Справа № 404/7351/18
Номер провадження 2/404/3576/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року Кіровський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «Центр науково-технічних інновацій Української нафтової академії» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів (боргу) за отриману послугу з централізованого теплопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2018 року Дочірнє підприємство «Кіровоградтепло» Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів (боргу) за отриману послугу з централізованого теплопостачання, просило:

- стягнути з відповідача на користь підприємства: борг за послуги теплопостачання у сумі 29995 грн. 14 коп.; 3% річних, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України у сумі 1389,43 грн.; індекс інфляції, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України у сумі 4511 грн. 20 коп.; розрахунок пені відповідно до вимог ст. 549 ЦК України у сумі 9579 грн. 55 коп. Загальна сума боргу 45 474 грн. 31 коп.

- стягнути з відповідача на користь підприємства понесені витрати сплаченого судового збору в сумі 1762 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Дочірнє підприємство «Кіровоградтепло» Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії» відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Закону України «Про теплопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надає споживачам послуги з централізованого теплопостачання.

Внаслідок звернення ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Кіровоградтепло» Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії» з пропозицією отримання послуг з централізованого теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 та надання ним власних персональних даних, підприємством було відкрито відповідачу особовий рахунок № НОМЕР_1 та видано абонентську книжку, в результаті чого відповідач вступив у фактичні договірні відносини з підприємством. Відповідачу було надано послуги з централізованого теплопостачання за адресою АДРЕСА_2 на суму 29 995 грн. 14 коп. за період з жовтня 2015 року по квітень 2018 року включно, за яку сплачено не було.

Зі свого боку позивач договірні зобовязання виконує в повному обсязі, у відповідності до вимог чинного законодавства України.

В свою чергу відповідач свої зобовязання щодо своєчасності плати за отримані послуги належним чином не виконує, чим порушує вимоги статті 526 ЦК України.

Станом на 01 квітня 2018 року борг відповідача перед підприємством становить 29 995 грн. 14 коп. за вказаний вище період з урахуванням вхідного сальдо. Крім цього вважає, що з відповідача підлягає стягненню 3% річних, відповідно до вимог статті 625 ЦК України в сумі 1389,43 грн., індекс інфляції, відповідно до вимог статті 625 ЦК України в сумі 4511 грн. 20 коп. та пеня відповідно до вимог статті 549 ЦК України в сумі 9579 грн. 54 коп. Таким чином, загальна сума боргу становить 45 475 грн. 31 коп.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 листопада 2018 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання / а.с. 12-13/.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову. Зазначив, що в 2015 році його квартиру відключено від централізованого теплопостачання та надано дозвіл влаштування індивідуального електроопалення, тому з жовтня 2015 року він не оплачував послуги з централізованого теплопостачання.

Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частинами 1 та 2 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» централізоване опалення віднесено до комунальних послуг.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов'язками споживача є, зокрема, своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів; забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання.

Статтею 19 цього Закону передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (ст.19 Закону України «Про теплопостачання»). Згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири №89, що розташована в місті Кропивницькому по вулиці Героїв України, будинок 30.

ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Закону України «Про теплопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надає споживачам послугу з централізованого теплопостачання.

Відповідач ОСОБА_1 користувався послугами, які надає ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА».

За послуги з централізованого теплопостачання відповідач не сплачував, в звязку з чим виникла заборгованість.

Згідно розрахунку заборгованості споживача теплової енергії ДП «Кіровоградтепло» в період з жовтня 2015 року по квітень 2018 року включно заборгованість відповідача перед підприємством становить 29 995 грн. 14 коп. /а.с.4/.

В свою чергу, відповідач свої зобовязання щодо своєчасності плати за отримані послуги належним чином не виконує, чим порушує вимоги статті 526 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності ж до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.162 ЖК України власник квартири зобовязаний оплачувати всі комунальні платежі вчасно, в тому числі і за послуги з теплопостачання.

Визначаючи розмір заборгованості суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості приходить до висновку про його обґрунтованість.

Таким чином, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь підприємства 29 995 грн. 14 коп. боргу за послуги із теплопостачання.

Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України (постанова ВСУ у справі № 6-68цс12 від 20.06.2012 р.).

Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тому, задоволенню підлягають і позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в розмірі 1389,43 грн. та інфляційних втрат в сумі 4511 грн. 20 коп. /а.с. 5/, оскільки у відповідності до вимог частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, позивач також просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 9579 грн. 54 коп., яка виникла внаслідок прострочення виконання зобов'язань, посилаючись на норми ст. 549 ЦК України.

У відповідності до приписів частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 10 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач повинен сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Проте, вказаним актом законодавства розмір пені не встановлений, а сторони у відповідному договорі не встановили конкретного розміру такої відповідальності.

За таких обставин, суд вважає за необхідне в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, відмовити, оскільки договір про надання послуг з централізованого опалення між сторонами у справі відсутній, а чинним законодавством не встановлено розмір пені за несвоєчасне здійснення фізичною особою платежів за комунальні послуги.

Суд вважає неприйнятними посилання відповідача на відсутність системи опалення у належному йому житловому приміщенні як підставу для відмови у задоволенні позову, оскільки вони не узгоджуються з вимогами законодавства, виходячи з наступного.

Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, з урахуванням змін, що внесені постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2007 року №1268 (далі за текстом Правила), та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року № 4, з урахуванням змін, що внесені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року № 169 (далі за текстом Порядок). Вказані акти з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачають відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів.

Відповідно до Правил, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Відповідно до п.п. 25, 26, 30 п.3 Правил, відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання забороняється.

Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

Відповідно до Порядку, для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП.У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник (власники) будинку зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (пункт 2.1). При цьому обов'язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (п. 2.2 Наказу).

Так, житлове приміщення, що на праві власності належить ОСОБА_1, розташовано у багатоквартирному будинку.

Процедура відключення від систем централізованого опалення, встановлена Порядком, містить в собі імперативні норми, тобто норми, що не допускають будь-яких відхилень від вичерпного переліку прав і обов'язків тих чи інших суб'єктів, зокрема, ним: встановлена процедура відключення від мереж централізованого опалення цілого будинку (а не окремого приміщення), а саме, шляхом написання заяви про надання дозволу на відключення до Міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО; визначені суб'єкти звернення та суб'єкти, уповноважені давати дозволи на відключення від мереж централізованого опалення, яким є Міжвідомча комісія з розгляду питань відключення від мереж ЦО; передбачені документи, які оформлюються при проведенні відключення від мереж централізованого опалення, а саме: протокол Комісії, яким оформлюється прийняте нею рішення, акт про відключення від систем централізованого опалення.

Згідно п.2.1, п.п.2.2.1, 2.2.2 п. 2.2 Порядку, споживач звертається в Комісію для отримання дозволу і саме Комісія приймає рішення щодо надання дозволу на відключення від мереж ЦО чи про відмову. При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП.

Комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї. Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. При цьому обов'язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання. Комісією, у разі необхідності, можуть розглядатися питання збільшення потужностей та можуть розроблятися пропозиції щодо їх фінансування, а також заміни систем внутрішньоквартальних, а в деяких випадках і магістральних мереж газо-,водо, теплопостачання (пункт 2.2 Порядку).

Отже, процедура відключення від мереж централізованого опалення не передбачає лише наявність технічної можливості у споживача, а має бути підтверджена також і шляхом отриманням у встановленому законом порядку відповідного дозволу та відповідної технічної документації. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 року у справі № 6-1192цс15.

В ході судового розгляду ОСОБА_1 не надано суду документального підтвердження відключення споживача від системи центрального опалення, з отриманням дозволу у передбаченому законом порядку.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 13, 76, 81-83, 89, 95, 141, 223, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дочірнього підприємства «Кіровоградтепло» товариства з обмеженою відповідальністю «Центр науково-технічних інновацій Української нафтової академії» борг за послуги теплопостачання в сумі 29995,14 грн., 3 % річних в сумі 1389,43 грн., індекс інфляції в сумі 4511,20 грн. та судові витрати в сумі 1762, 00 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ДП „Кіровоградтепло ТОВ „Центр науково-технічних інновацій Української нафтової академії (місце знаходження: м. Кропивницький, вул. Кутузова 23/16, р/р 658 в АТ «Ощадбанк», МФО 323475).

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_2).

Повний текст судового рішення складено 29.03.2019 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда