ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року м.Суми

Справа №583/982/18

Номер провадження 22-ц/816/3555/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Хвостик С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Брокенергія», Приватне підприємство «Базис», ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 квітня 2019 року, ухваленого у складі судді Ковальової О.О. в приміщенні Охтирського міськрайонного суду Сумської області, повний текст судового рішення складено 03 травня 2019 року,

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Брокенергія», Приватного підприємства «Базис», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому, остаточно уточнивши свої вимоги, просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь збитки, завдані залиттям квартири в розмірі 45 759,00 грн, моральну шкоду в розмірі по 11 500,00 грн з кожного відповідача, а всього 46 000,00 грн, та витрати на проведення судових експертиз по справі в розмірі 9030,4 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що у зв`язку з демонтажем на початку травня батарей відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у їх квартирі АДРЕСА_1 , 17 травня 2016 року були залиті всі кімнати квартири АДРЕСА_2 , яка належить позивачу. В той же день комісією ПП «Базис» був складений відповідний акт про залиття квартири. Також був залитий телевізор Samsung CS 29247HSQ, в результаті чого згорів кінескоп, вартість заміни якого складає 650,00 грн. Через два тижні після цього, квартира позивача була залита рідким цементним розчином для стяжки підлоги, який проник через щілини, що утворилися після первинного залиття квартири. Згідно акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), каналізаційної мережі від 17.05.2016 року, складеного комісією ПП «Базис» в присутності власників квартир № 172 та № 176 , причиною залиття є демонтаж приладів опалення і не встановлення запірної арматури на мережах опалення, що призвело до затоплення всіх кімнат квартири № 172 . За наслідками повторного залиття квартири цементним розчином, позивач не скликала комісію для складання акту, оскільки ОСОБА_2 обіцяв відшкодувати завдані збитки. Однак, в серпні 2016 року ОСОБА_1 була змушена звернутися до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих залиттям квартири. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 березня 2018 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 23 травня 2018 року, її позовні вимоги були залишені без задоволення у зв`язку з відсутністю вини в діях відповідачів. Суд послався на відсутність вини відповідача в залиття квартири позивача, що відбулося з мережі центрального опалення у неопалювальний період за відсутності попередження про проведення профілактичних робіт. В межах розгляду вказаної цивільної справи відповідачі наполягали на відсутності винних дій зі свого боку, оскільки ремонт у квартирі здійснювався у неопалювальний період, перед проведенням робіт із заміни батарей опалення зверталися до ПП «Базис» та 13.05.2016 року отримали від слюсаря дозвіл на проведення зазначених робіт. Однак 17.05.2016 року ТОВ «Брокенергія» було проведено випробування, при цьому об`яви про проведення випробування не було. При таких обставинах позивач вважає за доцільне залучити в якості відповідачів всіх, хто хоча б якимсь чином причетний до події завдання їй шкоди. Заявлений розмір збитків підтверджується висновками судової комплексної додаткової будівельно-технічної та товарознавчої експертизи № 640-644 від 19 серпня 2017 року. Крім матеріальних збитків, позивач зазнала також моральних страждань у зв`язку з пошкодженням її майна.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 квітня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне дослідження та оцінку доказів судом, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, необґрунтованість та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про невідповідність складеного акту про залиття квартири Порядку складання таких актів, через що неможливо встановити винних у залитті квартири осіб. Однак, згідно акту про залиття квартири № 172 від 17 травня 2016 року, складеного комісією ПП «Базис», за участю власників квартир № 172 ОСОБА_1 та № 176 ОСОБА_2 , зазначено, що причиною залиття, аварії є демонтаж приладів опалення і не встановлення запірної арматури на мережах опалення квартири № 176 , що призвело до затоплення всіх кімнат квартири № 172 . Також вказує, що за систему центрального опалення по м. Охтирка відповідає ТОВ «Брокенергія», а будинок АДРЕСА_1, в якому знаходиться квартира позивача, територіально обслуговується ПП «Базис». У квартирі за технічне обладнання та безпеку проведених технічних, ремонтних та демонтажних робіт відповідають її власники, тобто ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та її представника адвоката Нежевело В.В., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено факт заподіяння їй збитків, однак не доведено факту, що ці збитки заподіяні відповідачами у справі; Акт про залиття квартири від 17 травня 2016 року складений з порушенням Порядку складання актів, що регулюються Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 року № 76, оскільки в ньому не зазначено конкретну причину залиття та відсутній висновок про те, хто заподіяв позивачці шкоду. Також позивачем не підтверджено належними та допустимим доказами факту заподіяння їй моральних страждань та втрат немайнового характеру.

Проте погодитись з такими висновками суду першої інстанції не можна, оскільки вони не відповідають обставинам справи та суд дійшов їх з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Згідно ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 (а. с. 18-22).

Власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 (а. с. 48-49; 94-95 т. 2 справа № 583/2622/16-ц). 02 лютого 2011 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_3 , що підтверджується актовим записом про шлюб на а. с. 84-85 т. 2 (справа № 583/2622/16-ц).

ТОВ «Брокенергія» є надавачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в буд. АДРЕСА_1 , а ПП «Базис» є надавачем послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території вказаного будинку (а. с. 35-38, т. 2 справа № 583/2622/16-ц).

17 травня 2016 року сталося залиття квартири позивача водою з квартири АДРЕСА_1 , належної відповідачу ОСОБА_2 . Внаслідок залиття було пошкоджено три кімнати в квартирі позивача, коридор та кухня, а також телевізор Samsung та меблі, що підтверджується Актом про залиття, аварію, що трапилася на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), каналізаційної мережі та Актом про залиття, що трапилось за відсутності батарей на системі опалення в квартирі АДРЕСА_1 від 17 травня 2016 року, висновком судової комплексної додаткової будівельно-технічної та товарознавчої експертизи від 19.08.2017 року, Актом технічного стану обладнання від 25 грудня 2016 року № 1, Актом технічного стану обладнання від 27 грудня 2016 року № 2 (а. с. 23, 24; 25, 92; 32-72 т. 1).

Згідно Акту про залиття, аварію, що трапилася на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), каналізаційної мережі від 17 травня 2016, складеного комісією в складі працівників ПП «Базис» причиною залиття належної позивачу квартири є демонтаж приладів опалення і не встановлення запірної арматури на мережах опалення в квартирі № 176 (а. с. 23, 24 т. 1). З цим актом був ознайомлений власник квартири № 176 ОСОБА_2 та отримав копію акту, що засвідчив своїм підписом. Зауважень чи заперечень щодо змісту акту від нього не надійшло.

В серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 березня 2018 року у справі № 583/2622/16-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 23 травня 2018 року, позовні вимоги ОСОБА_1 залишені без задоволення. Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з відсутності вини відповідача у залитті квартири позивача, що відбулося з мережі центрального опалення у неопалювальний період за відсутності попередження про проведення профілактичних робіт (а. с. 136-139 т. 2 справа № 583/2622/16-ц).

Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

В заперечення на позов, як в даній справі, так і в справі № 583/2622/16-ц відповідач ОСОБА_2 посилався на те, що перед проведенням робіт із заміни батарей опалення він звернувся до ПП «Базис» та 13.05.2016 року отримав від слюсаря цього підприємства дозвіл на проведення зазначених робіт. Однак 17.05.2016 року ТОВ «Брокенергія» було проведено випробування. Об`яви про проведення випробування не було.

ТОВ «Брокенергія» та ПП «Базис» не брали участі у цивільній справі № 583/2622/16-ц та в даній справі надали докази на спростування своєї вини у затопленні квартири позивача. За повідомленням ПП «Базис» власник квартири № 176 ОСОБА_2 , з якої сталося залиття квартири АДРЕСА_2 , із заявою щодо демонтажу батарей систем опалення в квартирі № 176 , з відсутності яких трапилося залиття, до підприємства не звертався (а. с. 3 т. 2). З повідомлення ТОВ «Брокенергія» вбачається, що гідравлічні випробування на теплових мережах міста проводилися у період з 23.05.2016 року по 27.05.2018 року, про проведення яких споживачів було повідомлено шляхом розміщення відповідної об`яви у місцевих друкованих засобах інформації (газета Роксолана макси № 20 (1051) за 18 травня 2016). У будинку по АДРЕСА_1 планова дата гідравлічних випробувань згідно графіку, наданого до ТОВ «Брокенергія» зі сторони ПП «Базис» була призначена на 07.06.2016 року (а. с. 5 т. 2).

Будь-яких належних та достовірних доказів на підтвердження проведення ТОВ «Брокенергія» гідравлічних випробувань 17.05.2016 року, без повідомлення про них споживачів, ОСОБА_2 суду не надав. З показань свідка ОСОБА_4 у справі № 583/2622/16-ц, який виконував підсобні ремонтні роботи в квартирі ОСОБА_2 , вбачається, що після того, як слюсар ПП «Базис» дозволив їм проводити роботи із заміни батарей в квартирі, вони разом з ОСОБА_2 зрізали батареї. Проте нові батареї та запірну арматуру не встановили в цей день, оскільки залиття, як пояснив вказаний свідок, після зрізання батарей сталося через декілька днів. Таким чином власник квартири ОСОБА_2 проявив недбале ставлення до стану тепломереж в його квартири, залишивши без батарей та запірної арматури відкриті труби теплопостачання на тривалий час внаслідок чого і сталося залиття квартири позивача. Крім того ОСОБА_2 не повідомлено суду у якого саме слюсаря ПП «Базис» вони отримували дозвіл на проведення робіт із заміни батарей в його квартирі, враховуючи відповідь цього обслуговуючого підприємства про ненадання ними такого дозволу. Клопотання про допит вказаного конкретного працівника ПП «Базис» ним суду також не заявлялось.

Колегія суддів вважає помилковими висновки суду про невідповідність актів про залиття квартири позивача Правилам утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затв. наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року № 76, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за №927/11207.

Відповідно до п. 2.3.6 вказаних Правил, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого передбачена додатком № 4.

Згідно Додатку № 4 в акті повинні бути відображені: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

З акту про залиття квартири позивача вбачається, що він був складений 17 травня 2016 року комісією ПП «Базис» у складі майстра ТВКМ ОСОБА_5 , техніка ОСОБА_6 , сл.сантехніка ОСОБА_7 . Огляд проводився у будинку АДРЕСА_1 у всіх кімнатах було демонтовано прилади опалення (батареї), у зв`язку з чим трапилось залиття. Причиною залиття є демонтаж приладів опалення і не встановлення запірної арматури на мережах опалення, що призвело до затоплення всіх кімнат квартири № 172 . При цьому з актом ознайомлені власники залитої квартири ОСОБА_1 та квартири, з якої відбулося залиття ОСОБА_2

Наступним актом встановлено, що внаслідок залиття квартири АДРЕСА_2 , причиною якого є відсутність батарей на системі опалення в кв. АДРЕСА_1 , було пошкоджено приміщення спальні 4, спальні 3, зали, коридору, кухні. В залі кімнати було залито в кутку телевізор Samsung.

Вказані акти були складені у відповідності до вимог чинного законодавства є належними та достовірними доказами, які підтверджують вину власника квартири № 176 ОСОБА_2 у залитті квартири позивача.

В складеному акті про затоплення квартири № 172 було запропоновано власнику квартири № 176 ОСОБА_2 улагодити з сусідами дії по усуненню наслідків залиття. З пояснень його представників, під час розгляду справи № 583/2622/16-ц вбачається, що після залиття ОСОБА_2 надавав позивачу кошти на відновлювальний ремонт в квартирі, возив на мийку палас. Крім того як вже зазначалося ОСОБА_2 підписав акт про залиття та будь-яких зауважень чи заперечень до вказаних в акті обставин не висловлював, тобто фактично погодився з ними, в тому числі і з зазначеною причиною залиття.

Ст. 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно вимог ст. 177 ЖК України відповідач ОСОБА_2 зобов`язаний слідкувати за належним станом санітарно-технічного та іншого обладнання, яке знаходиться в його квартирі.

Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку та не порушать санітарно-технічних вимог та правил експлуатації будинку.

Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затв. постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року визначено, що власник квартири зобов`язаний дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; використовувати приміщення житлового будинку і гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, гуртожитку, порушують умови проживання громадян.

Пунктами 40, 41 Правил користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 р. N 1198, встановлено, що споживач теплової енергії зобов`язаний забезпечувати належний стан обслуговування та безпечну експлуатацію власної системи теплоспоживання; споживач несе відповідальність за технічний стан, обслуговування та експлуатацію системи теплоспоживання, що перебуває у межах його балансової належності (експлуатаційної відповідальності); самовільне переобладнання системи теплоспоживання; витікання теплоносія через несвоєчасне усунення пошкоджень на власних теплових мережах та системі теплоспоживання.

В даній справі відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України відповідачем ОСОБА_2 не надано суду належних та достовірних доказів на підтвердження того, що шкоду позивачу завдано не з його вини, а з вини ПП «Базис» чи ТОВ «Брокенергія».

Суд першої інстанції зазначеного не врахував та відмовивши позивачу в задоволенні її вимог, фактично не вирішив спір про відшкодування шкоди по суті.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

За частиною 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Висновком судової комплексної додаткової будівельно-технічної та товарознавчої експертизи № 640-644 від 19 серпня 2017 року у цивільній справі № 583/2622/16-ц встановлено, що вартість відновлювального ремонту на 20.06.2017, необхідного для усунення пошкоджень, завданих залиттям приміщень квартири АДРЕСА_2 , складає 44 294 грн, розмір матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_1 внаслідок залиття квартири 17 травня 2016 року, в результаті пошкодження рухомого майна в приміщеннях квартири складає 1 465 грн (а. с. 32-72).

З додатку № 4 до вказаного висновку експертизи (зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва) вбачається, що вартість відновлювального ремонту квартири позивача складається: з вартості ремонтно-будівельних робіт по відновлювальному ремонту квартири в сумі 35 489 грн, кошторисного прибутку в сумі 979 грн, коштів на покриття адміністративних витрат будівельних організацій в сумі 444 грн та податку на додатну вартість в сумі 7 382 грн.

Оскільки позивачем не надано доказів укладення договору на проведення відновлювального ремонту її квартири з відповідною будівельною організацією чи підприємством, яка є платником податку на додану вартість, на її користь підлягає відшкодуванню вартість відновлювального ремонту квартири в сумі 35 489 грн, а також матеріальна шкода, завдана пошкодженням рухомого майна в приміщеннях квартири в сумі 1 465 грн внаслідок залиття, всього 36 954 грн. Зазначена сума підлягає зменшенню на 1000 грн, які, як підтвердила позивач в судовому засіданні апеляційного суду, відповідач ОСОБА_2 сплатив їй на відновлювальний ремонт її квартири.

Крім того внаслідок пошкодження належного їй майна, позивачу також було завдано моральну шкоду, яку колегія суддів, з врахуванням тривалості душевних страждань, часу та зусиль, витрачених позивачем на відновлення порушеного права, визначає в розмірі 2000 грн.

Таким чином матеріальна та моральна шкода у вказаних розмірах, завдана залиттям квартири позивача підлягає стягненню на її користь з відповідача ОСОБА_2 , як власника квартири, з якої сталося залиття та особи, з вини якої завдано шкоди.

Позовні вимоги до ПП «Базис», ТОВ «Брокенергія», ОСОБА_3 задоволенню не підлягають у зв`язку з недоведеністю їх вини в заподіянні шкоди. Та обставина, що ОСОБА_3 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , під час якого ним було придбано квартиру АДРЕСА_1 також не є підставою для покладення на неї відповідальності за завдану позивачу шкоду, оскільки право власності на квартиру за нею не зареєстровано.

Позивачем також заявлено вимогу про відшкодування на її користь витрат на оплату судових експертиз.

Згідно квитанції № 0.0.632156469.1 від 12 жовтня 2016 року ОСОБА_1 сплатила 2000 грн за проведення судової будівельно-технічної експертизи (а. с. 93).

З рахунків № 1175 та № 1176 від 27 квітня 2017 року та квитанцій до них, вбачається, що ОСОБА_1 оплатила проведення судової комплексної додаткової будівельно-технічної та товарознавчої експертизи № 640-644 від 19 серпня 2017 року в розмірі 3 466,4 грн та 3 564 грн відповідно (а.с.94-97).

Як доказ на підтвердження свого позову в даній справі ОСОБА_1 надала саме висновок судової комплексної додаткової будівельно-технічної та товарознавчої експертизи № 640-644 від 19 серпня 2017 року, а тому на її користь підлягають відшкодуванню тільки витрати на проведення вказаної експертизи в сумі 7030,4 грн пропорційно задоволеної частини позовних вимог.

Крім того від позивача ОСОБА_1 09 липня 2019 року надійшло клопотання про приєднання документальних доказів по судовим витратам на правничу допомогу в межах апеляційного розгляду справи на суму 3000 грн.

Відповідно до ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком сплаченого нею судового збору.

Як вбачається з наданих позивачем доказів, договір про правничу допомогу з адвокатом Нежевело В.В. для апеляційного оскарження рішення в даній справі, нею укладено 02 травня 2019 року і в цей же день здійснено оплату послуг адвоката в сумі 3000 грн. Апеляційна скарга подана позивачем 27 травня 2019 року. Разом з нею відповідно до вимог ст. 134 ЦПК України попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи апеляційним судом, позивач не подала, хоча докази надання їй правничої допомоги вже існували, а тому колегія суддів вважає за необхідне відмовити у їх відшкодуванні.

Отже, на підставі п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову та стягнення на користь позивача з відповідача ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди 35 954 грн та у відшкодування моральної шкоди 2 000 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача ОСОБА_2 пропорційно задоволеним позовним вимогам підлягають стягненню судові витрати по оплаті витрат на проведення експертизи в сумі 5 523,96 грн. Крім того з відповідача ОСОБА_2 необхідно стягнути пропорційно задоволеним позовним вимогам на користь держави судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги, від сплати якого було звільнено позивача в сумі 379,54 грн та 569,31 грн, всього 948,85 грн.

Відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відносяться до малозначних справ.

Враховуючи, що ціна позову складає 91 759 грн, дана справа є малозначною, а тому касаційному оскарженню відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 369, 374 ч.1 п.2; 376 ч. 1 п.п. 3, 4; 381; 382 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 квітня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 35 954 гривні, моральну шкоду в розмірі 2 000 гривень та судові витрати в сумі 5 523 гривні 96 копійок.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Брокенергія», приватного підприємства «Базис», ОСОБА_3 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 948 гривень 85 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст складено 12 липня 2019 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: О.І. Собина

С.Г. Хвостик