Постанова

Іменем України

01 липня 2019 року

м. Київ

справа № 214/4415/16-ц

провадження № 61-27696св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2017 року у складі колегії суддів: Бондар Я. М., Барильської А. П., Зубакової В. П.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат») про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві у розмірі 104 400,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він працюючи більше ніж 36 років на посаді машиніста екскаватора у відповідача в шкідливих умовах праці, отримав професійне захворювання, у зв`язку з чим висновком медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК) у 2016 році йому первинно встановлено втрату професійної працездатності у розмірі 40 % з призначенням чергового переогляду 01 травня 2017 року.

Зазначав, що внаслідок отриманого професійного захворювання на підприємстві, він втратив здоров`я, змушений терпіти фізичний біль, що потребує додаткових зусиль для відновлення його фізичного стану і пристосування до життя, що призводить до моральних страждань.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 лютого 2017 року у складі судді Щеняєвої І. Б. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 40 000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції, виходив з того, що позивач отримав професійне захворювання під час виконання ним трудових обов`язків, пов`язане з виробництвом, тому наявні підстави, передбачені статтею 237-1 КЗпП України для відшкодування моральної шкоди, заподіяної з вини відповідача.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2017 року, рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 лютого 2017 року змінено, зменшено розмір моральної шкоди, стягнутої з ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 , з 40 000,00 грн до 20 000,00 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції правильно встановив, що порушення відповідачем норм трудового законодавства призвело до виникнення у позивача професійного захворювання, а тому саме на ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» покладається обов`язок з відшкодування моральної шкоди. Зменшуючи розмір відшкодування моральної шкоди визначений районним судом, апеляційний суд виходив із обставин справи, характеру отриманого позивачем професійного захворювання, і пов`язаними з ним фізичними і моральними стражданнями позивача, інтенсивності і довготривалості фізичних і психічних страждань позивача, істотності вимушених змін у життєвих стосунках, і їх наслідків.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погодившись з рішенням апеляційного суду, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_1 аргументована тим, що суд апеляційної інстанції вирішуючи спір, надав неналежну правову оцінку доказам, що містяться у матеріалах справи та дійшов помилкового висновку про зменшення розміру моральної шкоди до 20 000 грн, який не ґрунтується на вимогах розумності, виваженості та справедливості.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди.

Витребувано з Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зазначену справу.

У травні 2018 року вказану справу передано до Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що ОСОБА_1 з 01 жовтня 1986 року до 16 травня 2016 року працював машиністом екскаватора в Першотравневому кор'єрі ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат».

Висновком МСЕК від 16 травня 2016 року ОСОБА_1 первинно встановлено 40% втрати професійної працездатності у зв`язку з професійним захворюванням: 25% - по вібраційній хворобі та 15% по хронічному обструктивному захворюванню легень, групу інвалідності не встановлено.

Згідно з актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 08 квітня 2016 року причиною зазначених професійних захворювань є робота в умовах перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу.

16 травня 2016 року позивач звільнений з роботи у зв'язку з виходом на пенсію.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Суд перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини другої статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно зі статтею 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Частинами першою та третьою статті 13 Закону України «Про охорону праці» визначено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до частини першої статті 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Суди встановили, що професійне захворювання позивача, яке завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виникло з винивідповідача, яким не було забезпечено безпечні умови виробничого середовища, чимпорушено законодавство про охорону праці, а право ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди виникло з дня встановлення висновком МСЕК стійкої втрати працездатності.

Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Доводи касаційної скарги про те, що визначений апеляційним судом розмір моральної шкоди не відповідає цим засадам колегія суддів відхиляє, оскільки під час розгляду справи апеляційний суд дослідив та урахував докази, надані сторонами. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів згідно з положеннями статті 400 ЦПК України.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України.

Інші доводи не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновку суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судового рішення, а зводяться до оцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду щодо їх оцінки, а також містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх спростував.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язуєсуди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2017 року, оскільки судове рішення є законним та обґрунтованим.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук