Справа №560/424/19
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

01 квітня 2019 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Отупор К.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа - Лютинська сільська рада Дубровицького району Рівненської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме факту належності її матері ОСОБА_2, яка померла 20 грудня 2004 року Державного акта на право власності на земельну ділянку, який був виданий на ім'я ОСОБА_3.

Згідно з частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частина 3 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суддя повинен враховувати, що ці заяви повинні відповідати загальним правилам щодо змісту і форми заяви, що встановлені статтями 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Заявниця у своїй заяві вказує, що вона зверталася до відділу Держгеокадастру у Дубровицькому районі щодо внесення змін до державного акта, однак їй в усній формі було відмовлено у внесенні змін до державного акту.

Відповідно до частини 5 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України, позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Пункт 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31 березня 1995 року передбачає, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відтак заявниці необхідно виправити вищевказані недоліки.

За таких обставин, в силу частини 1 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, вважаю за необхідне заяву залишити без руху, надавши заявниці строк п'ять днів з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтею 185 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Залишити без руху заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Лютинська сільська рада Дубровицького району Рівненської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та надати заявниці для усунення вищевказаних недоліків п'ять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_4