Справа № 500/7446/18
Провадження № 2/500/283/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар О.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Аубекерової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

30.10.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати дійсним договір № 3575 купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл 14.08.1998 року, зареєстрований комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» 07.09.1998 року за № 51 а /101; визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 5/18 часток житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .Свої вимоги мотивує тим, що вказане майно належить ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить 5/18 часток житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , які належали їй на підставі договору № 3575 купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл 14.08.1998 року, зареєстрованого комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» 07.09.1998 року за № 51а/101. 10.07.2017 року ОСОБА_3 залишила заповіт, згідно умов якого належну їй на праві власності всю частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У встановлений законом строк ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і таким чином прийняла спадщину. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, ОСОБА_1 було відмовлено, у зв`язку з тим, що згідно п. 4.12, п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності всіх необхідних документів, а на майно, яке підлягає реєстрації, після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Право власності на частку житлового будинку з надвірними спорудами, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , отримане померлою на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна № 3575, виданого Представництвом Одеської товарної біржі в місті Ізмаїлі 14 серпня 1998 року, який не відповідає діючому законодавству. Правовстановлюючий документ є недійсним, так як на той час згідно статті 227 Цивільного Кодексу 1963 року договір купівлі- продажу жилого будинку (його частки) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягнуло недійсність договору. Згідно п. 1.17 глави 2 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо подані документи не містять усіх передбачених законодавством відомості або в таких документах міститься суперечлива інформація, згідно п. 4.18 глави 10 вказаного порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В судовому засіданні встановлено, що 14.08.1998 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , укалдено договір № 3575 купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл 14.08.1998 року, зареєстрований комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» 07.09.1998 року за № 51а/101, згідно якого ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_3 , купила 5/18 часток житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки № 1736 від 15.11.2018 року, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», власником 5/18 часток житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_3 , на підставі договору № 3575 купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл 14.08.1998 року, зареєстрованого комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» 07.09.1998 року за № 51а/101.

Укладений між сторонами договір зареєстровано представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі 14.08.1998 року за № 3575. Всі істотні умови договору до його реєстрації на товарній біржі сторонами виконані, грошовий розрахунок по даному договору здійснений позивачем, про що свідчить п.п.5 договору. Протягом всього часу з моменту укладення договору позивачі відкрито володіють та користуються придбаним житлом, однак на підставі укладеного договору позбавлені можливості проводити відчуження придбаного житла та укладати будь-які правочини, оскільки договір нотаріально не посвідчений.

Згідно до вимог статті 47 ЦК УРСР (1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Таким чином, оскільки при укладенні договору всі вимоги передбачені ст. 15 ЗУ «Про товарні біржі» між сторонами виконано належним чином, про що свідчить сам договір, однак договір не відповідає вимогам ст.657 ЦК України чинного законодавства, що позбавляє можливості проводити його відчуження, суд вважає за необхідне визнати укладений між сторонами договір № 3575 купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл 14.08.1998 року, зареєстрований комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» 07.09.1998 року за № 51а/101, дійсним.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_3 належить 5/18 часток житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 14.04.2018 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 5/18 часток житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 10.07.2017 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Гнесько В.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 1730, ОСОБА_3 належну їй на праві власності всю частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 51893113 від 14.05.2018 року, наданого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Гончаровою О.С., заповіт ОСОБА_3 від 10.07.2017 року, зареєстрований за № 1730, не змінювався та не скасовувався.

Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Осіб, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 звернулась у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_3 , тобто вважається такою, яка прийняла спадщину.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Гончарової О.С. № 366/02-14 від 19.10.2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що згідно п. 4.12, п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності всіх необхідних документів, а на майно, яке підлягає реєстрації, після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Право власності на частку житлового будинку з надвірними спорудами, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , отримане померлою на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна № 3575, виданого Представництвом Одеської товарної біржі в місті Ізмаїлі 14 серпня 1998 року, який не відповідає діючому законодавству. Правовстановлюючий документ є недійсним, так як на той час згідно статті 227 Цивільного Кодексу 1963 року договір купівлі- продажу жилого будинку (його частки) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягнуло недійсність договору. Згідно п. 1.17 глави 2 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо подані документи не містять усіх передбачених законодавством відомості або в таких документах міститься суперечлива інформація, згідно п. 4.18 глави 10 вказаного порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що у зв`язку з тим що, право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 16, 76, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 47 ЦК УРСР (1963 року), ст.ст. 1220, 1222, 1233, 1234, 1235, 1241, 1269, 1270 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 )до Ізмаїльської міської ради Одеської області (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 26569223, місцезнаходження: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Суворова, 62) про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати дійсним договір № 3575 купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл 14.08.1998 року, зареєстрований комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» 07.09.1998 року за № 51а/101.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 5/18 часток житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 07.03.2019 року.

Суддя: О.Я.Присакар