Справа № 569/8356/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2019 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Михайленко О.С.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визнання права власності та зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні автомобілем,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , просить визнати за нею право власності на автомобіль «Chevrolet Takuma», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 та зобов`язати відповідачів не чинити їй перешкоди у користуванні її автомобілем.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 28 січня 2014 року між нею та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу авто, відповідно до якого їй було передано у власність автомобіль «Chevrolet Takuma», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 . Вказаний автомобіль вона зареєструвала на своє ім`я. 08 травня 2015 року вказаний автомобіль було вилучено на підставі ухвали про тимчасовий доступ до речей та документів слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 17 квітня 2015 року в межах кримінального провадження №0005529, зареєстрованого в ЄРДР 07.11.2014 року за заявою відповідача ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. Згідно матеріалів досудового розслідування, 01 серпня 2006 року ОСОБА_2 видав на користь свого зятя ОСОБА_6 генеральне доручення щодо розпорядження спірним автомобілем строком на п`ятдесят років з правом передоручення. ОСОБА_6 обтяжив спірне майно кредитними зобов`язаннями перед ОСОБА_7 , у зв`язку з чим передав останньому автомобіль та документи на нього, з видачею доручення, після чого останній діючи як кредитор провів відчуження спірного майна на користь ОСОБА_5 . Вважає, що вона є добросовісним набувачем, натомість її право власності є порушеним особами, які його не визнають та може бути порушеним у майбутньому.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 вересня 2018 року, справу №565/8356/15-ц розподілено судді Гордійчук І.О.

Ухвалою суду від 06 вересня 2018 року позовну заяву було прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження.

21 вересня 2018 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив, в якому вказав, що позов не визнає, просив у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки права позивача відповідачами жодним чином не порушені, адже право власності на спірний автомобіль зареєстроване саме за позивачем ОСОБА_4 , а тому відсутні підстави визнавати за позивачем знову право власності на дане майно. Крім того вказав, що вважає безпідставною позовну вимогу про зобов`язання відповідачів не чинити їй перешкоди у користуванні її автомобілем, оскільки відповідачі жодним чином не чинять їй перешкод, а автомобіль було вилучено у ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0005529 від 07 листопада 2014 року на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду. Разом тим зауважив, що автомобіль «Chevrolet Takuma», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 незаконно вибув з його власності поза його волею, у зв`язку з чим він звертався до суду за захистом свого порушеного права і на даний час цивільна справа №686/10154/15-ц за його позовом до ТОВ «СТОА-АВОТОРГ-Сервіс», ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про визнання договору комісії недійсним, визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності та витребування майна перебуває на розгляді у Верховному суді за його касаційною скаргою.

Відповідач ОСОБА_5 відзиву на позов до суду не подала.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі, з підстав наведених у позові, просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_5 в судові засідання не з`явилися, повідомлялися судом належним чином про дату та час судового засідання, причини неявки суду не повідомили.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, наведені в заявах по суті справи, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив такі фактичні обставини справи.

На підставі договору купівлі-продажу від 29 грудня 2005 року та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 від 30 грудня 2005 року ОСОБА_2 набув право власності на автомобіль марки "Chevrolet Tacuma", 2004 року випуску, р.н. НОМЕР_4 .

01 серпня 2006 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 було укладено договір доручення в письмовій формі у вигляді нотаріально посвідченої довіреності, за якою ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_6 , ОСОБА_8 (кожний вправі діяти самостійно, незалежно один від одного) бути його представником з питань експлуатації та (або) розпорядження належного йому автомобіля марки "Chevrolet Tacuma", 2004 року випуску, р.н. НОМЕР_4 .

21 травня 2013 року автомобіль марки "Chevrolet Tacuma", 2004 року випуску, р.н. НОМЕР_4 був знятий з реєстраційного обліку в органах МРЕВ з метою подальшої реалізації. Вказані дії були проведені відділом РЕР ДАІ з обслуговування м. Рівне Рівненського та Здолбунівського районів на підставі заяви №17972721 від 21 травня 2013 року, поданою від імені ОСОБА_2 (власника автомобіля) його довіреною особою ОСОБА_6 , який діяв на підставі вищевказаної довіреності від 01 серпня 2006 року.

16 серпня 2013 року ТзОВ "СТОА-АВТОТОРГСЕРВІС" було видано довідку-рахунок серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_5 , якою посвідчено продаж і видачу їй автомобіля марки "Chevrolet Tacuma", 2004 року випуску, р.н. НОМЕР_4 .

05 вересня 2013 року право власності на спірний автомобіль було зареєстровано за ОСОБА_5 та змінено реєстраційний номер автомобіля на НОМЕР_1 .

28 січня 2014 року спірний автомобіль знову було знято з обліку для реалізації і того ж дня відчужено ОСОБА_4 на підставі довідки-рахунку від 28 січня 2014 року виданої ТОВ "МВП Груп".

08 травня 2015 року вказаний автомобіль було вилучено у позивача на підставі ухвали про тимчасовий доступ до речей та документів слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 17 квітня 2015 року в межах кримінального провадження №0005529, та поміщено у внутрішній двір Хмельницького МВ УМВС України в Хмельницькій області з метою зберігання як речового доказу та подальшого вирішення кримінального провадження.

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, оскільки вважає, що діями відповідачів порушено її майнові права, як власника транспортного засобу і вона має право в порядку ст.392 ЦК України визнати за собою право власності на даний автомобіль, а також зобов`язати відповідачів не чинити їй перешкод у користуванні ним.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ст.392 ЦК України, в ласник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, судом встановлено, що єдиним власником автомобіля «Chevrolet Takuma», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 є позивач ОСОБА_4 Набуття нею права власності на вказаний автомобіль у незаконний спосіб судом не встановлено.

Тому, позовна вимога в частині визнання за ОСОБА_4 права власності на автомобіль задоволенню не підлягає, оскільки транспортний засіб «Chevrolet Takuma», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 зареєстрований саме за позивачем, що свідчить про відсутність порушеного права.

Також слід відмовити у позові в частині зобов`язання відповідачів не чинити перешкоди у користуванні автомобілем, оскільки всупереч ст.81 ЦПК України, позивач не довела суду яким чином ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перешкоджають їй користуватися її транспортним засобом.

На підставі ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визнання права власності та зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні автомобілем відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський Рівненської області (пп.15.5 п.15 ч.1Перехідні положення ЦПК України у редакціїЗакону № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Позивач ОСОБА_4 , адреса проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач ОСОБА_5 , адреса проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Повний текст судового рішення складено 05 липня 2019 року.

Суддя І.О.Гордійчук