Провадження № 22-ц/801/654/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 рокуСправа № 127/26360/17м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2 (суддя-доповідач),

суддів: Копаничук С.Г., Медвецького С. К.,

учасники справи:

позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування»,

відповідач: ОСОБА_3,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група»,

розглянув у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2019 року, постановлене в складі судді Бойка В.М., без участі сторін в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області,

в с т а н о в и в :

В грудні 2017 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі ПАТ «СК «АХА Страхування») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 21 грудня 2015 року між ПАТ «СК «АХА Страхування» та ОСОБА_4 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за № аг25784а5коа відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Mercedes-Benz s 500 (д.р.н. АА5006СВ). Зазначений договір було укладено на 1 календарний рік.

В позові зазначено, що 19 вересня 2016 року о 16:30 в м. Київ, пл. Спортивна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mercedes-Benz s 500 (д.р.н. АА5006СВ), яким керував водій ОСОБА_4 та автомобіля Nissan X-TRAIL (д.р.н. АВ8877СВ), яким керувала водій ОСОБА_3, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Mercedes-Benz s 500 (д.р.н. АА5006СВ). Згідно із довідкою № 056043 про ДТП та Постанови Печерського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2016 року, дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 пункту 13.1 ПДР України (ст. 124 КпАП України).

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2168478 від 27 вересня 2016 року та умов Договору страхування № аг25784а5коа від 21 грудня 2015 року, розмір страхового відшкодування склав 16 296,10 грн, яке позивач сплатив за відновлювальний ремонт транспортного засобу. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_3 за шкоду, заподіяну життю, здоровю, майну осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Nissan X-TRAIL (д.р.н. АВ8877СВ) була застрахована відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПАТ «СК «УСГ» (поліс №-636702).

17 грудня 2016 року позивач звернувся до ПАТ «СК «УСГ» із претензією про виплату страхового відшкодування в порядку регресу за вих. № СУ/003235/3, яка була задоволена частково і ПАТ «СК «УСГ» сплатило на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 8 928,47 грн., а тому сума збитків, що залишились не відшкодованими складає 7 367,63 грн..

27 червня 2017 року позивач звернувся до відповідача із претензією про виплату частини страхового відшкодування, однак претензія залишилась без належного реагування і збитки не відшкодовано, тому звернувшись в суд, ПАТ «СК «АХА Страхування» просило стягнути з ОСОБА_3 на його користь 7 367,63 грн страхового відшкодування та вирішити питання розподілу судових витрат.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявлена сума у розмірі 7 367,63 грн є необґрунтованою, оскільки ПАТ «СК «Українська страхова група» виконало свій обовязок за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності № АІ/9636702 в повному обсязі, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ПАТ «СК «АХА Страхування» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким позов задовольнити повністю.

На апеляційну скаргу подано відзив представником відповідача, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційна скарга на підставі ст.369 ЦПК України розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вищевказаним вимогам закону не відповідає.

Судом встановлено, що 21 грудня 2015 року між ПАТ «СК «АХА Страхування» та ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за №аг25784а5коа, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Mercedes-Benz s 500 (д.р.н. АА5006СВ). Зазначений договір було укладено на 1 календарний рік (а.с. 19-23).

19 вересня 2016 року о 16:30 в м. Київ, пл. Спортивна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mercedes-Benz s 500 (д.р.н. АА5006СВ), яким керував водій ОСОБА_4 та автомобіля Nissan X-TRAIL (д.р.н. АВ8877СВ), яким керувала водій ОСОБА_3, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Mercedes-Benz s 500 (д.р.н. АА5006СВ )(а.с. 9-10).

Згідно із довідкою № 056043 про ДТП та постановою Печерського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2016 року, дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм - ОСОБА_3 пункту 13.1 ПДР України (ст. 124 КпАП України)(а.с. 10).

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2168478 від 27 вересня 2016 року та умов Договору страхування № аг25784а5коа від 21 грудня 2015 року, розмір страхового відшкодування склав 16 296,10 грн, яке позивач сплатив за відновлювальний ремонт транспортного засобу.

17 грудня 2016 року позивач звернувся до ПАТ «СК «УСГ» із претензією про виплату страхового відшкодування в порядку регресу за вих. № СУ/003235/3, яка була задоволена частково і ПАТ «СК «УСГ» сплатило на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 8 928,47 грн. (а.с. 7-8).

27 червня 2017 року позивач звернувся до відповідача із претензією про виплату частини страхового відшкодування, однак претензія залишилась без належного реагування, тобто предметом позову є вимога про стягнення страхового відшкодування у розмірі 7367,63 грн..

Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Законом України "Про страхування" встановлено види обов'язкового страхування, одним із яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (пункт 9 частини 1 статті 7 Закону).

Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Статтею 29, пунктом 32.7 статті 32 цього Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092).

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Згідно ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Згідно з роз'ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 певна зношеність пошкодженої речі за позовами про відшкодування шкоди враховується лише у тому випадку, коли для відновлення попереднього стану речі були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускають взамін знятих із виробництва однорідних виробів. Зношеність пошкодженого майна враховується також у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розяснено, якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Якщо для відновлення попереднього стану речі, яка мала певну зношеність, зокрема автомобіля, було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

Згідно із рахунком-фактурою №127 від 22 вересня 2016 року ФОП ОСОБА_5 вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 16296,1 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована ПАТ «СК Українська страхова група». 31 березня 2017 року ПАТ «СК «Українська страхова група» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 8928,47 грн. на рахунок АТ «СК «АХА Страхування».

Враховуючи викладені обставини колегія суддів приходить до висновку, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни пошкоджених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов'язок з відшкодування такої різниці.

За таких обставин, з ОСОБА_3 на користь АТ «СК «АХА Страхування» слід стягнути вартість відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 7362,63 грн. (16296,1-8928,47).

Вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції. Фактично судом допущено однобічність у дослідженні доказів та не перевірено усіх обставин, на які посилалися сторони в обґрунтування своїх вимог і заперечень.

Судом не надано мотивування усім доводам сторін у справі, що є обов'язковим елементом справедливого судового розгляду (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Зазначене вище свідчить про неповне встановлення судом першої інстанції фактичних обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, що в свою чергу призвело до поверхового вирішення спору.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне зясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як ухвалене за неповного зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, які зроблені з порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставами для його скасування з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» при подачі позовної заяви сплачено 1600 грн. судового збору згідно із платіжним дорученням №390124 від 15 листопада 2017 року та за подачу апеляційної скарги сплачено 2400 грн. згідно із платіжним дорученням №535528 від 12 лютого 2019 року, а тому вказані судові витрати в загальній сумі 4000 грн. необхідно стягнути із відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» 7367,63 грн. страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» 4000 грн. судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: /підпис/ ОСОБА_2

Судді /підпис/ ОСОБА_6

/підпис/ ОСОБА_7

Згідно із оригіналом:

Суддя-доповідач: ОСОБА_2