Ухвала

3 липня 2019 року

м. Київ

справа № 758/9355/16-ц

провадження № 61-18051св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Калараша А. А. (суддя-доповідач), Лесько А. О., Штелик С. П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь»,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 27 лютого2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 26 квітня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до районного суду із позовом, в якому просить визнати припиненою поруку, що виникла з договору поруки від 31 січня 2012 року № 5988-45.1-12-5, який укладеним між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ПАТ «Банк «Київська Русь». Свої вимоги мотивує тим, що 16 липня 2008 року між Акціонерним банком «Київська Русь» та громадянином ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір № 29636-45.3-08-2Ю, згідно якого ОСОБА_2 було надано кредит в розмірі 71 693,00 доларів США строком з 16 липня 2008 року по 16 липня 2020 року зі сплатою 15,5 відсотків річних. В забезпечення даного договору між Акціонерним банком «Київська Русь» та позивачем ОСОБА_1 було укладено Договір поруки № 5988-45.1-12-5 від 31 січня 2012 року. 06 березня 2015 року Вишгородським районним судом Київської області було розглянуто цивільну справу за позовом ПАТ «Банк «Київська Русь» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки з ухваленням рішення про задоволення позову та стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ заборгованості за вказаним кредитним договором від 16.07.2008 року в розмірі 84 846,14 дол. США, що станом на 26.06.2014 року еквівалентно 1 008 134, 95 грн. Внаслідок даного ухваленого судового рішення фактично збільшилась відповідальність поручителя ОСОБА_1 без його згоди, оскільки змінено порядок та строки основного зобов`язання. Сторони (боржник і поручитель) первинно взяли на себе зобов`язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 16 липня 2020 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів. Дострокове стягнення з відповідачів усієї суми заборгованості рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 06.03.2015 р. змінило умови договору поруки щодо порядку повернення кредиту згідно з графіком платежів, тобто збільшило обсяг відповідальності поручителя за забезпеченим зобов`язанням. Вважає, що пред`явлення позову до поручителя про дострокове погашення зобов`язання, забезпеченого порукою, призводить до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а тому в розумінні частини першої 1 статті 559 ЦК України, є підставою для визнання поруки припиненою.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 27 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26 квітня 2017 року, за безпідставністю заявленого позову відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ "Банк "Київська Русь", третя особа - ОСОБА_2 , про визнання поруки припиненою унаслідок звернення до суду з позовом про дострокове повернення суми кредиту та ухвалення рішення суду про дострокове стягнення з поручителя солідарно із боржником всієї суми заборгованості, що змінило умови договору поруки.

Відмовляючи у задоволенні позову про визнання поруки припиненою суд першої інстанції виходив з безпідставності пред`явлених ОСОБА_1 позовних вимог, оскільки внаслідок набрання законної сили заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 6 березня 2015 року, яке є обов`язковим для виконання, зобов`язання поруки в силу статті 11 ЦК України трансформувалося у цивільний обов`язок ОСОБА_1 по виконанню ним рішення суду.

У травні 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати ці судові рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 травня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та витребувано її матеріали із Подільського районного суду міста Києва.

У серпні 2018 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про відмову від позову.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2018 року цивільну справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

У заяві про відмову від позову, поданій до суду у серпні 2018 року, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 зазначав, що процесуальні наслідки відмови від позову позивачу відомі і просив закрити провадження у справі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами першою-третьою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно зі статтею 408 ЦПК України незалежно від того, за касаційною скаргою кого з учасників справи було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони мають право укласти між собою мирову угоду з додержанням правил цього Кодексу, які регулюють порядок і наслідки вчинення цих процесуальних дій. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206 і 207 цього Кодексу, суд визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до договору № 33/2016 від 30 червня 2016 року про надання правової допомоги ОСОБА_3 уповноважений представляти позивача ОСОБА_1 в суді касаційної інстанції та наділений правом повної або часткової відмови від позовних вимог.

Матеріали справи не містять доказів, що зазначений договір про надання правової допомоги визнаний недійсним чи розірваний ОСОБА_1 .

Враховуючи те, що представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав заяву про відмову від позову відповідно до вимог статті 206 ЦПК України, наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі позивачу відомі та зрозумілі, така заява підлягає задоволенню, провадження у справі - закриттю, а рішення Подільського районного суду м. Києва від 27 лютого2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 26 квітня 2017 року підлягають визнанню нечинними.

Крім того, колегія суддів суду касаційної інстанції роз`яснює, що з моменту постановлення судом касаційної інстанції ухвали визнані нечинними рішення судів першої та апеляційної інстанцій втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають.

Керуючись статтями 206, 255, 408 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 від позову до Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання поруки припиненою.

Визнати нечинними рішення Подільського районного суду м. Києва від 27 лютого2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 26 квітня 2017 року.

Закрити провадження у цивільній справі № 758/9355/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання поруки припиненою.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: А. А. Калараш

А. О. Лесько

С. П. Штелик