та своїх малолітніх дітей речами першої необхідності, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість скарги та її задоволення в частині скасування арешту з рахунків, в ПАТ «ОСОБА_3 банк Аваль» та в ПАТ «Державний ощадний банк України».

Щодо вимог про скасування арештів з усіх рахунків боржника, зобовязання вчиняти виконавчі дії відповідно до вимог закону задоволенню не підлягають, оскільки державний виконавець має право накладати арешт на майно боржника та виконавчий лист повернутий стягувачу.

У судове засіданні державний виконавець не зявився, будь-які пояснення щодо отриманого листа не надав, не повідомив суд про причини неможливості подання суду матеріалів виконавчого провадження та необхідності в подальшому застосування вищевказаних обмежень, зважаючи на те, що вони застосовуються до повного погашення заборгованості. Належних та допустимих доказів на спростування доказів скаржника державним виконавцем у передбаченому ст.ст.12, 81 ЦПК України порядку суду не надано.

На підставі зазначеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.12,81,141,200,206,263-265,447-453ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_2, заінтересовані особи Києво-Святошинський районний відділ Державної виконавчої служби Головного управління територіального управління юстиції в Київській області, головний державний виконавець Міщенко Лариса Миколаївна, публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк» про визнання дій протиправними, скасування постанови та зобовязати вчинити дію задоволити частково.

Скасувати арешт на грошові кошти, накладений постановою головного державного виконавця Міщенко Л.М. Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного управління територіального управління юстиції в Київській області від 29 жовтня 2018 року по виконавчому провадженню ВП №52706914, та містяться на рахунках в АТ «ОСОБА_3 банк Аваль» та в ПАТ «Державний ощадний банк України».

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 12 лютого 2019 року.

Суддя Н.С. Пінкевич