Справа № 308/4874/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 жовтня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Джуги С.Д., Куштана Б.П.,

за участі секретаря Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 13 травня 2019 року (головуючий суддя Лемак О.В.) щодо забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПрАТ «Закарпаттяобленерго», у якому просив зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні належним йому нерухомим майном незавершеним будівництвом блоку інженерних споруд літ. АА, що знаходиться АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу трансформаторної підстанції за межі даного нерухомого майна за рахунок відповідача та перенесення її в інше місце.

06.05.2019 ОСОБА_1 подав до місцевого суду заяву про забезпечення позову, в якій позивач просив заборонити відповідачу розробляти технічну та іншу документацію, здійснювати проведення відповідних робіт та експлуатацію трансформаторної підстанції, розташованої у м. Ужгороді, вул АДРЕСА_1 Слов`янська набережна) № АДРЕСА_1 , з метою подальшого підключення суб`єктів господарювання або фізичних осіб (нових споживачів електричної енергії), що планують використовувати електричну енергію для власних потреб.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 13.05.2019 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Вжито заходи забезпечення позову, шляхом заборони ПрАТ «Закарпаттяобленерго» розробляти технічну та іншу документацію, здійснювати проведення відповідних робіт та експлуатацію трансформаторної підстанції, розташованої у м. Ужгороді, вул АДРЕСА_1 (Слов`янська набережна) № АДРЕСА_1 , з метою подальшого підключення суб`єктів господарювання або фізичних осіб (нових споживачів електричної енергії), що планують використовувати електричну енергію для власних потреб.

На дану ухвалу ПрАТ «Закарпаттяобленерго» подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу місцевого суду скасувати та у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що вжиті заходи забезпечення позову не є співмірними із заявленими позивачем вимогами; позивачем не наведено обґрунтування, яким чином невжиття таких заходів забезпечення позову (заборона розробляти технічну та іншу документацію, здійснювати проведення відповідних робіт та експлуатацію трансформаторної підстанції) утруднить чи перешкодить виконанню можливого рішення суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 (щодо демонтажу трансформаторної підстанції та перенесення її в інше місце); відсутні підстави та необхідність вжиття обраних позивачем заходів забезпечення позову; необґрунтованими є посилання позивача, що під`єднання нових споживачів здійснюється до підстанції, оскільки приєднання споживачів здійснюється до відповідних електроустановок (зокрема, кабельних чи повітряних), а трансформаторна підстанція призначена для перетворення електричної енергії, а безпосередньо від підстанцій споживачі електричною енергією не живляться.

Заслухавши осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Забезпечення позову необхідне у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Ураховуючи особливості мети забезпечення позову, суд розглядає заяву про забезпечення позову у день її надходження, копія ухвали про забезпечення позову надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення. Така ухвала суду виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Крім того, навіть оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи (стаття 153 ЦПК України).

Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду і вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно пункту 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що у травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПрАТ «Закарпаттяобленерго», у якому просив зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні належним йому нерухомим майном незавершеним будівництвом блоку інженерних споруд літ. АА, що знаходиться АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу трансформаторної підстанції за межі даного нерухомого майна за рахунок відповідача та перенесення її в інше місце.

06.05.2019 ОСОБА_1 подав до місцевого суду заяву про забезпечення позову, в якій позивач просив заборонити відповідачу розробляти технічну та іншу документацію, здійснювати проведення відповідних робіт та експлуатацію трансформаторної підстанції, розташованої у м. Ужгороді, вул АДРЕСА_1 Слов`янська набережна) № АДРЕСА_1 , з метою подальшого підключення суб`єктів господарювання або фізичних осіб (нових споживачів електричної енергії), що планують використовувати електричну енергію для власних потреб.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач вказував на те, що в разі підключення споживачів до спірної трансформаторної підстанції, та у випадку постановлення рішення на користь позивача, у подальшому для виконання такого рішення треба буде значні зусилля, час та витрати, а третім особам можуть бути заподіяні збитки.

Згідно роз`яснень п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Колегія суддів, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, вважає, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, не є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

ОСОБА_1 не навів достатнього обґрунтування, що невжиття обраного ним виду забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Щодо такого заходу забезпечення позову, як заборона відповідачу розробляти технічну та іншу документацію (з метою подальшого підключення суб`єктів господарювання або фізичних осіб (нових споживачів електричної енергії), що планують використовувати електричну енергію для власних потреб) то такий не відповідає заявленим позовним вимогам.

Стосовно такого заходу забезпечення позову, як заборона здійснювати проведення відповідних робіт та експлуатацію трансформаторної підстанції (з метою подальшого підключення суб`єктів господарювання або фізичних осіб (нових споживачів електричної енергії), що планують використовувати електричну енергію для власних потреб) слід вказати наступне.

Вчинення дій із проведення відповідних робіт та експлуатації трансформаторної підстанції не утруднює та не перешкоджає виконанню можливого рішення суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про демонтаж трансформаторної підстанції та перенесення її в інше місце за рахунок відповідача.

Крім цього, як роз`яснено у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Основним видом діяльності відповідача є розподілення електричної енергії, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 54).

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи передачі та оператори систем розподілу не мають права відмовити в приєднанні електроустановок замовника до системи передачі або системи розподілу за умови дотримання замовником кодексу системи передачі та кодексу систем розподілу.

Порядок приєднання до електричних мереж оператора системи передачі та операторів систем розподілу визначається кодексом системи передачі та кодексом систем розподілу і має бути прозорим, забезпечувати ефективне та недискримінаційне приєднання до системи передачі та систем розподілу. Порядок приєднання має визначати, у тому числі, процедурні питання, умови приєднання, типові форми договорів про приєднання (ч. 4 ст. 21 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Відповідно до ч. 5 ст. 21 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи розподілу надає послугу із стандартного приєднання відповідно до умов договору про приєднання, а саме готує технічне завдання на проектування, забезпечує розроблення та узгодження з іншими заінтересованими сторонами проектної документації на будівництво, реконструкцію та/або технічне переоснащення електричних мереж зовнішнього електрозабезпечення електроустановок замовника (до точки приєднання електроустановок замовника), здійснює заходи щодо відведення земельних ділянок для розміщення об`єктів електроенергетики, забезпечує виконання будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт, а також здійснює первинне підключення об`єкта замовника у строки, визначені кодексом системи розподілу.

Враховуючи наведене, вжиті заходи (заборона розробляти технічну та іншу документацію, здійснювати проведення відповідних робіт та експлуатацію трансформаторної підстанції), перешкоджають господарській діяльності відповідача, який здійснює таку діяльність (готує технічне завдання на проектування, забезпечує розроблення та узгодження з іншими заінтересованими сторонами проектної документації на будівництво, реконструкцію та/або технічне переоснащення електричних мереж зовнішнього електрозабезпечення електроустановок замовника, забезпечує виконання будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт, а також здійснює первинне підключення об`єкта замовника).

Вжиття заходів забезпечення позову не може бути використано як спосіб примусити відповідача діяти певним чином під загрозою заподіяння збитків.

Враховуючи обсяг заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що заходи забезпечення позову, які просив вжити позивач не є співмірними із заявленими позивачами вимогами. Тобто, вид забезпечення позову, який просять застосувати позивачі, не відповідає позовними вимогами.

ОСОБА_1 не навів достатнього обґрунтування, що невжиття обраного позивачем виду забезпечення позову, може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

За таких обставин, судова колегія вважає, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про задоволення обраного позивачем виду забезпечення позову.

При поданні апеляційної скарги відповідачем було сплачено судовий збір в сумі 1921 грн. (а.с. 47), які на користь апелянта слід стягнути з позивача.

Щодо витрат на правову допомогу колегія зазначає наступне.

ПрАТ «Закарпаттяобленерго» було укладено договір про надання правової допомоги із «Професійним адвокатським об`єднанням «Консенсус». Апеляційному суду було надано заяву про розподіл судових витрат, в якій ставиться вимога стягнути з позивача на користь відповідача 5000 грн. витрат на професійн6уи правничу допомогу.

Представник позивача проти стягнення витрат на правничу допомогу - заперечив.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

-розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

-розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

-складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

-часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

-обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

-ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Апеляційний суд, вирішуючи питання витрат відповідача на професійну правничу допомогу професійного адвокатського об`єднання «Консенсус» на суму 5000 грн., дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи додаток № 88 від 28.05.2019 до договору про надання правової допомоги № 38 від 30.01.2018 р., платіжне доручення № 7490 від 05.07.2019, рахунок № 82 від 02.07.2019 не можуть слугувати безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в указаному розмірі.

Так, до Заяви про розподіл судових витрат додано Звіт щодо виконання доручення клієнта, відповідно до якого на підготовку апеляційної скарги витрачено 5 год., та 2,5 год. витрачено на підготовку заяви про розподіл судових витрат, а у виконанні завдання було задіяно два адвокати.

Виходячи з положень ч.ч.4,5 ст. 137 ЦПК України, враховуючи критерій реальності адвокатських послуг, їх необхідності, розумності їх розміру, та виходячи з конкретних обставин справи та предмету апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що з позивача на користь апелянта у відшкодування витрат на правничу допомогу слід стягнути 500 грн.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 13 травня 2019 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» (89412, Ужгородський р-н. с. Оноківці, вул. Головна, буд 57, код ЄДРПОУ 00131529) 1921 грн. сплаченого судового збору та 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 жовтня 2019 року.

Головуюча:

Судді: