У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2019 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах Прокопчук Л.М. (суддя-доповідач), Самчишиної Н.В., Царюк Л.М. із секретарем судового засідання Цуркан І.І., за участю представника позивача - ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Ничипорчука А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 14 травня 2019 року (повний текст складено 27 травня 2019 року), ухваленого в приміщенні того ж суду у складі судді Козаченка Р.В., по справі № 477/2267/18, провадження № 22-ц/812/1213/19, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради та визнання недійсним державного акту на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_2 та Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення цієї сільської ради № 5 від 16 листопада 2004 року в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 0,16 га по АДРЕСА_1 , а також визнати недійсним державний акт серії ЯА № 545131 на право власності на цю земельну ділянку, виданий ОСОБА_2 07 вересня 2005 року .

Свої вимоги обґрунтовувала наступним. Рішенням Мішково-Погорілівської сільради відповідачу була передана у власність земельна ділянка, площею 0,16 га, по АДРЕСА_1 , призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку. На підставі рішення від 07 вересня 2005 року йому було оформлено і видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 545131.

При цьому, позивачці відповідно до державної реєстрації речових прав від 21.08.2017 року та 22.04.2016 року належать земельні ділянки площею 0,17 га та 0,1915 га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовані в межах Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, кадастрові номери: :10:000: 0145, :10:000: 0146.

Однак в 2018 році вона з`ясувала, що її земельні ділянки накладаються на земельну ділянку, передану у власність ОСОБА_2

Позивачка вважає, що Мішково-Погорілівська сільська рада, приймаючи рішення про передачу ОСОБА_2 земельної ділянки, вийшла межі своїх повноважень, оскільки межі населеного пункту встановлені не були.

Під час підготовчого судового засідання змінила підстави для своїх вимог, подавши належним чином оформлену письмову заяву, в якій вказала, що згідно технічної документації на земельну ділянку, яка була виділена ОСОБА_2 , вона відноситься до ріллі, але її цільове призначення при передачі у власність ОСОБА_4 не змінювалось. Також стверджувала, що ділянка знаходилася за межами населеного пункту с. Мішково-Погорілове, тому розпоряджатися нею сільська рада цього села не мала права.

Вказуючи про похідність оформленого державного акту на право власності на землю на підставі незаконного рішення сільської ради, просила визнати недійсним вказаний державний акт на ім`я ОСОБА_2 (а.с.4-7, 73-76).

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 14 травня 2019 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області про визнання незаконним та скасування рішення Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого (тепер - Вітовського) району Миколаївської області № 5 від 16 листопада 2004 року в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 0,16 га по АДРЕСА_1 , та про визнання недійсним державного акту серії ЯА № 545131 на право власності на цю земельну ділянку, виданого ОСОБА_2 07 вересня 2005 року .

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позбавлення права власності ОСОБА_2 на землю, яким він був наділений задовго до набуття позивачкою відповідного права з мотивів порушення процедури виділення землі та повноважень компетентного органу та перерозподіл цього права через 14 років на користь іншої фізичної особи, свідчить про непропорційне та незаконне втручання в права людини (а.с. 118-126).

В апеляційній скарзі представник позивачки ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Зазначає, що на час прийняття Мішково-Погорілівською сільрадою рішення про передачу земельної ділянки в приватну власність була відсутня містобудівна чи інша, передбачена законом документація, якою встановлено межі села, що унеможливлювало розпорядження сільською радою земельними ділянками. Крім того, земельна ділянка, надана відповідачу, відносилась до земель сільськогосподарського призначення (ріллі) і була виділена відповідачу для житлового будівництва без проведення процедури зміни її цільового призначення. Кадастровий номер земельній ділянці, наданій відповідачу, присвоєний не був, тобто за змістом ст.ст. 79,79-1 ЗК України вона не була сформованою. Апелянт не згодний з висновками суду щодо того, що втручання державою через 14 років у право власності відповідача на земельну ділянку, буде свідчити про непропорційне та незаконне втручання в права людини. На думку апелянта, якщо в судовому порядку буде встановлено незаконність набуття права власності, то відсутні підстави застосовувати концепцію «легітимних очікувань» або надати їй перевагу порівняно з нормами ст. 19 Конституції України та ЦК України про набуття права власності (а.с. 132-140).

Ухвалою апеляційного суду від 25 червня 2019 року відкрито апеляційне провадження (а.с. 146).

Ухвалою апеляційного суду від 25 липня 2019 року провадження у справі було зупинено до закінчення розгляду в касаційному порядку Касаційним судом у складі Верховного Суду справи № 4747/2358/18 (провадження № 61-1052ск19).(а.с. 211-214).

Ухвалою апеляційного суду від 21 жовтня 2019 року провадження у справі поновлено (а.с.220).

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивачки ОСОБА_1 , який діє за довіреністю від 22 травня 2018 року, посвідченою приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Дворецькою О.М. за реєстровим № 439, зі строком її дії до 22 травня 2021 року, надав заяву про відмову від апеляційної скарги та закриття апеляційного провадження у справі.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Ничипорчук А.Г. не заперечував проти задоволення заяви.

Відповідач - Мішково-Погорілівська сільська рада Вітовського району Миколаївської області, належно повідомлена про час та місце судового засідання, не направила свого представника для участі у справі.

Заслухавши думку представників сторін, колегія суддів прийшла до наступного.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої, шостої статті 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження. У разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається. Суд апеляційної інстанції має право не приймати відмову від скарги або її відкликання з підстав, визначених у частині п`ятій статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 206 ЦПК України суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Проаналізувавши наведені вимоги закону, колегія суддів вважає, що є підстави для задоволення заяви, оскільки повноваження представника позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_1 належним чином підтверджені довіреністю, він також є адвокатом, довіреність не містить обмежень на вчинення процесуальних дій (а.с. 131, 141). Дії представника не суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Інші особи до апеляційної скарги не приєднувались.

Судом роз`яснено, що у разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

Керуючись ст.ст. 362, 364, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Прийняти відмову від апеляційної скарги представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1, який діє в її інтересах.

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 14 травня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради та визнання недійсним державного акту на земельну ділянку.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Л.М. Прокопчук

Суддя Н.В. Самчишина

Суддя Л.М. Царюк

Повний текст ухвали складено 31 жовтня 2019 року