Справа №336/4268/19
пр. № 2-о/336/161/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря: Петрова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Надолинського Ростислава Федоровича, заінтересована особа: Шевченківський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про встановлення факту народження дитини, подану в порядку окремого провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Надолинського Р.Ф., звернулася до суду із заявою, поданою в порядку окремого провадження, та просить встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ялта, АР Крим, дитини чоловічої статі, - сина ОСОБА_2 , батьками якого є вона ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , допустити негайне виконання рішення суду.

В заяві зазначає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народила ІНФОРМАЦІЯ_1 дитину чоловічої статі, та назвали сина за взаємною згодою ОСОБА_4 .

Оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 тимчасово мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , на тимчасово окупованій території України, факт народження дитини підтверджується Медичним свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим 05.04.2019 року Державною бюджетною установою охорони здоров`я Республіки Крим « ОСОБА_5 будинок».

ІНФОРМАЦІЯ_4 адвокат Надолинський Р.Ф., діючий в інтересах ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги від 25.06.2019 року, звернувся до Шевченківського районного у м. Запоріжжі відділу ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області із заявою по реєстрацію факту народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ..

Проте, заявнику було відмовлено у державній реєстрації народження дитини з тих підстав, що заявником, для підтвердження факту народження дитини, не пред`явлено медичний документ, форма якого відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024.

Оскільки, за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження, тому заявник звернувся до суду із відповідною заявою.

Представник ОСОБА_1 адвокат Надолинський Р.Ф. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просить заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню на підставі такого.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Як встановлено ч.1 ст.3 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» N 1207-VII від 15.04.2014 року для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

Крім того, за змістом ч.ч.2-3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» N1207-VII від 15.04.2014 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 144 СК України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові.

Як врегульовано п.5 ч.4 ст. 13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» N 2398-VI від 01.07.2010 року, за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Судом встановлено, що 02.04.2019 року у Державній бюджетній установі охорони здоров`я Республіки Крим «Ялтинський пологовий будинок» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народила хлопчика, про що видано медичне свідоцтво про народження серія З5 № 026245 від 05.04.2019 року.

Оцінюючи вказаний медичний документ, суд виходить з того, що народження особи є юридичним фактом, що має наслідком виникнення та зміну багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації прав заявником.

Відповідно до ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 р. «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]».

Враховуючи викладену практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за можливе застосувати названі «намібійські винятки» в контексті оцінки документів про народження особи, виданих установою, що знаходиться на окупованій території, як доказів, оскільки суд виходить з того, що можливості збору доказів народження дитини на окупованій території можуть бути істотно обмеженими.

Згідно з ч.1 ст. 122 СК України, дитина зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згідно свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_2 , виданого 25.10.2018 року Запорізьким міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Суд дійшов висновку про те, що обставини, повідомлені заявником, знайшли своє належне підтвердження під час судового розгляду справи, наявні підстави для задоволення заяви, а саме - встановлення факту народження ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини чоловічої статі від матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч.5 ст. 317 ЦПК України копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду.

На підставі викладеного і керуючись ст. 3, 8, 9 Конституції України, ст. 125, 135, 144 СК України, ст. 13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» N 2398-VI від 01.07.2010 року, ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» N 1207-VII від 15.04.2014 року, ст. ст. 7,10,13,19, 89, 247, 258-259, 263-265, 272-274 317, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Надолинського Ростислава Федоровича, заінтересована особа: Шевченківський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про встановлення факту народження дитини, подану в порядку окремого провадження - задовольнити.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_6 у місті Ялта, АР Крим, дитини чоловічої статі від матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженки міста Запоріжжя, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Допустити негайне виконання рішення суду.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до Шевченківського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій областідля державної реєстрації народження особи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя О.В. Дмитрюк