Справа 556/855/19
Номер провадження 2/556/278/2019

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.07.2019 року. Володимирецький районний суд Рівненської області в складі

головуючої судді - Котик Л.О.,

при секретарі - Соловей Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутого майна,-

встановив:

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутого майна, мотивуючи слідуючим:

26 серпня 2014 року ОСОБА_1 був призваний до Збройних Сил України по мобілізації.
Наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 26 серпня 2014 року № 72 ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення та призначено на посаду кулеметника механізованого відділення механізованої роти 5 механізованого батальйону військової частини-польова пошта НОМЕР_2 .
17 березня 2015 року на адресу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 надійшов рапорт тимчасово виконуючого обов`язки командира 5 механізованого батальйону військової частини ОСОБА_2 , де зазначено про відсутність на службі солдата ОСОБА_1 , який самовільно залишив місце проходження військової служби.

Самовільне залишення відповідачем - солдатом ОСОБА_1 військової частини в умовах особливого стану, призвело до отримання ним грошового забезпечення за період невиконання покладених на нього обов`язків військової служби, що заподіяло матеріальну шкоду державі. Дана заборгованість перед військовою частиною у сумі 2404, 00 грн. в добровільному порядку відповідачем не сплачена, а тому підлягає стягненню у судовому порядку.
Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 11 червня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Належним чином повідомлений позивач в судове засідання не з`явився, не заперечує щодо розгляду справи в їх відсутності.

Відповідач позов визнав, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 26 серпня 2014 року № 72, ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення та призначено на посаду кулеметника механізованого відділення механізованої роти 5 механізованого батальйону військової частини-польова пошта НОМЕР_2 .
Відповідно до рапорту тимчасово виконуючого обов`язки командира 5 механізованого батальйону військової частини-польова пошта НОМЕР_2 ОСОБА_2 від 17.03.2015 року, відсутній на службі кулеметник механізованого відділення механізованої роти 5 механізованого батальйону військової частини-польова пошта НОМЕР_2 ОСОБА_1 .
На підставі наказу т.в.о. командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 № 1826 від 22.04.2015 «Про оголошення військовослужбовців 5 механізованого батальйону безпідставно відсутніми», рядового ОСОБА_1 вважати безпідставно відсутнім та призупинено виплату грошового забезпечення з 18.03.2015 року.
Згідно Витягу із довідки про дослідження окремих питань програми аудиторського завдання військової частини польова пошта НОМЕР_2 , проведеного інспектором відділу аудиту в бюджетній сфері Західного територіального управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю, дослідженням своєчасності призупинення виплати грошового забезпечення відповідно до вимог п.34.4 Інструкції затвердженої наказом №260 військовослужбовцям, які самовільно залишили військову частину встановлено, що деяким військовослужбовцям, які самовільно залишили військову частину несвоєчасно призупинили грошове забезпечення, а саме: рядовому ОСОБА_1 виплата грошового забезпечення фактично призупинена 22.04.2015 р., проте мала бути призупинена 17.03.2015 року. Дане порушення призвело до неналежної виплати останньому грошового забезпечення в сумі 2404,00 грн.
Таким чином, самовільне залишення солдатом ОСОБА_1 військової частини призвело до отримання ним грошового забезпечення за період не виконання покладених на нього обов`язків військової служби, що заподіяло матеріальну шкоду державі.
Згідно спільної директиви Міністра оборони України та Начальника Генерального штабу Збройних сил України від 26.04.2017 року Д-322/1/15 дск та наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 29.06.2017 року №2014 дск, військова частина «польова пошта НОМЕР_2 » перейшла на умовне найменування «військова частина НОМЕР_1 ».(довідка видана т.в.о. начальника штабу першим заступником командира військової частини НОМЕР_1 від 24.04.2019 року №2756)
Наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.07.2017 № 11, рядового ОСОБА_1 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
Відповідно до п.34.4 «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260, військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби на строк понад 10 діб, незалежно від причини залишення виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Про призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.
Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Згідно з п. 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV, стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків
Пунктом першим статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитки (майнова шкода) в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в певному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.
Згідно ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по особовому складу) від 13 липня 2017 року №43-PC рядового ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас.
Відшкодувати заподіяну шкоду у добровільному порядку ОСОБА_1 відмовився.
Враховуючи, що після самовільного залишення ОСОБА_1 військової частини, йому виплачувалось грошове забезпечення, однак в цей період він не виконував покладених на нього обов`язків військової служби, тому грошове забезпечення за цей період отримано ним безпідставно та підлягає поверненню в порядку ст.1213 ЦК України.
Таким чином, судом встановлено наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно набутого майна у виді виплаченого грошового забезпечення в сумі 2404, 00 грн.
Відповідач позов визнав, а як зазначено у ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати належить стягнути з відповідача.
Керуючись ст.ст. 4,6,8,10-13, 17-18, 81,141, 206, 259, 263-265 ЦПК України, на підставі ст.ст.22, 1166, 1212, 1213 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутого майна, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , р/р № НОМЕР_5 , МФО 820172, Держказначейська служба м. Київ) безпідставно набуте майно в сумі 2404 ( дві тисячі чотириста чотири) гривні 00 копійок.
Стягнути із ОСОБА_1 , на користь військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , р/р № НОМЕР_5 , МФО 820172, Держказначейська служба м. Київ) - 1921,00 грн. судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Володимирецький районний суд Рівненської області.

Згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

С У Д Д Я : ОСОБА_3 ОСОБА_4