Постанова

Іменем України

19 червня 2019 року

м. Київ

справа № 435/1956/14-ц

провадження № 61-22069св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Кривцової Г. В., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач);

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Куреного Олександра Вікторовича, на ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 12 травня 2014 року у складі судді Матвєйшина О. Б.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» (далі - ПАТ «Брокбізнесбанк») про повернення строкового банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди.

Позовну заяву мотивовано тим, що 20 грудня 2013 року між нею та ПАТ «Брокбізнесбанк» укладено договір банківського строкового вкладу «Різдвяний» № D_040675146, за умовами якого з 20 грудня 2013 року по 20 лютого 2014 року вона передала банку грошові кошти у розмірі 180 000 грн під 23 % річних.

11 лютого 2014 року вона звернулася до ПАТ «Брокбізнесбанк» із заявою про повернення їй вкладу. 18 лютого 2014 року вона отримала від відповідача лист, відповідно до якого їй було перераховано банком грошові кошти на картковий рахунок. Але зняти кошти із вказаного карткового рахунка вона не змогла.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила стягнути з ПАТ «Брокбізнесбанк» на її користь 162 000 грн та 3 % річних від простроченої суми у розмірі 119 грн 84 коп., а також 40 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 10 квітня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Брокбізнесбанк» на користь ОСОБА_1 депозитний вклад за договором від 20 грудня 2013 року № D_040675146 у розмірі 155 248 грн 46 коп., 3 % річних від простроченої суми у розмірі 114 грн 84 коп., а всього 155 363 грн 30 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що на підставі статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 12 травня 2014 року апеляційну скаргу ПАТ «Брокбізнесбанк» на рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 10 квітня 2014 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір» лише у справах, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Враховуючи вказане, апеляційний суд дійшов висновку про наявність правових підстав для застосування вимог статті 297 ЦПК України 2004 року. Крім того, суд апеляційної інстанції посилався на те, що в апеляційній скарзі заявник не зазначив адреси представника позивача ОСОБА_2 .

Короткий зміст касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі, поданій у червні 2014 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «Брокбізнесбанк», посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану судову ухвалута направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що ПАТ «Брокбізнесбанк» звернулося до Апеляційного суду Луганської області від 12 травня 2014 року в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Згідно із пунктом 22 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» (із змінами, внесеними Законом України від 06 жовтня 2011 року «Про внесення змін до бюджетного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України» та Законом України від 23 грудня 2011 року «Про внесення зміни до статті 5 Закону України «Про судовий збір» щодо доповнення переліку пільгових категорій), уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звільняється від сплати судового збору у справах, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, не надав належної оцінки тому, що ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звільнено від сплати судового збору. Також суд апеляційної інстанції неправомірно посилався на те, що ПАТ «Брокбізнесбанк» не зазначив в апеляційній скарзі реквізити представника позивача ОСОБА_2 , оскільки не надав належної оцінки тому, що саме позивач у своїй позовній заяві, поданій до суду, не зазначив реквізити свого представника ОСОБА_2 .

Короткий зміст позиції інших учасників справи

Відповідач відзив на касаційну скаргу не надав.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 червня 2014 року відкрито касаційне провадження в зазначеній справі і витребувано з Жовтневого районного суду м. Луганська цивільну справу № 435/1956/14-ц.

Вимоги ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 червня 2014 року не виконано у частині витребування справи через те, що Жовтневий районний суд м. Луганська знаходиться на окупованій території, справа до суду касаційної інстанції не надходила.

У травні 2018 року касаційну скаргу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 травня 2018 року направлено до Троїцького районного суду Луганської області копії матеріалів касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Брокбізнесбанк» про повернення строкового банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди для відновлення втраченого судового провадження.

Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 21 листопада 2018 року провадження у вищевказаній справі відновлено в частині ухвалених судових рішень.

Ухвалою колегії суддів Верховного Суду від 06 травня 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Брокбізнесбанк» про повернення строкового банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди призначено до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Оцінка аргументів учасників справи та висновків судів першої й апеляційної інстанцій

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції посилався на те, що в порушення вимог пункту 3 частини другої статті 295 ЦПК України ПАТ «Брокбізнесбанк» не зазначив в апеляційній скарзі всіх осіб, які беруть участь у справі, зокрема, не вказав реквізити представника позивача ОСОБА_2 .

У касаційній скарзі ПАТ «Брокбізнесбанк» посилалось на те, що саме позивач у своїй позовній заяві до ПАТ «Брокбізнесбанк» про повернення строкового банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди не зазначив реквізити представника ОСОБА_2 , однак ця обставина не була належним чином оцінена судом апеляційної інстанції.

Крім того, повертаючи апеляційну скаргу, апеляційний суд виходив із того, що ПАТ «Брокбізнесбанк» у встановлений судом строк не усунуло недоліки апеляційної скарги, а саме не сплатило судовий збір.

Проте такого висновку апеляційний суд дійшов із порушенням норм процесуального законодавства.

Згідно зі статтею 129 Конституції Україниоднією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду та відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Обґрунтовуючи доводи касаційної скарги, ПАТ «Брокбізнесбанк» до касаційної скарги додав копію постанови від 28 лютого 2014 року про віднесення ПАТ «Брокбізнесбанк» до категорії неплатоспроможних, а також рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28 лютого 2014 року про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк» і про призначення ОСОБА_3 уповноваженою особою цього Фонду.

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звільняється від сплати судового збору у справах, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 23 лютого 2012 року «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-VI цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні (частини перша, друга статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Частиною першою статті 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду.

Згідно з частиною першою статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Згідно із пунктом 15 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 37 вказаного Закону на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

На підтвердження повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Брокбізнесбанк» заявником надано належним чином завірену копію рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28 лютого 2014 року про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк» і про призначення ОСОБА_3 уповноваженою особою цього Фонду.

Відповідно до пунктів 1, 2, 5 частини першої статті 48 зазначеного Закону уповноважена особа Фонду з дня свого призначення виконує повноваження органів управління банку, приймає до свого відання майно (кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу та виконує функції з управління та реалізації майна банку, у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб.

Таким чином, ПАТ «Брокбізнесбанк» звернулося до апеляційного суду Луганської області в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яка згідно з положеннями пункту 22 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору у справах, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року справа № 6-163цс15.

Визнаючи неподаною та повертаючи заявнику апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції вважав, що підстав для звільнення заявника від сплати судового збору немає, оскільки ця справа не пов`язана із здійсненням тимчасової адміністрації ліквідації банку.

Однак апеляційний суд не звернув увагу на те, що подача апеляційної скарги під час дії тимчасової адміністрації є діями, пов`язаними із здійсненням тимчасової адміністрації банку, а уповноважена особа, як виконавчий орган банку, представляє останнього через представника, якому делеговано його повноваження в органах судової влади з метою захисту прав та інтересів банку.

За таких обставин апеляційний суд дійшов помилкового висновку про те, що апеляційна скарга подана ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства ОСОБА_3, підлягала оплаті судовим збором.

Частиною четвертої статті 411 ЦПК України передбачено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 406, 411, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Куреного Олександра Вікторовича задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 12 травня 2014 року скасувати та передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Г. В. Кривцова

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк