Справа № 544/1181/19
24 жовтня 2019 року м. Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого - судді Сайко О. О.,
за участі секретаря - Киричевської В. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду по вул. Соборній, 41 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що відповідно до договору дарування від 12 травня 2018 року він є власником квартири АДРЕСА_1 . У належній позивачу квартирі зареєстрована ОСОБА_3 , яка є колишнім власником квартири, а також ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які є членами сім`ї колишнього власника квартири. Відповідачі не проживають за вказаною адресою з травня 2018 року. Фактичне місце проживання відповідачів невідоме. Реєстрація відповідачів у належній позивачу квартирі порушує його право на володіння та користування належною йому власністю, у зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .
Позивач в судове засідання не з`явився, направив заяву в якій просив слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, причину неявки суду не повідомили, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, шляхом розміщення оголошення про їх виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Заяви про розгляд справи за їх відсутності від відповідачів не надходило.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення.
24.10.2019 згідно ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини:
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування квартири від 20 травня 2018 року (а.с. 6-8).
У вказаному будинку на даний час зареєстровані колишній власник квартири ОСОБА_3 та члени її сім`ї - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 (а.с. 9), які були зареєстровані у вказаній квартирі з 19 травня 2016 року.
Вказані особи не належать до членів сім`ї позивача та були зареєстровані в спірній квартирі як власник та члени сім`ї власника.
Згідно довідки квартального комітету Пирятинської міської ради № 674 від 19 вересня 2019 року, ОСОБА_1 12.05.2018 придбав квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Колишній власник вказаної квартири ОСОБА_3 в даній квартирі не проживає майже 10 років (а.с. 16).
Згідно ст. 150 Житлового кодексу (далі - ЖК) України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 34 постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.
Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є обґрунтованими, оскільки відповідач ОСОБА_3 втратила право на користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 в зв`язку з припиненням права власності на нього.
Стосовно вимог позивача в частині визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, суд зазначає наступне.
Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов`язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім`ї колишнього власника (інших осіб, які отримали право користування житлом з його згоди) у випадку зміни власника.
Виникнення права члена сім`ї власника будинку (інших осіб) на користування будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а отже, припинення права власності на будинок припиняє право члена його сім`ї на користування цим будинком.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 406 ЦК України, сервітут (право користування чужим майном) припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.
Право власності ОСОБА_3 на житлове приміщення по АДРЕСА_2 припинилося унаслідок укладення вищевказаного договору дарування квартири. Оскільки позивач набув право власності на вищевказану квартиру у порядку дарування, то припинено також право користування житлом колишнього власника відповідача ОСОБА_3 та відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які отримали таке право за волею попереднього власника квартири.
Таким чином, оскільки реєстрація відповідачів у спірному житловому приміщенні заважає позивачу у повній мірі володіти та користуватися належним йому житлом, позовні вимоги щодо визнання відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщення, є обґрунтованими та підлягають до задоволення.
Керуючись ст.ст. 6-13, 81, 259, 263-265, 280-281, 352 ЦПК України, суд ,
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловою площею у квартирі АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловою площею у квартирі АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловою площею у квартирі АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя - О. О. Сайко