Провадження № 22-ц/4808/1369/19
Головуючий у 1 інстанції Хоминець М. М.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів Фединяка В.Д., Девляшевського В.А.,

секретаря Капущак С.В.,

з участю ОСОБА_1 , приватного виконавця Витвицького В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького Володимира Васильовича за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23 вересня 2019 року під головуванням судді Хоминець М.М. у м. Івано-Франківськ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В.В.

Скаргу мотивував тим, що заочним рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 31 січня 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованість у розмірі 464 314,08 грн. на виконання якого видано виконавчий лист №344/10759/13-ц від 13.07.2017 та винесено постанови приватного виконавця про арешт майна боржника від 26.07.2019.

Даний виконавчий лист пред`явлено до виконання приватному виконавцю Витвицькому В.В. та відкрито виконавче провадження № 58365603 від 12.02.2019.

Проте боржник зазначає, що постанову про відкриття виконавчого провадження він не отримував, а отже був позбавлений права отримати повну інформацію про хід виконавчого провадження, про дії приватного виконавця та про можливість добровільного виконання рішення.

Крім того, скаржник зазначає, що у квітні 2019 року довідався про те, що приватним виконавцем заблоковано рахунок відкритий скаржником у ПАТ «Ідея Банк» для отримання пенсії по інвалідності.

Усні та письмові заяви з приводу незаконності дій приватного виконавця щодо блокування вказаного рахунку були безрезультатними.

Станом на дату винесення приватним виконавцем оскаржених постанов про арешт майна боржника стягувач припинив свою діяльність з закриттям відповідних рахунків.

За таких обставин виконавче провадження підлягає закриттю.

Просив визнати дії приватного виконавця Витвицького В.В. щодо винесення постанов про арешт майна боржника неправомірними та внести запис про скасування арешту у відповідному державному реєстрі.

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23 вересня 2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Витвицького В.В. відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку мотивував тим, що суд в мотивувальній частині рішення вказав, що боржник належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, оскільки на його адресу виконавець рекомендованим листом відправив постанову про відкриття виконавчого провадження.

Проте, суд не дослідив належним чином докази у справі та дійшов до такого висновку передчасно. ОСОБА_1 вказував в скарзі та вказує в апеляційній скарзі, що такої постанови приватного виконавця, а також жодних супровідних листів щодо відкриття виконавчого провадження він не отримував.

Крім того, виконавцем не надано суду першої інстанції копії поштового повідомлення про вручення боржнику відправлення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Оскаржені постанови приватного виконавця Витвицького В.В. про накладення арешту на частки учасника Товариств з обмеженою відповідальністю прийняті 26 липня 2019 року, у той час, коли фактично стягувача в особі ПАТ «БрокБізнесБанк» не існувало і така юридична особа була припинена.

Зокрема, згідно повідомлення на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб України з 10 червня 2019 року банк є офіційно припиненою юридичною особою.

Оскаржені постанови порушують права інших учасників товариств, на часку у яких накладено арешт, оскільки унеможливлює розпорядження, у тому числі продаж учасниками 100% часток у відповідних товариствах на вимогу інвестора.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Витвицького В.В.

Витвицький В.В. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів скарги заперечив та вказав, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог законодавства та скасуванню не підлягає.

У відзиві ОСОБА_2 вказав, що 12.02.2019 до нього надійшла заява № 273 від представника ПАТ «Брокбізнесбанк» про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області 13.07.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» 464314,08 грн. заборгованості за кредитним договором.

Ним 12.02.2019 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58365603, яку направлено боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Тобто про початок примусового виконання рішення скаржник був належним чином повідомлений. Однак, всупереч ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» ОСОБА_1 не виконав рішення суду, не надав декларацію про доходи та майно, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою МЮУ, не повідомив виконавцю про зміну відомостей, не з`явився своєчасно на вимогу виконавця, не надав пояснення за фактами невиконання рішення.

Відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» він звертався до Товариств з обмеженою відповідальністю, у яких боржник має частку, щодо розрахунку вартості його частки, однак такі документи не були надані. Вартість часток станом на сьогодні не визначено, а накладення арешту на частки вчинено з метою забезпечення повного виконання рішення суду. Крім того, твердження скаржника щодо припинення ПАТ «Брокбізнесбанк» як юридичної особи є помилковим, оскільки такої інформації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань немає.

Просить відмовити у задоволенні скарги.

Вислухавши суддю-доповідача,пояснення апелянта, який доводи апеляційної скарги підтримав, пояснення ОСОБА_2 , який заперечив апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В.В. знаходиться виконавчий лист № 344/10759/13-ц від 13.07.2017, виданий Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області на підставі рішення суду від 31.01.2017 р., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» 464 314,08 грн заборгованості за кредитним договором.

Постановою приватного виконавця від 12.02.2019 відкрито виконавче провадження № 58365603 за виконавчим листом.

Виконавцем 12.02.2019 направлено ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення постанову про відкриття виконавчого провадження, декларацію про доходи та майно боржника фізичної особи, права та обов`язки, виклик приватного виконавця та постанову про стягнення з боржника основної винагороди.

Відповідно до постанов приватного виконавця Витвицького В.В. від 26.07.2019 накладено арешт на частки ОСОБА_1 у наступних товариствах: ТзОВ «Торгово-розважальний комплекс «Вікторія», ТзОВ «Правнича компанія «Правозахист», ТзОВ «Лімницяземінвест», ТзОВ «Сонце Прикарпаття Груп», ТзОВ «Сонце Прикарпаття», ТзОВ «Вест Вінд ІФ», ТзОВ «Вітер Прикарпаття ІФ», ТзОВ «Сонце Тисмениці», ТзОВ «Солар ІФ ЛТД», ТзОВ «Карпатіан Віндс», ТзОВ «Екоенергопродукт», ТзОВ «Солар Енерджі ІФКАР», ТзОВ «Інфініті Вінд», ТзОВ «Вітер Прикарпаття», ТзОВ «Солар Енерджі ІФ», ТзОВ «Сонце Галичини Груп», ТзОВ «Сонце Підгір`я», ТзОВ «Сонце Підбережжя», ТзОВ «Комфорт Рогатинщини», ТзОВ «Сонце Рогатинщини», ТзОВ «Прикарпатрибгосп», ТзОВ «Солар Енерджі Дуброва», у межах суми стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 512 552,56 грн (т.2 а.с. 102, 105-107).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно п.6 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» звернення стягнення на частку учасника товариства здійснюється на виконання виконавчого документа про стягнення з учасника грошових коштів або на підставі виконавчого документа про звернення стягнення на частку майнового поручителя, яка передана у заставу в забезпечення зобов`язання іншої особи.

Виконавець повідомляє товариство про намір звернути стягнення на частку учасника товариства (боржника) та надсилає постанову про накладення арешту на частку. Товариство повинне протягом 30 днів з дня одержання такого повідомлення надати відомості, необхідні для розрахунку вартості частки боржника відповідно до частини четвертої цієї статті.

З дня одержання повідомлення, передбаченого частиною другою цієї статті, товариство зобов`язане надавати виконавцю та боржнику доступ до документів фінансової звітності, інших документів, необхідних для визначення вартості частки боржника. Протягом 15 днів з дня закінчення строку, визначеного частиною другою цієї статті, виконавець здійснює розрахунок вартості частки боржника відповідно до частини восьмої статті 24 цього Закону станом на день, що передував накладенню арешту на частку.

Виконавець пропонує іншим учасникам товариства (крім тих, які письмово відмовилися від свого переважного права щодо частки) придбати частку відповідно до статті 20 цього Закону.

Товариства з обмеженою відповідальністю, частку в яких має скаржник, не надали необхідних відомостей для визначення вартості часток боржника, тому вартість часток на даний час виконавцем не розрахована.

В матеріалах справи міститься викопіювання з сайту Фонду гарантування вкладів фізичних осіб України, щодо того, що ПАТ «БрокБізнесБанк» припиняє діяльність та передачу документів для державної реєстрації припинення банку як юридичної особи ( т.2 а.с. 108).

На день винесення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи був відсутній і внесений до реєстру лише 15 жовтня 2019 року.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання постанов приватного виконавця про арешт майна незаконними, оскільки дані постанови прийняті виконавцем 26 липня 2019 року, тобто до моменту внесення відомостей про остаточну ліквідацію компанії як юридичної особи ПАТ «БрокБізнесБанк» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Посилання апелянта на те, що виконавець зобов`язаний зупинити або закрити виконавче провадження у зв`язку із ліквідацією стягувача є безпідставним з огляду на наступне.

Згідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 закону «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

До такого висновку прийшов також Верховний Суд України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15.

Колегія суддів приходить до висновку, що відсутність у матеріалах справи відомостей про правонаступника стягувача не дає підстав визнавати постанови приватного виконавця Витвицького В.В. щодо накладення арешту на частки у товариствах ОСОБА_1 незаконними. Крім того, в засіданні апеляційного суду приватний виконавець Витвицький В.В. надав відомості про те, що він звернувся до суду із поданням про заміну сторони у виконавчому провадженні на правонаступника і така заява знаходиться на розгляді в суді першої інстанції.

Апеляційний суд приходить до переконання, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують її законності та обґрунтованості. Підстав для її скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31 жовтня 2019 року.

Судді: І.В. Бойчук

В.Д. Фединяк

В.А. Девляшевський