Справа № 308/1899/16-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 липня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Кожух О.А. та Кондора Р.Ю.,

з участю секретаря Юрочко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Шкорки Ігоря Михайловича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду від 04 березня 2019 року (у складі судді Лемак О.В.) за позовом ОСОБА_1 до міського комунального проектного підприємства «Чоппроект» в особі голови ліквідаційної комісії Гіжан Ігоря Степановича та голови ліквідаційної комісії міського комунального проектного підприємства «Чоппроект» про скасування наказу, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Шкорка І.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у лютому 2016 р.

Просив:

-скасувати п.1 наказу голови ліквідаційної комісії міського комунального проектного підприємства «Чоппроект» Гіжана І.С. №4 від 11.01.2016 р. «Про відсторонення від роботи», що стосується заступника директора ОСОБА_1 ;

-стягнути з міського комунального проектного підприємства «Чоппроект» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час відсторонення від посади заступника директора міського комунального проектного підприємства «Чоппроект», починаючи з 11 січня 2016 р.;

-стягнути з міського комунального проектного підприємства «Чоппроект» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 грн. і вирішити питання розподілу судових витрат.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 04 березня 2019 р. позов ОСОБА_1 було залишено без розгляду.

Адвокат Шкорка І.М. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати цю ухвалу, а справи направити до суду першої інстанції. Доводить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Указує, що в матеріалах справи містяться заяви від сторони позивача про розгляд справи за їх відсутності.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала - скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, із таких мотивів.

Суд установив, що позивач повторно не з`явилася у судове засідання, причин поважності своєї неявки не повідомила та заяву про розгляд справи за її відсутностідо судуне направила.

Колегія суддів не погоджується із цим висновком через його невідповідність нормам процесуального права.

Згідно з положеннями ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України у разі якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи суд залишає позовну заяву без розгляду.

Тобто, умовами для вчинення цієї процесуальної дії є належність повідомлення позивача про час і місце судового розгляду справи (виклик до суду в порядку, передбаченому ст.ст. 128-130 ЦПК України), повторність неявки та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

При цьому поважність причин не має правового значення.

Із матеріалів справи видно, що на судове засідання, яке передувало засіданню, на якому було постановлено ухвалу про залишення скарги без розгляду (18.02.2019 р.), ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справу (а.с.89). Однак, судового засідання не відбулося у зв`язку з неявкою усіх учасників справи (а.с.93).

Розгляд справи було відкладено на 04.03.2019 р. (дата постановлення оскаржуваної ухвали).

На це судове засідання позивач і її представник були належним чином повідомлені (а.с.94,95), у судове засідання учасники справи не з`явилися (а.с.97), відтак позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без розгляду (а.с.112)

Із цього приводу належить зауважити, що дійсно позивач та її представник, будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, повторно не з`явилися у судове засідання.

Однак, у матеріалах справи містяться заяви сторони позивача про розгляд справи за їх відсутності. Зокрема такі заяви подавалися 08 квітня 2016 р. (а.с.31), 24 жовтня 2016 р. (а.с.48) і 27 червня 2017 р.

Тобто в суду не було процесуальних підстав залишати позов без розгляду, оскільки стороною позивача неодноразово подавалися заяви про розгляд справи за їх відсутності, явка позивача обов`язковою не визнавалась, а відтак суд мав розглядати справу по суті.

Також необхідно відмітити, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 21 жовтня 2016 р. позов уже залишався без розгляду (а.с.46), однак ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 30 січня 2017 р. указану ухвалу було скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Попри це, суд так і не спромігся за 2 роки розпочати розгляд справи по суті, хоча мова у спірних правовідносинах іде про можливе порушення трудових прав позивача.

Тобто, встановивши, що сторона позивача була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, за наявності заяви від адвоката позивача про розгляд справи за їх відсутності, суд мав усі процесуальні підстави розглядати справу по суті.

У контексті наведеного суд першої інстанції не мав правових підстав для залишення скарги заяви без розгляду, через що постановлена ним ухвала відповідно до вимог ст. 379 ч.1 п.4 ЦПК України підлягає скасуванню як незаконна, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.4, 318, 382, 383, 384, 389 ч.1 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу адвоката Шкорки Ігоря Михайловича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити. 2.Ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду від 04 березня 2019 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 4.Повне судове рішення складено 09 липня 2019 року

Судді: