РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2019 року м. Рівне

Справа № 569/17114/18

Провадження № 22-ц/4815/893/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання Пиляй І.С.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус",

за участю представника позивача

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області в складі судді Гордійчук І.О. від 12 квітня 2019 року, проголошене в 12 год. 28 хв. в м. Рівне, дата складання повного судового рішення - 16 квітня 2019 року,

в с т а н о в и в:

14 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ТзДВ "СТзДВ "Глобус" про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП.

Позовні вимоги мотивує тим, що 4.04.2018 року стався страховий випадок - пошкодження в ДТП автомобіля марки "Volvo S40", номерний знак НОМЕР_1 , за участі автомобіля марки "ЗАЗ СЕНС", номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 В зв`язку з пошкодженням автомобіля "Volvo S40", номерний знак НОМЕР_1 , йому було завдано матеріальну шкоду.

Згідно спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду - "Європротокол" від 4.04.2018 року винним в даній ДТП є водій ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована згідно страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту АК/6611496 ТзДВ "СТзДВ "Глобус".

Зазначає, що ним було повідомлено про подію ТзДВ "СТзДВ "Глобус" та подано заяву про виплату страхового відшкодування. Однак, листом № ЦВ-ЦВ-5979/4 від 14.08.2018 року ТзДВ "СТзДВ "Глобус" повідомило про прийняття рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування у зв`язку із відсутністю вини в скоєнні ДТП водія транспортного засобу "ЗАЗ СЕНС", номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2

Відповідно до звіту про оцінку №456Е від 23.08.2018 року вартість відновлювального ремонту автомобіля "Volvo S40", номерний знак НОМЕР_1 , в результат його пошкодження при ДТП з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля становить 18129,87 грн.

Просив стягнути на свою користь з ОСОБА_2 франшизу в сумі 1000 грн., а з ТзДВ "СТзДВ "Глобус" страхове відшкодування в розмірі 17129,87 грн., витрати на оцінку збитку в сумі 1450 грн., пеню в сумі 947,78 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. та судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 12 квітня 2019 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТзДВ "СТзДВ "Глобус" про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП закрито в частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 франшизи в розмірі 1000 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12 квітня 2019 року стягнуто з ТзДВ "СТзДВ "Глобус" на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 17129 грн. 87 коп., витрати на оцінку збитку в розмірі 1450 грн., пеню в розмірі 947 грн.78 коп., а всього 19527 грн. 65 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення мотивоване тим, що учасники ДТП, яка сталася 4.04.2018 року, скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та у відповідному протоколі, який був наданий позивачем до ТзДВ "СТзДВ "Глобус", погодили обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ТзДВ "СТзДВ "Глобус" покликається на незаконність та необґрунтованість рішення суду через неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, не відповідність висновків суду дійсним обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Зазначає, що згідно законодавства України, якщо учасники ДТП скористалися правом оформити ДТП шляхом складання повідомлення про ДТП (Європротоколу), страховик на підставі аналізу інформації, яка знаходиться в повідомленні ДТП (Європротоколі), заяві на виплату страхового відшкодування та доданих поясненнях учасників ДТП, наданих на вимогу страховика, з`ясовує обставини настання ДТП та приймає рішення про визнання чи не визнання події страховою.

ТзДВ "СТзДВ "Глобус" розглянувши матеріали страхової справи, для об`єктивного встановлення всіх обставин настання страхового випадку, звернулося до аварійного комісара ОСОБА_3 , який проаналізувавши фотографії з місця ДТП, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), пояснення водіїв щодо механізму даної ДТП, дійшов висновку, що в зазначеній дорожньо-транспортній пригоді винен водій автомобіля марки "Volvo S40", номерний знак НОМЕР_1 , який порушив п.п. 2.3.б), 10.3, 10.5 ПДР України.

Звертає увагу, що згідно п. 32.1. ст. 32 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.

ТзДВ "СТзДВ "Глобус" доводить про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування, оскільки цивільно-правова відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу ОСОБА_2 не виникає.

Також, ТзДВ "СТзДВ "Глобус" немає жодного обов`язку перед ОСОБА_1 по компенсуванню витрат на оцінку збитку в розмірі 1 450 грн. та по виплаті пені в розмірі 947,78 грн., так як подія не є страховою.

Вважає, що звіт про оцінку №456Е від 23.08.2018 року взагалі не може бути прийнятий до уваги, оскільки його було складено з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 року.

Крім того, сума стягнутого судом гонорару адвоката в розмірі 5000 грн. є значно завищеною.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_4 до ТзДВ " СТзДВ Глобус" відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу не поданий.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», ЦК України та іншими законодавчими актами.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності зазначений Закон визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Згідно зі ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

При цьому Розділом ІІІ Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено порядок здійснення страхового відшкодування на території України.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" та Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395.

Судом встановлено, що 4.04.2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "Volvo S40", номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки "ЗАЗ СЕНС" номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2

В наслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, належному позивачу, автомобілю марки "Volvo S840", номерний знак НОМЕР_1 , були завдані механічні пошкодження.

Водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було складено спільне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) від 4.04.2018 року, згідно якого винним в даній ДТП визнав себе ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого застраховано у ТзДВ "СТзДВ "Глобус" згідно страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту серії АК №006611496.

5.04.2018 року ОСОБА_1 подав до ТзДВ "СТзДВ "Глобус" повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Також, позивач звернувся до ТзДВ "СТзДВ "Глобус" із заявою про виплату страхового відшкодування.

Однак, листом від 14.08.2018 року ТзДВ "СТзДВ "Глобус" повідомило ОСОБА_1 про відмову у виплаті страхового відшкодування в зв`язку з відсутністю вини в скоєнні ДТП водія транспортного засобу марки "ЗАЗ СЕНС", д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 .

Згідно пункту 36.2. статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до пункту 33.2 статті 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

Отже, для отримання страхової виплати за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не можуть бути єдиними доказами вини особи, зокрема, у завданні шкоди майну потерпілого.

До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.06.2018 року у справі №308/3162/15-ц.

У примітці до статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники ДТП скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону.

Свою відмову у виплаті позивачу страхового відшкодування ТзДВ "СТзДВ "Глобус" обґрунтовує рапортом аварійного комісара ОСОБА_3 від 8.08.2018 року, згідно якого ним було проведено страхове розслідування за фактом звернення ОСОБА_1 до з приводу пошкодження ТзДВ "СТзДВ "Глобус" з приводу пошкодження внаслідок ДТП його автомобіля марки "Volvo S40", номерний знак НОМЕР_1 .

Із вказаного рапорту вбачається, що проаналізувавши фотографії з місця ДТП, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол), пояснення водіїв щодо механізму даної ДТП, аварійний комісар дійшов висновку, що в зазначеній дорожньо-транспортній пригоді винен водій автомобіля марки "Volvo S40", номерний знак НОМЕР_1 , який порушив п.п. 2.3.б), 10.3, 10.5 ПДР України.

Відповідно до п.2 Типового положення "Про організацію діяльності аварійних комісарів", затвердженого постановою КМУ від 5.01.1998 року N8 аварійний комісар - особа, яка з`ясовує причини настання страхового випадку та визначає розмір збитків і відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Нацкомфінпослуг.

Пунктом 21 Типового положення передбачено, що у разі потреби аварійний комісар складає рапорт, в якому докладно описує обставини та причини настання страхового випадку.

Згідно пункту 34.4. статті 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

З аналізу вказаних правових норм можна дійти висновку, що до компетенції аварійного комісара відноситься визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Встановлення аварійним комісаром вини особи у вчиненні ДТП законом не передбачено, а тому покликання відповідача на рапорт аварійного комісара ОСОБА_3 від 8.08.2018 року є безпідставними.

Крім того, статтею 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено вичерпний перелік підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), зокрема: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, відмова ТзДВ "СТзДВ "Глобус" у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю вини в скоєнні ДТП водія транспортного засобу "ЗАЗ СЕНС", дн.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 є необґрунтованою, оскільки стаття 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" такої підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування не містить.

За наведеного, зазначена вище дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля марки "Volvo S40", номерний знак НОМЕР_1 , є страховим випадком і ТзДВ "СТзДВ "Глобус" зобов`язане сплатити третій особі - потерпілому ОСОБА_1 страхове відшкодування відповідно до умов страхування, а посилання в апеляційній скарзі відповідачем на норми пункту 32.1 статті 32 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є безпідставним.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження 14-176цс18).

Страхова компанія не надала доказів законності та обґрунтованості відмови у виплаті позивачу страхового відшкодування, розмір якого не перевищує ліміт відповідальності відповідача.

Статтями 12, 13, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦК України обставини по справі, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Тобто, обов`язок доведення розміру шкоди лежить саме на позивачеві.

Як свідчать матеріали справи оцінка вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу марки "Volvo S40" ТзДВ "СТзДВ "Глобус" не зроблена, у виплаті страхового відшкодування страховою компанією відмовлено.

Встановлено, що після отримання відмови страховика у виплаті страхового відшкодування позивачем було замовлено оцінку належного йому автомобіля у ПП "Експерт-Сервіс-Альфа".

Згідно звіту про оцінку №456Е від 23.08.2018 року, складеного оцінювачем ОСОБА_6 , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки "Volvo S40", номерний знак НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при ДТП 18129,87 грн.

На підтвердження розміру заявлених вимог матеріальної шкоди у розмірі 17129,87 грн., позивачем подано суду звіт про оцінку №456Е від 23.08.2018 року, складений ПП «Експерт - Сервіс - Альфа» (за дорученням оцінювачем ОСОБА_6 ) без огляду об`єкту оцінки, на підставі наданих страховою компанією письмових документів, в т.ч. акту огляду пошкодженого транспортного засобу від 5.04.2018 року.

Вказаний акт був складений представником ТзДВ "СТзДВ "Глобус" ОСОБА_7 в присутності ОСОБА_1 , в якому зафіксовані пошкодження автомобіля марки "Volvo S40" під час ДТП.

Калькуляція відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача проведена оцінювачем на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів та за допомогою програмного продукту «Аудатекс», рекомендованого Міністерством юстиції України для проведення автотоварознавчих досліджень.

Вказана в калькуляції відновлювального ремонту вартість ремонтно-відновлювальних робіт та запасних частин, відповідає переліку пошкоджень, визначених в акті огляду пошкодженого транспортного засобу від 5.04.2018 року, а вартість відновлювального ремонту у звіті оцінювачем визначена з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля.

За наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що розрахунок розміру завданого власнику ТЗ матеріального збитку, за пошкоджений автомобіль марки "Volvo S40", реєстраційний номер НОМЕР_1 був виконаний оцінювачем ОСОБА_6 відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів згідно з чинним законодавством України, на підставі наданих відповідачем доказів та не суперечить іншим матеріалам справи.

Отже, позивач надав суду докази щодо розміру завданої майнової шкоди, які не спростовано відповідачем, і сумнівів у достовірності наданих доказів не виникає.

Доводи скарги про те, що звіт про оцінку № 456Е від 23.08.2018 року не може бути належним та допустимим доказом вартості відновлювального ремонту, належного позивачу, автомобіля, оскільки він складений з порушенням вимог Методики є безпідставними, оскільки сам по собі факт не проведення оцінювачем огляду пошкодженого автомобіля не є підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування шкоди.

Статтею 20 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Згідно зі статтею 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

За несвоєчасну виплату страхового відшкодування страховик має сплатити, на вимогу страхувальника (чи вигодонабувача), пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла за період прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення (п.36.5 ст. 36 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Ураховуючи наведене, висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення виплати страхового відшкодування за 53 дні (з 23 липня по 14 вересня 2018 року) є обґрунтованим, а тому і в цій частині рішення суду першої інстанції також відповідає закону.

За положеннями частини другої статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Звіт про оцінку № 456Е від 23.08.2018 року виконаний аварійним комісаром, оцінювачем ОСОБА_6 , а тому понесені витрати по оплаті цієї оцінки є витратами позивача, пов`язаними з відновленням його порушеного права та підлягають відшкодуванню відповідачем.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, встановивши, що дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої було пошкоджено автомобіль позивача, сталася з вини водія ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ТзДВ "СТзДВ "Глобус", дійшов правильного висновку щодо покладення на страховика обов`язку з відшкодування власнику пошкодженого автомобіля ОСОБА_1 завданої шкоди за відрахуванням розміру франшизи у межах ліміту страхової суми.

Про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат заявлено у позовній заяві, а їх розмір, зокрема розмір наданої правової допомоги адвокатом підтверджено документально, тому суд дійшов обґрунтованого висновку про їх стягнення з відповідача в силу задоволення позову.

Відповідно до ч.1 та ч.13 ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені по оплаті судового збору при подачі позову та апеляційної скарги підлягають розподілу між сторонами пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, в зв`язку з відмовою відповідачу у задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення в силі понесені судові витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 1057,2 грн. віднести на рахунок ТзДВ "СТзДВ "Глобус".

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 квітня 2019 року залишити без змін.

Понесені Товариством з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" судові витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 1057 грн. 20 коп. віднести за його рахунок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 3 липня 2019 року.

Судді: Бондаренко Н.В.

Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.