Справа № 522/4905/19
Провадження № 2/522/5210/19
У Х В А Л А

04 липня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Науменко А.В.

за участю секретаря судового засідання Полегенького В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі клопотання представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі: Одеської міської ради, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до Державного реєстратора Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» Іскрова Олега Вікторовича, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним договору купівлі-продажу, знесення самочинно збудованого об`єкту та приведення земельної ділянки до попереднього стану,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі: Одеської міської ради, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до Державного реєстратора Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» Іскрова Олега Вікторовича, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним договору купівлі-продажу, знесення самочинно збудованого об`єкту та приведення земельної ділянки до попереднього стану.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в загальному позовному порядку із проведенням підготовчого судового засідання.

Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; та заборони державним реєстраторам, суб`єктам, які здійснюють провадження у сфері державної реєстрації прав проводити будь-які реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що 22.03.2019 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Державного реєстратора Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» ОСОБА_3 Олега Вікторовича, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним договору купівлі-продажу, знесення самочинно збудованого об`єкту та приведення земельної ділянки до попереднього стану.

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що прокаруторою області установлено, що державним реєстратором Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» ОСОБА_4 . 22.06.2017 року прийнято рішення індексний номер:35813414 щодо реєстрації за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок загальною площею 119,9 кв.м., який розташований в АДРЕСА_1 . Вважають вказане рішення державного реєстратора незаконним та підлягає скасуванню.

У подальшому на підставі договорів купівлі - продажу від 27.10.2017 року посвідчених приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Марчук М.С. та зареєстрованим в реєстрі за номерами 881 та 883 вказаний житловий будинок по АДРЕСА_2 відчужений ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , яким спірну самочинно збудовану будівлю було незаконно реконструйовано.

Так, Управлінням ДАБК Одеської міської ради зареєстровані подані ОСОБА_2 повідомлення про початок виконання будівельних робіт № 73 від 17.05.2018 та декларація про готовність об`єкта до експлуатації № ОД 53 від 19.11.2018 щодо реконструкції вищевказаного житлового будинку.

Разом із тим, у зв`язку із внесенням замовником у вказані декларації завідомо недостовірних даних останні були скасовані наказами №01-13/391 ДАБК та наказом №01-13/392 ДАБК.

Ураховуючи те, що предметом спору за даним позовом прокурора є нерухоме майно, право власності на яке є оспорюється, а його реконструкція чи відчуження унеможливить подальше виконання рішення суду у даній справі, вважаю за необхідне вжити заходи до забезпечення позову, згідно ст.ст. 149 - 153 Цивільного процесуального кодексу України, шляхом заборони державним реєстраторам, суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав проводити будь - які реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер 101), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 - А та заборони управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради вчиняти дії спрямовані на реєстрацію будь-якої дозвільної документації (повідомлень про початок виконання будівельних робіт, дозволів на виконання будівельних робіт, декларацій про готовність об`єкта до експлуатації тощо) щодо об`єктів нерухомого майна, розташованого за вказаною адресою, до винесення судом рішення по цій справі.

Позивач зазначає, що у зв`язку з вказаними обставинами, невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно зробить неможливим виконання рішення суду.

В судовому засіданні представники позивачів клопотання про забезпечення позову підтримали, на задоволенні наполягали. Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 . заперечував щодо задоволення заяви про забезпечення позову.

Інші учасники судового процесу у судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч. 1, 2ст. 149 ЦПК України, єдиною підставою для забезпечення позову є заява учасника справи. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.п. 1,3ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», у якій зазначено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язані з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Суд встановив, що спір між сторонами виник з приводу нерухомого майна право власності на яке оспорюється, а його реконструкція чи відчуження унеможливить подальше виконання рішення суду у даній справі.

Обраний позивачем вид забезпечення позову є співмірним з позовними вимогами і таким, що не призведе до невиправданого обмеження майнових прав третьої особи, оскільки наслідком заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії по квартирі та автомобілю є лише обмеження у праві розпорядження цією часткою. Застосовуючи такий захід забезпечення позову, не обмежуються права третьої особи у праві користування спірною часткою квартири та автомобіля.

Враховуючи характер спору і розмір позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження на житловий будинок розташовай за адресою: АДРЕСА_1 , не перешкоджає праву користування, і такий захід є достатнім, необхідним і співмірним за обставинами спору. А невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, прийняте за наслідками розгляду позову, адже спірне майно, може бути відчужено третім особам.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного суду від 12 червня 2018 року по справі №199/4662/17 (провадження №61-28355ск18) та в постанові Верховного суду від 01 жовтня 2018 року по справі №752/23561/17 (провадження №61-44255ск18), в постанові апеляційного суду Одеської області від 25.07.2017 року по справі №520/4921/17.

Суд відмовляє у задоволенні забезпечення позову в частині заборони Управлінню Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради вчиняти дії щодо реєстрації будь-якою дозвільної документації щодо об`єкту нерухомого майна, оскільки вказаний захід не є співмірним із заявленими позовними вимогами та не стосуються предмету позову.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.2, 5, 149,151, 153,260 ЦПК України, та постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача про забезпечення позову задовольнити частково.

Забезпечити позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визначення частки померлого у спільній сумісній власності подружжя.

Накласти арешт на житловий будинок об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

Заборонити державним реєстраторам, суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав проводити будь-які реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

Ухвала діє до вирішення справи по суті та набрання рішення по справі законної сили та є підставою для внесення відомостей до відповідних державних реєстрів рухомого і нерухомого майна уповноваженими на такі дії особами.

Відомості відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження»:

стягувач: Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі: Одеської міської ради, адреса: 65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3, ;

боржник: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста Одеси.

Повний текст ухвали виготовлено 05 липня 2019 року.

Суддя А.В. Науменко