ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6442/19 Справа № 210/1072/19 Суддя у 1-й інстанції - Хлистуненко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 23 квітня 2019 року, яке ухвалено суддею Хлистуненко О.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 23 квітня 2019 року,-

ВСТАНОВИВ :

У березні 2019 року позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») про стягнення компенсації за моральну шкоду, заподіяну внаслідок ушкодження здоров`я під час виконання ним трудових обов`язків.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він, працюючи у відповідача в шкідливих умовах праці, отримав професійні захворювання, у зв`язку із чим, висновком МСЕК від 05.02.2019 року йому первинно встановлено втрату професійної працездатності у загальному розмірі 65 % (40% - вібраційна хвороба, 15% - пневмоконіоз, 5% - сенсоневральна приглухуватість) з 23 січня 2019 року до 01 лютого 2020 року та визнано людиною з інвалідністю третьої групи, з наступним переоглядом 01.01.2020 року.

Вважає, що у зв`язку з отриманими професійними захворюваннями йому спричинено моральну шкоду, яка завдана з вини відповідача та підлягає відшкодуванню ним, а тому просив суд стягнути на його користь моральну шкоду з відповідача у розмірі 150 228,00 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 23 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 70 000,00 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судові витрати у розмірі 768,40 грн.

В решті позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповноту рішення, необ`єктивне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи. Вважає, що судом визначено розмір моральної шкоди без врахування конкретних обставин справи, а саме: відсотку втрати профпрацездатності позивача, характеру отриманих ним професійних захворюваннь та пов`язаних з цим моральних страждань, істотності вимушених змін в житті позивача, відсутності погіршення стану його здоров`я, а також ступеня вини ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та стягнуто моральну шкоду в завищеному розмірі без врахування засад розумності, виваженості й справедливості. Також, зазначає, що позивачу встановлено втрату професійної працездатності та визнано людиною з інвалідністю з наступним переоглядом 01.01.2020 року, тобто стан позивача може покращуватись надалі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 16.05.1988 року по 16.09.1988 року працював учнем дробильника, з 16.09.1988 року по 22.11.1990 року, з 24.01.1994 року по 23.06.2000 року, з 02.01.2001 року по 04.09.2015 року, з 19.01.2016 року по 07.02.2019 року змінним майстром, машиністом конвеєра, дробильником основної виробничої дільниці № 1 дробарної фабрики гірничого департаменту Новокриворізького гірничо-збагачувального комбінату, Новокриворізького державного гірничо-збагачувального комбінату, «Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь», ВАТ «КГМК «Криворіжсталь», ВАТ «Міттал Стіл Кривий Ріг», ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», правонаступником яких є відповідач, у шкідливих умовах праці. (а.с. 28-34).

07.02.2019 року - позивач звільнений з роботи за власним бажанням, в зв`язку з виходом на пенсію за ст. 38 КЗпП України (а.с. 34).

Медичним висновком Центральної лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання ДУ «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної Академії медичних наук України» від 31 жовтня 2018 року протокол № 41/952 позивачу встановлені професійні захворювання - пневмоконіоз (q/t; 2/2; ax; hi ), ускладнений ХОЗЛ ІІ, фаза затихаючого загострення, ЛН ІІ (два) ст., вібраційна хвороба ІІ ст. (хронічна полірадикулоневропатія в ст. загострення зі значно вираженими статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та стійким больовим синдромами у поєднанні с дистрофічними порушеннями опорно-рухового апарату у вигляді деформуючого артрозу колінних суглобів ІІ (два) ст., деформуючого артрозу ліктьових суглобів І-ІІ (один-два) ст. та деформуючого артрозу І (один) ст. між фалангових суглобів кистей), хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху ( ІІ ст.), за класифікацією Остапкович та ОСОБА_2 (а.с.11).

Згідно п. 17 акту № 13 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 21 листопада 2018 року, причиною виникнення зазначених професійних захворювань у ОСОБА_1 є робота впродовж 27 років в умовах впливу шкідливих факторів, які перевищували нормативні показники (а.с.20-23).

Висновком МСЕК від 05 лютого 2019 року ОСОБА_1 первинно встановлено ступінь втрати професійної працездатності в загальному розмірі 65% (40% - вібраційна хвороба, 15% - пневмоконіоз, 5% - сенсоневральна приглухуватість) з 23 січня 2019 року до 01 лютого 2020 року та визнано людиною з інвалідністю третьої групи, з наступним переоглядом 01.01.2020 року(а.с. 24)

На підставі встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про відшкодування позивачу, у зв`язку з отриманими ним на виробництві професійними захворюваннями, моральної шкоди відповідачем з вини якого її й заподіяно.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України в «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Як вбачається з Акту № 13 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 21 листопада 2018 року, причиною професійних захворювань позивача є його робота на основній виробничій дільниці № 1 дробарної фабрики гірничого департаменту Новокриворізького гірничо-збагачувального комбінату, Новокриворізького державного гірничо-збагачувального комбінату, «Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь», ВАТ «КГМК «Криворіжсталь», ВАТ «Міттал Стіл Кривий Ріг», ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», правонаступником яких є відповідач, впродовж 27 років в умовах впливу шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, які перевищували нормативні показники.

Отже, роботодавець ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», під час роботи позивача допустив перевищення гранично допустимого рівня концентрації небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища, що є порушенням ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці».

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що професійні захворювання позивача, які завдають йому фізичного болю та душевних страждань, виникли з вини ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», яким не було виконано вимоги законодавства щодо створення на робочому місці працівника умов праці відповідно до нормативно-правових актів.

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутого з відповідача на користь позивача, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховано характер отриманих професійних захворювань, роботу позивача тільки на підприємстві відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в умовах впливу шкідливих факторів, продовж 27 років, відсоток втрати ним професійної працездатності в розмірі 65 %, визнання позивача людиною з інвалідністю третьої групи, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану та можливість такого відновлення.

В зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів не бере до уваги доводи представника відповідача, щодо необґрунтованого розміру відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про те, що стан здоров`я позивача може покращитись, оскільки позивачу встановлено втрату професійної працездатності та визнано людиною з інвалідністю з наступним переоглядом 01.01.2020 року, оскільки, дані факти жодним чином не знімають з роботодавця обов`язку з відшкодування шкоди, а навпаки, свідчать про те, що протягом тривалого часу відповідач порушував законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи, що встановлено актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 21 листопада 2018 року.

Фактично всі доводи, викладені в апеляційній скарзі відповідача зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам законності та обґрунтованості й підстави для його зміни у відповідності до доводів апеляційної скарги відсутні, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» - залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 23 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 04 липня 2019 року.

Головуючий:

Судді: