Ухвала

11 липня 2019 року

м. Київ

справа № 289/996/16-ц

провадження № 61-11627св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Сердюка В. В., Грушицького А. І., Литвиненко В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Житомирський обласний державний нотаріальний архів,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 01 березня 2017 року в складі судді Сіренко Н. С. та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 18 квітня 2017 року в складі колегії суддів: Кочетова Л. Г., Микитюк О. Ю., Шевчук А. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Житомирського обласного державного нотаріального архіву про визнання дій неправомірними, визнання правочину недійсним, скасування дубліката договору дарування та зобов`язання не вчиняти нотаріальні дії.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 26 серпня 2003 року його дружина ОСОБА_3 подарувала йому (чоловікові) та ОСОБА_4 (дочці) будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач виправивши літеру в прізвищі обдарованого, отримав у приватного нотаріуса 29 квітня 2009 року дублікат договору дарування та зареєстрував за собою право власності на Ѕ частини вказаного домоволодіння. Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 30 травня 2014 року встановлено, що незаконно внесені зміни у прізвищі не дають ОСОБА_2 право на спірне майно. Проте, в квітні 2016 року відповідач отримав в Житомирському обласному державному нотаріальному архіві дублікат договору дарування.

Враховуючи наведене, позивач просив визнати дії державного нотаріуса Житомирського обласного державного нотаріального архіву Іващенко Н. О. щодо видачі дубліката договору дарування неправомірними, визнати недійсним та скасувати дублікат договору дарування, скасувати запис в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 83, зобов`язати Житомирський обласний державний нотаріальний архів не видавати ОСОБА_2 дублікат договору дарування від 26 серпня 2003 року.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 01 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано дії державного нотаріуса Житомирського обласного державного нотаріального архіву Іващенко Н. О. щодо видачі дубліката договору дарування житлового будинку та земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , неправомірними. Визнано недійсним та скасовано дублікат, що має силу оригіналу, договору дарування від 26 серпня 2003 року житлового будинку АДРЕСА_1 , виданий в. о. державного нотаріуса Житомирського обласного державного нотаріального архіву Іващенко Н. О. 15 квітня 2016 року замість втраченого, ОСОБА_2 . В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що дублікат договору дарування виданий з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат».

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 18 квітня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що довідки про вчинені нотаріальні дії та копії документів, що зберігаються у нотаріуса, видаються нотаріусом виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. Оскільки при видачі дубліката договору купівлі-продажу оригінал договору втрачений чи зіпсований не був, ОСОБА_2 будь-якого відношення до зазначеного договору дарування не мав, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що дублікат видано з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат», а тому обґрунтовано визнав дії нотаріуса неправомірними та визнав недійсним дублікат договору.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У квітні 2017 року ОСОБА_2 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 01 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 18 квітня 2017 року, в якій просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі заявник вказує на те, що за життя ОСОБА_3 , за письмовою згодою свого чоловіка ОСОБА_1 , подарувала своїм дітям - йому та ОСОБА_4 у рівних частинах кожному по Ѕ частині житлового будинку та земельної ділянки площею 0,25 га, що розташовані по АДРЕСА_1 . Після смерті його матері, оригінал договору дарування залишився за місцем її смерті, а у зв`язку з неприязними стосунками, між ним та його батьком, останній не віддав йому оригінал вказаного договору дарування, а тому він змушений був звернутися до нотаріальної контори з заявою про видачу дубліката договору дарування. Видача йому дубліката договору дарування ніяким чином не порушує права та законні інтереси ОСОБА_1 , оскільки він не має ніякого відношення до дубліката договору. Крім того, звертає увагу на порушення судами правил підсудності справи, оскільки спір, який виник між сторонами не стосується нерухомого майна, а тому застосування положення частини першої статті 114 ЦПК України в цьому випадку є неправомірним.

У травні 2017 року ОСОБА_2 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ доповнення до касаційної скарги.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 травня 2017 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання заперечень на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У березні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначену справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки», у зазначеній справі призначено повторний автоматизований розподіл.

06 червня 2019 року справу розподілено судді-доповідачу.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Житомирського обласного державного нотаріального архіву про визнання дій неправомірними, визнання правочину недійсним, скасування дубліката договору дарування та зобов`язання не вчиняти нотаріальні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 01 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 18 квітня 2017 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко