Постанова

Іменем України

27 березня 2019 року

м. Київ

справа № 361/7492/16-ц

провадження № 61-49131св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

представники позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «Каса народної допомоги», ОСОБА_6, ОСОБА_7,

представники товариства з обмеженою відповідальністю «Каса народної допомоги»: ОСОБА_8, ОСОБА_9,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська ОленаВолодимирівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кисельова Надія Володимирівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 05 листопада 2018 року у складі судді Андрієнко А. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Каса народної допомоги» (далі - ТОВ «Каса народної допомоги»), ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська О. В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кисельова Н. В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук С. П., про визнання недійсними договорів кредиту, іпотеки, купівлі-продажу нежитлового приміщення, визнання права власності на нежитлове приміщення, витребування майна із чужого незаконного володіння.

Позовна заява мотивована тим, що 18 серпня 2014 року між ним і ТОВ «Каса народної допомоги» було укладено кредитний договір, за умовами якого він отримав кредит у розмірі 130 000,00 грн на розвиток підприємницької діяльності та зобов'язався повернути ці кошти у строк до 18 серпня 2015 року і сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 48 % річних.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 18 серпня 2014 року між ним і ТОВ «Каса народної допомоги» було укладено договір іпотеки, за умовами якого він передав в іпотеку кредитору нежитлове приміщення №№ 1-6 загальною площею 76,70 кв. м по АДРЕСА_1 Київської області. Цього ж дня між сторонами була оформлена заставна.

Вказував, що відповідно до статей 11, 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів» умови кредитного договору від 18 серпня 2014 рокує несправедливими, оскільки кредитор не поінформував його як позичальника про всі істотні умови договору, зокрема, про сукупну вартість кредиту, переваги та недоліки обрання тієї чи іншої кредитної програми, ризики отримання кредиту в іноземній валюті, що позбавило його можливості здійснити свідомий вибір і призвело до укладення договору на явно невигідних для нього умовах. Вказане свідчить, що умови договору є несправедливими, оскільки суперечать принципу добросовісності та призводять до істотного дисбалансу договірних прав і обов'язків на шкоду споживачу, що є підставою для визнання цього договору недійсним.

У частині другій статті 548 ЦК України визначено, що недійсність основного зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення. Отже, договір іпотеки, укладений на забезпечення основного зобов'язання за кредитним договором від 18 серпня 2014 року, також підлягає визнанню судом недійсним.

Крім того, за договором купівлі-продажу заставної від 17 листопада 2016 року, ТОВ «Каса народної допомоги» продало, а ОСОБА_6 придбав заставну, оформлену на підставі договору іпотеки від 18 серпня 2014 року, укладеного між ним і ТОВ «Каса народної допомоги».

20 грудня 2016 року ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу продав ОСОБА_7 нежитлове приміщення АДРЕСА_1, у зв'язку з порушенням умов кредитного договору від 18 серпня 2014 року.

Однак, про порушення основного зобов'язання та про намір іпотекодержателя продати предмет іпотек, як це передбачено статтями 35, 38 Закону України «Про іпотеку», його повідомлено не було, що відповідно до статей 203, 215 ЦК України є підставою для визнання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення недійсним, оскільки він суперечать вимогам законодавства.

На підставі вказаного, ОСОБА_1 просив суд визнати недійсними: договори кредиту та іпотеки від 18 серпня 2014 року, укладені між ним і ТОВ «Каса народної допомоги», договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 20 грудня 2016 року, укладений між ОСОБА_6 і ОСОБА_7; визнати за ним право власності на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 та витребувати його з незаконного володіння ОСОБА_7

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 серпня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач у порушення вимог статей 10, 60 ЦПК України 2004 року не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог про визнання договорів кредиту, іпотеки, купівлі-продажу нежитлового приміщення недійсними, оскільки ці правочини відповідають вимогам законодавства і підстав для визнання їх недійсними немає. Оскільки судом встановлено, що спірне майно вибуло із володіння позивача на законних підставах, то підстав для його витребування немає.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 листопада 2018 року, з урахуванням ухвали Київського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року про виправлення описки, апеляційні скарги ОСОБА_1 і його представника ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 серпня 2018 року визнано неподаними і повернуто заявникам.

Судове рішення апеляційного суду мотивована тим, що не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач та його представник подали апеляційні скарги на це судове рішення, однак ці скарги не відповідали вимогам статті 356 ЦПК України, тому ухвалою Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року апеляційні скарги було залишено без руху і надано строк для усунення недоліків - протягом десяти днів з дня вручення ухвали. Оскільки заявники в установлений судом строк недоліки апеляційної скарги не усунули, то їх апеляційні скарги відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України підлягають поверненню.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу апеляційного суду скасувати і передати справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 08 січня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 березня 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Каса народної допомоги», ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська О. В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кисельова Н. В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук С. П., про визнання недійсними договорів кредиту, іпотеки, купівлі-продажу нежитлового приміщення, визнання права власності на нежитлове приміщення, витребування майна із чужого володіння призначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд безпідставно визнав неподаною і повернув апеляційні скарги, оскільки заявником у визначений судом строк, а саме 01 листопада 2018 року, було надіслано матеріали на усунення недоліків апеляційної скарги, визначені ухвалою Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року, яка була отримана заявниками 22 жовтня 2018 року.

Відзив на касаційну скаргу учасниками справи не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 серпня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 серпня 2018 року, ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 подали апеляційні скарги на це рішення суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року, з урахуванням ухвали Київського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року про виправлення описки, апеляційні скарги ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 серпня 2018 року було залишено без руху у зв'язку з тим, що скарга не відповідала вимогам статей 185, 357 ЦПК України, зокрема, заявниками не було сплачено судовий збір і надано десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення вказаних недоліків.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 листопада 2018 року, з урахуванням ухвали Київського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року про виправлення описки, апеляційні скарги ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 серпня 2018 року визнано неподаними і повернуто заявникам.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала апеляційного суду не відповідає.

У пункті 8 частини третьої статті 129 Конституції України визначено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий судовий розгляд, до якого також відноситься і право апеляційного оскарження.

Пунктом 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частин другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою-третьою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Судом установлено, що у жовтні 2018 року ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 подали апеляційні скарги на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 серпня 2018 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року, з урахуванням ухвали Київського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року про виправлення описки, апеляційні скарги ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 серпня 2018 року було залишено без руху у зв'язку з тим, що скарга не відповідала вимогам статей 185, 357 ЦПК України, зокрема, заявниками не було сплачено судовий збір у розмірі 413,42 грн, і надано десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення вказаних недоліків.

Копію вказаної ухвали ОСОБА_1 отримав 22 жовтня 2018 року (а. с. 2, т. 3), а матеріали на усунення недоліків, зокрема, квитанцію про сплату судового збору у розмірі 413,42 грн, направив до Київського апеляційного суду 01 грудня 2018 року (а. с. 36-38, т. 3), тобто у строк, визначений ухвалою Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року, які були отримані судом 05 листопада 2018 року та зареєстровані за вх. № 9829.

З урахуванням вказаного, апеляційний суд дійшов помилкового висновку про повернення апеляційних скарг ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 серпня 2018 року, оскільки недоліки апеляційної скарги заявниками було усунуто у строк та порядку, визначеному судом.

Відповідно до частини третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої та апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Частиною шостою статті 411 ЦПК України встановлено, що підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Оскільки порушення апеляційним судом норм процесуального права призвело до ухвалення незаконного судового рішення, оскаржувана ухвала апеляційного суду відповідно до статті 411 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 05 листопада 2018 року скасувати, справу передати до апеляційного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник О. В. Білоконь Б. І. Гулько Є. В. Синельников Ю. В. Черняк