ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3293/19 Справа № 211/1295/18-ц Суддя у 1-й інстанції - Ніколенко Д.М. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони:

позивач: Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», у теперішній час Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк»,

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 листопада 2018 року, яке постановлено суддею Ніколенко Д.М. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст рішення складено 29 листопада 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2018 року Житлово-будівельний кооператив «Схід-41» звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в обґрунтування якого вказано, що відповідач ОСОБА_4 зареєстрований та мешкає в квартирі АДРЕСА_1, квартира знаходиться у приватній власності відповідача ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 22.01.1994 року.

Зазначено, що між сторонами склалися зобов'язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг, однак відповідачі не в повному обсязі вносили оплату комунальних послуг, в результаті чого утворилася заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.03.2015 року по 01.03.2018 року в сумі 22643,69 грн.

20 січня 2014 року позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості, яка була судом задоволена, однак 28 березня 2014 року судовий наказ скасовано за заявою стягувачів.

На підставі наведеного вище, позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 22643,69 грн.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 листопада 2018 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ЖБК «Схід-41» заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 22 643 грн. 69 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ЖБК «Схід-41» судовий збір в розмірі 881 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ЖБК «Схід-41» судовий збір в розмірі 881 грн.

В апеляційній скарзі відповідачі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, ставлять питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

На думку відповідачів, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позов підписано невідомою особою, яка не має законних підстав представляти інтереси ЖБК.

Позов подано з порушенням строків позовної давності, розрахунок складений не належним чином з перехідними показниками та не закінченим обігом терміну, судом не перевірено правильність тарифу позивача за опалення, не встановлено ціни та тарифи на житлово-комунальні послуги, які навів позивач та які норми споживання було визначено органом місцевого самоврядування, не порівняно ці норми та не перевірено правильність нарахувань позивача.

Крім того, судом не вказано, відповідно до якої норми матеріального права з обох відповідачів було стягнуто заборгованість, в той час як один з відповідачів не є власником квартири АДРЕСА_1.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, на його думку, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.21), власником вказаного житлового приміщення на підставі договору дарування від 22 січня 1994 р. є відповідач ОСОБА_3 (а.с. 5).

Позивач ЖБК «Схід-41» є балансоутримувачем житлового будинку 35 по вул. Лісового у м. Кривому Розі та надає житлово-комунальні послуги його мешканцям, в тому числі й відповідачам у справі, з утримання будинку та прибудинкової території та постачання теплової енергії на підставі укладеного з АТ «Криворізька теплоцентраль» договору купівлі-продажу теплової енергії № 530 від 08.10.2013 р. (а.с. 45).

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачами своїх зобов'язань зі сплати отримуваних житлово-комунальних послуг виникла заборгованість, розмір якої, станом на 01.03.2018 року, складає 22643,69 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг. Водночас відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 цього Закону такому праву прямо відповідає обов'язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ЖБК «Схід-41» є балансоутримувачем житлового будинку 35 по вул. Лісового у м. Кривому Розі та надає житлово-комунальні послуги його мешканцям, в тому числі й відповідачам у справі, з утримання будинку та прибудинкової території та постачання теплової енергії на підставі укладеного з АТ «Криворізька теплоцентраль» договору купівлі-продажу теплової енергії № 530 від 08.10.2013 р. (а.с.45).

На думку колегії суддів, враховуючи те, що позивач ЖБК «Схід-41» є балансоутримувачем житлового будинку 35 по вул. Лісового у м. Кривому Розі та надає житлово-комунальні послуги його мешканцям, в тому числі й відповідачам у справі, як з утримання будинку та прибудинкової території, так і на підставі укладеного між ним та АТ «Криворізька теплоцентраль» (а.с.45) договору з постачання теплової енергії, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що позивачем доведено надання комунальних послуг щодо надання теплової енергії та утримання будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1, тому з відповідачів підлягає стягненню заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.03.2015 року по 01.03.2018 року у розмірі 22643,69 грн.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду та відмови в задоволенні позовних вимог позивача доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позов підписано невідомою особою, яка не має законних підстав представляти інтереси ЖБК, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, позовна заява підписана виконуючим обов'язки голови ЖБК «Схід-41» ОСОБА_5 та завірена печаткою, що свідчить про підпис позовної заяви належною особою. Відповідачами по справі, відповідно до вимог ст.ст.12,81 ЦК України, не доведено того, що на момент підписання позовної заяви ОСОБА_5 не виконувала обов'язки голови ЖБК «Схід-41».

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги відповідачів про те, що позов подано з порушенням строків позовної давності, оскільки, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в силу частини третьої статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Отже, строк позовної давності переривався подією - сплатою в березні 2015 року 85 грн. в рахунок наданих позивачем житлово-комунальних послуг, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Не приймаються до уваги колегією суддів доводи апеляційної скарги відповідачів про те, що розрахунок складений не належним чином з перехідними показниками та не закінченим обігом терміну, судом не перевірено правильність тарифу позивача за опалення, не встановлено ціни та тарифи на житлово-комунальні послуги, які навів позивач та які норми споживання було визначено органом місцевого самоврядування, не порівняно ці норми та не перевірено правильність нарахувань позивача, з огляду на наступне.

Затвердження тарифів на послуги виконується на підставі регуляторних актів Криворізької міської ради та її виконкому, а саме рішення виконкому міської ради від 12.01.2011 року №16 «Про встановлення тарифів на послуги з вивезення побутових відходів у місті Кривому Розі» (зі змінами, рішення виконкому міської ради від 12.10.2016 №432)

Послуги з холодного-водопостачання та водовідведення надає КП «Кривбасводоканал», відповідно до Постанови Національної комісії від 07.07.2016 року № 1239 з 02 серпня 2016 року встановлені та введені в дію:

тарифи з використанням внутрішньо будинкових мереж, які з урахуванням ПДВ для споживачів багатоквартирних будинків складають:

- за 1 м3 централізованого водопостачання - 5,50 грн.;

- за 1 м3 централізованого водовідведення - 6,05 грн.;

- разом (вода і стоки) за 1 м3 - 11,55 грн.

З 29 січня 2016 року введено в дію тарифи на централізоване водопостачання та

водовідведення:

для споживачів багатоквартирних будинків

- за 1 м3 централізованого водопостачання - 4,14 грн.;

- за 1 м3 централізованого водовідведення - 4,24 грн.;

- разом (вода і стоки) за 1 м3 - 8,38 грн.

З 01 травня 2015 року було введено в дію тарифи на централізоване водопостачання та водовідведення для всіх груп споживачів:

- за 1 м3 централізованого водопостачання - 3,708 грн.;

- за 1 м3 централізованого водовідведення - 3,732 грн.;

- разом (вода і стоки) за 1 м3 - 7,44 грн.

Статтею 1 Закону України «Про теплопостачання" визначено термін «тариф (ціна) на теплову енергію», а саме - тариф (ціна) на теплову енергію - грошовий вираз витрат на виробництво, транспортування, постачання одиниці теплової енергії (1 Гкал) з урахуванням рентабельності виробництва, інвестиційної та інших складових. При цьому, статтею 20 цього ж Закону України визначено, що:

- тарифи на теплову енергію повинні забезпечувати відшкодування всіх економічно обґрунтованих витрат на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії;

- тарифи повинні враховувати собівартість теплової енергії і забезпечувати рентабельність суб'єкта господарювання;

- встановлення тарифів на теплову енергію нижче розміру економічно обґрунтованих витрат на її виробництво, транспортування та постачання не допускається.

Статтею 10 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг" передбачено, що тарифи на комунальні послуги суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання на суміжних ринках повинні забезпечувати відшкодування всіх економічно обґрунтованих планованих витрат на їх виробництво з урахуванням планованого прибутку.

ДП «Криворізька теплоцентраль» з 04 листопада 2016 року встановлено тарифи: на послуги з централізованого опалення:

- для мешканців житлових будинків з будинковими квартирними приладами облік; теплової енергії -1398,01 грн. за 1 Гкал (з ПДВ).

Кооператив не затверджує тарифи на теплопостачання, а лише подає звіти про кількість використаного тепла.

ЖБК «Схід-41» укладає договори з усіма вищеперерахованими постачальниками комунальних послуг, згідно яких бере на себе зобов'язання щодо нарахування вже затверджених тарифів та перерахування коштів за отримані мешканцями послуги. Уся дана інформація є в засобах масової інформації, на сайтах виконкомів районних рад, в електронній системі «НОВА-КОМ» та інших джерелах.

Відповідно до Статуту кооперативу лише тариф на утримання будинку та прибудинкової території затверджується загальними зборами членів кооперативу, при цьому керуючись Постановою Кабміну від 1 червня 2011 р. № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». Позивачем суду першої інстанції був наданий розрахунок тарифу з 01.09.2015 року, який діяв до 01.05.2017 року - 2,2986 грн. - вище першого поверху, 1,9768 грн. - перші поверхи.

З 01.05.2017 р. тариф підвищився до 3,3693 грн. - вище першого поверху, 2,7423 грн. - перші поверхи. До 01.09.2015 року тариф нараховувався по факту виконаних послуг та щомісяця змінювався, керуючись постановою №869, розмір якого надано в таблиці (а.с.88).

Перевіряючи розрахунки заборгованості за житлово-комунальні послуги, колегія суддів вважає, що наданий позивачем розрахунок, який перевірений колегією суддів та колегія вважає його вірними, є обґрунтованим та проведеним відповідно до норм синного законодавства.

Так, відповідно до ЗУ «Про теплопостачання» плата за опалення нараховується мешканцю лише на опалювальну площу квартири, яка у відповідачів складає 67,79 метрів квадратних, тому вірним вважається розрахунок 67,79 кв.м. х вартість послуги = нарахування за опалення.

Відповідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Постанови Кабміну від 1 червня 2011 р. № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» із змінами, розрахунковою одиницею для нарахування тарифу з утримання будинку та прибудинкової території є загальна плаща квартири. Так, загальна площа квартири відповідачів складає 73,43 квадратних метрів, тому вірним вважається розрахунок 73,43 кв.м. х вартість послуги = нарахування за утримання будинку та прибудинкової території.

Нарахування на дані площі проводиться, згідно до технічної документації будинку з моменту введення його в експлуатацію. Якщо споживач комунальних послуг під час приватизації або виникнення інших юридичних підстав змінив загальну та опалювальну площу квартири він повинен був повідомити про дані зміни голову кооперативу та надати підтверджуючі документи. У свою чергу копії даних документів надаються до теплопостачальної організації, яка знімає залишки площі з загальної опалювальної площі всього будинку №35 по вул. Лісового. Доказів щодо зміни загальної та опалювальної площі квартири відповідачами не надано.

Слід зауважити, що в наведеному в апеляційній сказі розрахунку заборгованості, крім послуг з опалення та утримання будинку, відповідачами не зазначено послуги з водопостачання та водовідведення, вивезення твердих побутових відходів, які відповідачі отримували, проте не включили дані тарифи у свій розрахунок.

Також не можуть бути підставою для скасування рішення суду та відмови в задоволенні позовних вимог доводи апеляційної скарги відповідачів про те, що судом не вказано, відповідно до якої норми матеріального права з обох відповідачів було стягнуто заборгованість, в той час як один з відповідачів не є власником квартири АДРЕСА_1, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про власність» та ст. 156 Житлового кодексу України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, отже, відповідач ОСОБА_3, як власник квартири АДРЕСА_1, а відповідач ОСОБА_4, як особа що зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1, несуть солідарну відповідальність за несплату житлово-комунальних послуг.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду, а доводи апеляційної скарги не спростовують зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому колегія суддів вважає, що підстави для його скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 01 квітня 2019 року.

Головуючий:

Судді: