ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/278/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Журбіцький В.О.

за участю учасників справи: апелянта ОСОБА_4, представника відповідача адвоката Кріля Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 29 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до міського комунального підприємства - ринок «Ранковий», третьої особи Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання дискримінаційними дії, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в тому числі, за затримку видачі трудової книжки, та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року ОСОБА_4, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що відповідач порушив умови та порядок її звільнення. На думку позивача звільнення відбулось через наявність конфлікту між нею та заступником підприємства ОСОБА_6 Крім того, зазначила, що останній суміщає дану посаду з посадою водія, що є корупцією з спричиненням шкоди комунальному підприємству.

У зв'язку з цим позивач просила суд визнати незаконними і скасувати наказ МКП-ринок «Ранковий» №52-к від 3 липня 2018 року про звільнення її за скороченням штату, поновити її на посаді начальника дільниці по утриманню ринку і автостоянок на ринок і автостоянки по вул. Геологів, 13; стягнути на її користь з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, в тому числі, і за затримку видачі трудової книжки, моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.; визнати дискримінаційними дії, вчинені щодо неї в МКП-ринок «Ранковий».

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 29 листопада 2018 року у позові відмовлено.

Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить його скасувати та задовольнити її позов.

Вважає вказане рішення постановленим з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Посилається на те, що судове рішення не містить ніякої оцінки наданим доказам, зокрема, не переглядались відеозаписи профкому та її звільнення 7 липня 2018 року, хоча в них містяться докази незаконного звільнення.

Як зазначено в апеляційній скарзі відповідачем при скороченні штату допущено порушення чинного законодавства щодо скорочення не за рахунок вільних посад.

Судом не враховано, що засідання профкому підприємства 3 липня 2018 року для розгляду питання надання згоди на звільнення за скороченням штату проводилось з порушеннями, без голосування, без обговорення законності скорочення та звільнення, без вивчення питання наявності вільних посад.

Як зазначено в апеляційній скарзі суд не перевірив законність звернення заступника директора підприємства (а не директора), адже прийом і звільнення працівників входять у виключну компетенцію директора, наявність вільних посад у штатному розписі підприємства і чи ці вільні посади пропонувались ОСОБА_4 як на день повідомлення, так і на день розгляду питання профкомом у день звільнення.

Судом не було враховано, що трудова книжка ОСОБА_4 при звільненні не видавалась.

Розрахунок при звільненні за заявою ОСОБА_4 не проводили.

Судом не враховано, що ОСОБА_4 невірно розраховано компенсацію за невикористані відпустки та невірно нараховано розрахункові, оскільки не враховано роботу 4, 5, 6, 7 липня 2018 року.

З наданих відповідачем розрахунків вбачається, що невірно розраховано одноденний заробіток, також невірно вирахувана відповідачем вихідна допомога.

Також невірним є розрахунок відпускних, адже в розрахунок включені січень-березень місяці, той час, коли ОСОБА_4 перебувала в судах, і заробіток нарахований не був. Суд не перевірив розрахунків і незаконно позбавив позивача заробітку та належних їй по закону виплат.

Крім того, апелянт зазначає, що суддя вів справу нерозбірливою мовою, у зв'язку з чим право на захист було порушено.

У відзиві на апеляційну скаргу МКП - ринок «Ранковий» просить залишити судове рішення без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_4 - без задоволення.

Зазначає, що наказом №17-ОД від 6 квітня 2018 року директора підприємства внесено зміни до штатного розпису, а саме скорочено декілька посад, в тому числі, й посаду позивача. Того ж дня всіх працівників підприємства, які підпадали під скорочення, було попереджено про можливе вивільнення, а також запропоновано переведення на інші вакантні посади. Однак, позивач на переведення не погодилась. Інших вільних (вакантних) посад з 6 квітня 2018 року по 3 липня 2018 року на підприємстві не було.

Згідно наказу №52-к від 3 липня 2018 року директора МКП - ринок «Ранковий» ОСОБА_4 було звільнено з роботи у зв'язку із скороченням штату працівників з 3 липня 2018 року згідно ст. 40 п. 1 КЗпП України.

Невручення 3 липня 2018 року ОСОБА_4 наказу №52-к, трудової книжки та непроведення з нею остаточного розрахунку сталось виключно через небажання ОСОБА_4 їх отримувати. Тому в цей же день рекомендованим листом з повідомленням на адресу ОСОБА_4 була направлена копія наказу із пропозицією негайно отримати остаточний розрахунок та трудову книжку. Оскільки після повторного повідомлення про необхідність прибуття для отримання трудової книжки позивач знов не з'явилась, 3 серпня 2018 року на адресу ОСОБА_4 трудова книжка була відправлена рекомендованим листом з повідомленням, проте листа позивач у відділенні пошти не отримала. Відтак, з боку підприємства вимоги трудового законодавства щодо звільнення ОСОБА_4 було дотримано.

Щодо виплат ОСОБА_4 заробітної плати, премій, компенсацій тощо - всі належні їй виплати проведені, тому боргу підприємства перед позивачем не існує.

Щодо виплати заробітної плати з 4 по 7 липня 2018 року, то у підприємства відсутні підстави для нарахування позивачу заробітної плати у зв'язку із звільненням та униканням з 3 липня 2018 року отримувати наказ, остаточний розрахунок та трудову книжку.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності, відповідно до вимог ст. 40 ч. 1 п. 1 КЗпП України, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до вимог ст. 49-2 ч. ч. 1-3 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Відповідно до вимог ст. 252 ч. ч. 1-4 КЗпП України, працівникам підприємств, установ, організацій, обраним до складу виборних профспілкових органів, гарантуються можливості для здійснення їх повноважень. Зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є. Звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об'єднання професійних спілок). Звільнення з ініціативи власника або уповноваженого ним органу працівників, які обиралися до складу профспілкових органів підприємства, установи, організації, не допускається протягом року після закінчення строку, на який обирався цей склад (крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі у зв'язку із станом здоров'я, що перешкоджає продовженню даної роботи, або вчинення працівником дій, за які законом передбачена можливість звільнення з роботи чи служби). Така гарантія не надається працівникам у разі дострокового припинення повноважень у цих органах у зв'язку з неналежним виконанням своїх обов'язків або за власним бажанням, за винятком випадків, якщо це пов'язано із станом здоров'я.

Відповідно до вимог ст. 11 ч. 1 п. 13 Закону України «Про запобігання корупції» до повноважень Національного агентства належать: здійснення співпраці із особами, які добросовісно повідомляють про можливі факти корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону (викривачі), вжиття заходів щодо їх правового та іншого захисту, притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні їх прав, у зв'язку з таким інформуванням.

Відповідно до вимог ст. 235 ч. ч. 1 та 2 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до вимог ст. 237-1 ч. 1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до вимог ст. 47 ч. ч. 1 та 2 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Відповідно до вимог ст. 116 ч. 1 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що наказом директора МКП - ринок «Ранковий» від 6 жовтня 2016 року №59-ОД ОСОБА_4 прийнято на роботу на посаду начальника дільниці по утриманню ринку і автостоянок на ринок і автостоянки по вул. Геологів з 7 жовтня 2016 року на період перебування ринку і автостоянок у відомстві підприємства (а. с. 43).

16 березня 2018 року на засіданні комісії з розгляду питань фінансово-господарської діяльності підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Хмельницького розглядувалось питання щодо оптимізації кількості працівників МКП - ринок «Ранковий» (а. с. 75).

6 квітня 2018 року наказом директора цього ж підприємства №17-ОД вирішено скоротити посаду начальника дільниці по утриманню ринку і автостоянок на ринок і автостоянки по вул. Геологів з 7 жовтня 2016 року на період перебування ринку і автостоянок у відомстві підприємства з 7 червня 2018 року (а. с. 76).

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_4 з даним наказом ознайомилась 6 квітня 2018 року (а. с. 4).

3 липня 2018 року рішенням профспілкового комітету МКП - ринок «Ранковий» №2 надано згоду на розірвання трудового договору з позивачем за скороченням штату відповідно до вимог ст. 40 п. 1 КЗпП України (а. с. 80).

Як вбачається зі змісту даного рішення, ОСОБА_4 була присутня на засіданні профспілкового комітету.

3 липня 2018 року наказом директора МКП - ринок Ранковий №52-К ОСОБА_4 звільнено з роботи у зв'язку із скороченням штату працівників з 3 липня 2018 року на підставі ст. 40 п. 1 КЗпП України (а. с. 81).

З даним наказом позивач ознайомлена 7 липня 2018 року (а. с. 81).

Як з'ясовано судом, відповідач 3 липня 2018 року направив ОСОБА_4 копію наказу про звільнення та повідомлення про необхідність отримання остаточного розрахунку та трудової книжки. Вказане повідомлення ОСОБА_4 отримала 27 липня 2018 року (а. с. 82).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що звільнення позивача з роботи є законним, підстави для визнання незаконним та скасування наказу про її звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в тому числі, за затримку видачі трудової книжки, відсутні. Вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

З таким висновком погоджується Хмельницький апеляційний суд.

Посилання апелянта, що судове рішення не містить ніякої оцінки наданим доказам, зокрема, не переглядались відеозаписи засідання профкому та вручення їй наказу звільнення 7 липня 2018 року, хоча в них містяться докази незаконного звільнення, є необґрунтованим. Судом першої інстанції досліджено докази відповідно до ст. 89 ЦПК України. Хмельницький апеляційний суд переглянув надані позивачем відеозаписи. З запису вбачається, що на засіданні ОСОБА_4 була присутня. На засіданні розглядалось питання щодо пропонування їй вакантних посад і прийнято рішення щодо надання згоди на звільнення позивача.

Не може бути підставою для скасування рішення суду посилання апелянта, що відповідачем при скороченні штату допущено порушення чинного законодавства щодо скорочення не за рахунок вільних посад. ОСОБА_4 не надала доказів про існування вакантних посад на підприємстві, які вона могла займати враховуючи кваліфікаційні вимоги до них. МКП - ринок «Ранковий» повідомило, що вакантні посади за період з 6 квітня 2018 року по день звільнення відсутні. Штатний розпис зазначене підтверджує.

Посилання апелянта, що суд не перевірив законність звернення заступника директора підприємства (а не директора), адже прийом і звільнення працівників входять у виключну компетенцію директора, не може бути підставою для скасування рішення суду. Відповідно до ст. 43 КЗпП України, подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору розглядається первинною профспілковою організацією. Тому на думку колегії суду зазначене твердження є довільним.

Безпідставним є посилання ОСОБА_4, що судом не було враховано, що їй при звільненні не видавалась трудова книжка.

Матеріали справи свідчать, що у зв'язку з відмовою останньої отримати трудову книжку, позивачу трудова книжка була підприємством направлено рекомендованим листом ( т.1 а. с. 82 - 89).

Посилання апелянта, що розрахунок при звільненні за її заявою не проводили, є голослівним. Доказами на підтвердження цього є тільки розрахунки позивача. Крім того, вимога про стягнення компенсації за невикористану відпустку ОСОБА_4 не ставилась. Вимога про стягнення коштів за 4, 5, 6, 7 липня 2018 року не може бути задоволена, оскільки позивач 3 липня була звільнена. З наказом про звільнення, ознайомлюватись відмовилась, від отримання трудової книжки та листка розрахунку відмовилась, про що свідчить акт від 3 липня 2018 року.

Не може бути підставою для скасування рішення суду твердження апелянта, що з наданих відповідачем розрахунків вбачається, що невірно розраховано одноденний заробіток, також невірно вирахувана відповідачем вихідна допомога. Зазначене є незгодою апелянта з діями відповідача. Доказів протилежного ОСОБА_4 не надала.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про обґрунтованість позову, а стосуються переоцінки доказів.

Інші доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки судове рішення правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 29 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 1 квітня 2019 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк