Справа номер 483/478/19 Головуючий суду першої інстанції - Чаус Л.В.
Провадження номер 22-ц/812/1189/19 Доповідач суду апеляційної інстанції - Локтіонова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2019 року м.Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання - Біляєвою В.М.,

за участі представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» - Подорожнього А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 квітня 2019 року за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про визнання дій неправомірними та скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 р. ОСОБА_1 подав до суду вищезазначений позов, обґрунтовуючи який вказував, що 27 грудня 2012 року між ним та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк» або Банк) укладено договір кредиту №КФ-ВКЛ-2016073 (далі - Договір), відповідно до якого Банк надав йому грошові кошти в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості в сумі 250 000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 27,99% на рік з кінцевим терміном повернення до 26 грудня 2015 р., на умовах визначених кредитним договором.

З метою забезпечення виконання вищезазначеного договору між тими ж сторонами 04 січня 2012 р. та від 27 грудня 2012 р. укладено іпотечні договори. Предметом за договором від 04 січня 2012 р. є нежитлові приміщення загальною площею 109,8 кв.м в житловому будинку літ.А-9, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а за договором від 27 грудня 2012 р. - автостоянка загальною площею 379,50 кв.м, що складається з адміністративно-службової будівлі (Літ. А-1) загальною площею 379,50 кв.м., споруд (Літ. №5,6,7,8,І), розташованої за адресою АДРЕСА_2 .

20 червня 2018 р. між Банком та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договори купівлі-продажу права вимоги за вищезазначеними іпотечними договорами, на підставі яких останньому перейшло право в обсягах та на умовах, визначених іпотечними договорами.

12 березня 2019 р. позивачу з інформаційної довідки з державних реєстрів стало відомо, що його право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстровано за ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» згідно з договорами купівлі-продажу права вимоги серія та номер 723 та 724 від 20 червня 2018 р. Підставою внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексними номерами 44619129 та 44618374 від 14 грудня 2018 р., прийняті державним реєстратором Марянчук Н.В. КП «Агенція адміністративних послуг».

Посилаючись на викладене та на незаконне позбавлення позивача права власності на майно, протиправність оскаржуваних рішень та вчинених реєстраційних дій, позивач просив визнати протиправними дії державного реєстратора КП «Агенція адміністративних послуг» щодо прийняття вищезазначених рішень та їх скасувати, а також стягнути з відповідачів на його користь судові витрати.

04 квітня 2019 р. ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення вищевказаного позову шляхом заборони суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації, вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією права власності відносно: нежитлових приміщень загальною площею 109,8 кв.м у житловому будинку літ. А-9, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; автостоянки з адміністративно-службовою будівлею загальною площею 379,50 кв.м, що складається з адміністративно-службової будівлі (літ.А-1) загальною площею 379,50 кв.м, споруд (літ. №5,6,7,8,І), розташованих за адресою АДРЕСА_2 .

Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 квітня 2019 р. заяву ОСОБА_1 задоволено.

До набрання рішенням суду у вищезазначеній справі законної сили заборонено суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації, вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацію права власності відносно майна вказаного у заяві ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Обґрунтовуючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами дійсно виник спір стосовно правомірності здійснення реєстраційних дій щодо спірного нерухомого майна, а тому дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, а застосування саме такого виду забезпечення позову є співмірним заявленим вимогам та фактично реалізує мету його застосування.

Не погодившись з ухвалою суду, ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило ухвалу суду в частині майна, розташованого у м. Очаків Миколаївської області, скасувати та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 не вказано причин, за яких необхідно забезпечити його позов, а також, що існує реальна небезпека втрати майна внаслідок його відчуження відповідачами. Також, апелянтом наголошено на тому, що судове рішення не містить мотивів задоволення заяви.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його застосування.

З матеріалів справи вбачається, що 04 січня 2012 р. між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 (позичальник) укладено договір кредитної лінії №ВКЛ-2009899 та 27 грудня 2012 р. - кредитний договір №КФ-ВКЛ-2016073.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору від 27 грудня 2012 р. укладений іпотечний договір між ПАТ «Дельта Банк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець), за яким позивач передав в іпотеку автостоянку з адміністративно-службовою будівлею загальною площею 379,50 кв.м, що складається з адміністративно-службової будівлі (літ.А-1) загальною площею 379,50 кв.м, споруд (літ.№5,6,7,8,І), розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , що належала останньому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14 вересня 2012 р.

20 червня 2018 р. між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір купівлі-продажу права вимоги за вищезазначеним іпотечним договором, на підставі якого останньому перейшло право вимоги в обсягах та на умовах, визначених іпотечним договором.

14 грудня 2018 р. право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстровано за ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп». Підставою внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 44618374 від 14.12.2018 р., прийняте державним реєстратором Марянчук Н.В. КП «Агенція адміністративних послуг».

Посилаючись на незаконне позбавлення його права власності на майно, протиправність рішень реєстратора та вчинених реєстраційних дій, позивач подав до суду позов про визнання дій державного реєстратора неправомірними та скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

З наведеного випливає, що між сторонами існує спір щодо порушення права власності позивача на нерухоме майно, за вирішенням якого останній звернув до суду з даним позовом.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доцільність забезпечення позову вказаним ним способом щодо майна, розташованого у АДРЕСА_2 , оскільки реалізація спірного майна під час розгляду справи може призвести до неможливості виконання рішення суду та своєчасного розгляду справи, що є завданням цивільного судочинства.

Обраний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для скасування ухвали суду в оскаржуваній частині, оскільки вона є законною та обґрунтованою.

Керуючись статтями 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» залишити без задоволення, а ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 квітня 2019 року в частині забезпечення позову щодо нерухомого майна: автостоянки з адміністративно-службовою будівлею загальною площею 379,50 кв.м, що складається з адміністративно-службової будівлі (літ.А-1) загальною площею 379,50 кв.м, споруд (літ.№5,6,7,8,І), розташованих за адресою: АДРЕСА_2 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О.В. Локтіонова

Судді С.Ю. Колосовський

О.О. Ямкова

Повний текст постанови складено 17 липня 2019 року.