Справа № 367/5092/19
Провадження №6/367/160/2019
УХВАЛА

Іменем України

01 липня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Оладько С.І.,

при секретарі Манілець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Ірпінь подання приватного виконавця виконавчого кругу Київської області Говорова Павла Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець звернувся з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України.

Посилається на те, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича перебуває виконавче провадження №58126745 з примусового виконання виконавчого листа №367/5511/16-ц від 09.01.2019 виданого Ірпінським міським судом Київської області, резолютивною частиною якого вказано: стягнути з стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти сплачені за попереднім договором купівлі-продажу квартири №Л-2Н-61 від 21.12.2013 року в сумі 179196,97 грн. Стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати 1151,9 8 грн.

Відповідно до статей 3, 4, 26-27 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем 18.01.2019 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58126745 та зобов`язано боржника протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження подати декларацію про доходи та майно за встановленою Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5 формою (додаток 1) та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення, штрихкодовий ідентифікатор № 321.

Згідно розписки в одержанні на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, вищевказана постанова про відкриття виконавчого провадження №58126745 вручена особисто Боржнику 06.02.2019.

З постановою про відкриття виконавчого провадження, боржнику рекомендованою кореспонденцією направлено виклик приватного виконавця від 18.01.2019 штрихкодовий ідентифікатор № 063 список згрупованих поштових відправлень № 110, яким зобов`язав особу-боржника з`явитися на прийом до приватного виконавця 08.02.2019 на 10:30 год. та надати вичерпний перелік документів, зокрема достовірні відомості:

- про доходи та місце роботи, на підтвердження чого надати довідку з місця роботи;

- про кошти у гривнях та іноземній валюті, інші цінності (дорогоцінні метали, ювелірні вироби тощо), у тому числі про кошти на рахунках і вкладах у банках та інших фінансових установах, про рахунки в цінних паперах у депозитарних установах, що знаходяться на території України та за її межами, з зазначенням назви відповідної установи та її адреси, на підтвердження чого надати копії відповідних договорів або інших документів;

- про майно, у тому числі про майно, що перебуває у спільній власності (місцезнаходження, технічна характеристика тощо) з наданням копій підтверджуючих документів про відповідне право;

- про майнові права, на які може бути звернено стягнення, зокрема частки у статутному капіталі юридичних осіб, в тому числі майнові права, що є предметом застави/іпотеки, з наданням копій підтверджуючих документів, тощо.

Виклик від 18.01.2019 боржником проігноровано, жодних документів від ОСОБА_4 на мою адресу не надходило.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно боржнику на праві власності належать об`єкти нерухомого майна на які постановою від 18.01.2019 накладено арешт в межах суми стягнення з урахуванням витрат виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та штрафів.

Згідно відповіді ПФУ від 25.04.2019 № та № інформація про особу-боржника, яка отримує пенсію та особу-боржника, яка працює за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи відсутня.

ДФС України 26.04.2019 № та № надано відповідь про відсутність номерів рахунків, відкритих боржником у банківських установах та відсутність сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО.

Постановою від 18.01.2019 накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках боржника, відкритих в АТ «Райффайзен банк Аваль», АТ «Креді Агріколь Банк», АБ «Укргазбанк», АТ «Альфа-Банк», АТ «Укрсоцбанк», АТ «ПУМБ», АТ «Ощадбанк», АТ «Укрексімбанк», АТ «Універсал Банк» та в АТ «Піреус Банк МКБ», тощо (15 банківських установ).

Згідно інформації, наданої АТ «Креді Агріколь Банк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «Укрексімбанк», АТ «ПУМБ», АТ «Альфа-Банк», АТ «Укрсоцбанк», АТ «ПУМБ», АТ «Ощадбанк», боржником у вказаних банківських установах рахунки не відкривались.

АТ «Піреус банк МКБ» повідомлено про залишок коштів на рахунках, що складає - 1015,99 грн., що відповідно списані платіжною вимогою.

АБ «Укргазбанк» на вимогу приватного виконавця від 06.02.2019 повідомлено про наявність рахунку та залишок коштів, що складає 41626,19 грн.

Згідно напису на зворотному боці платіжної вимоги № 58126745/5 встановлено, що кошти ОСОБА_4 в АБ «Укргазбанк» арештовано згідно іншого виконавчого документа, чим унеможливлює їх примусове списання коштів.

Іншого рухомого та нерухомого майна та грошових коштів у боржника не виявлено.

Таким чином, станом на 20,06.2019 заборгованість за виконавчим документом боржником не погашено, будь-яких документів від боржника стосовно виконання не надходило.

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань боржник не є суб`єктом господарювання.

Боржником ігноруються виклики та вимоги приватного виконавця та не вживається жодних заходів щодо виконання зобов`язань за судовим рішенням.

Підсумовуючи викладене, заборгованість за виконавчими документами до теперішнього часу не погашена, а боржник ухиляється від їх виконання та не вживає заходів щодо сплати суми боргу, що як наслідок, призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Суд розглянув подання у відсутність приватного виконавця, оскільки таке подання розглядається негайно відповідно до положень ст. 441 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що у задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Згідно п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межи України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Пунктом 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є дія неврегульованих зобов`язань.

На стадії виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд за кордон здійснюється в порядку, передбаченому ст. 441 ЦПК України за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Подання виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

Відкриття виконавчого провадження не може розглядатись як достатня підстава для застосування судом саме такого заходу, як обмеження права особи на виїзд за межі України.

У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 441 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» тощо.

Відповідно до положення ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

За змістом ч. 4 ст. 441 ЦПК України вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов`язаний довести суду, з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобов`язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Відповідно до ст. 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежено лише законом. Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України». Стаття 6 цього Закону передбачає, що за наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Оглянувши матеріали справи, суд приходить до переконання, що подання не підлягає до задоволення, так як з матеріалів справи не встановлено в чому саме полягає ухилення боржника від виконання рішення суду та не доведено можливість виїзду боржника за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 260, 261, 441 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого кругу Київської області Говорова Павла Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її виготовлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: С.І. Оладько