Справа № 291/366/19
Ружинський районний суд Житомирської області

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

24 червня 2019 року

Ружинський районний суд Житомирської області1

в складі : головуючого - судді Митюк О.В.

секретаря Підгорної А.М.,.,

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Садовського Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

12 березня 2019 року позивачка звернулася до Ружинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про збільшення розміру аліментів, які стягуються, згідно рішення Ружинського районного суду від 28.01.2013 року на утримання малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 грн. щомісячно, просить збільшити аліменти до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не нижче 50% прожиткового мінімуму па одну дитину, з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що працює в м.Києві, її заробітна плата не значна, починаючи з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, розмір витрат на утримання сина зросли, відповідач зобов`язаний утримувати сина до досягнення ним повноліття, і утримувати на належному рівні, достатньому для його розвитку.

В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, але не могла зорієнтуватися як збільшити розмір аліментів, чи то в твердій сумі в розмірі 1500 грн. чи то в частці від доходу відповідача, а саме 1/4, та не могла пояснити які є рішення про стягнення аліментів, та які зазначено в позові. Пояснила що відповідач платить аліменти в твердій грошовій сумі по 1000 грн., але не менше 50 % від прожиткового мінімуму, щомісячно, хоча офіційно працює.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проведеному в режимі відеоконференції пояснили, що позовні вимоги не визнають, 04.06.2019 року відповідач надав відзив на позов, в якому заперечував проти позову про збільшення аліментів, посилаючись на те, що твердження позивачки викладені нею в позовній заяві не відповідають фактичним обставинам справи, рішень про стягнення з нього аліментів на утримання спільного малолітнього сина, які зазначені позивачкою в позовній заяві не існує. Крім того зазначив, що на утриманні в нього знаходиться хвора непрацездатна мати. Позивачкою необхідно було подати позов про зміну порядку та способу стягнення аліментів, а потім ставити питання про збільшення розміру аліментів. Інших засобів до існування, ніж заробітна плата, він не має, йому також потрібно за щось жити. Свої заперечення проти позову підтримав в суді.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних обставин.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.12.2012 року, рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 03.11.2014 року шлюб розірвано.

Сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, повязані зі зміною розміру аліментів на дитину.

Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 02.12.2013 року, з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 ,було стягнуто аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 31 жовтня 2017 року.

Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 06.07.2018 року, було збільшено розмір аліментів та стягнуто з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З огляду на викладене позивачкою у позовній заяві зазначено, рішення Ружинського районного суду від 12.11.2013 року про стягнення з відповідача ОСОБА_2 , аліментів - 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.07.2012 року, яке вона просить суд змінити, збільшивши розмір аліментів, але якого взагалі не існує.

Позивачка як підставу позову зазначає збільшення прожиткового мінімуму, а також взагалі збільшення витрат на сина.

Суд погоджується з такими доводами позивача частково в частині обовязкового мінімального розміру аліментів. Аргументи позивача і його представника не ґрунтуються на вимогах законодавства, оскільки не відносяться до безумовних підстав для зміни (збільшення) розміру аліментів до частки від заробітку, крім того, рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 06.07.2018 року, було збільшено розмір аліментів та стягнуто з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачем не надано доказів та не наведено аргументів для збільшення розміру аліментів, зокрема такі як зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із батьків про які зазначено в законі.

З вище наведеного і доказів наданих сторонами суд приходить до висновку, що права позивача не було порушено відповідачем. З відповідача відповідно до рішення суду стягуються аліменти на малолітнього сина, які він сплочує вчасно. Законом передбачені випадки збільшення розміру аліментів.

При розгляді позовів, заявлених позивачем із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Лише в разі покращення матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати заяву про збільшення розміру аліментів.

Встатті 8 Закону України «Про охорону дитинства», зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст.ст. 51 Конституції України,180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1ст. 192 СК Українипередбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено у п. 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно дост. 192 СК Українирозмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Сімейний кодекс Українипередбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третястатті 181 СК України).Стаття 192 СК Українитільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямистатті 192 СК Українизміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тількистатті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Звертаючись до суду із позовом, позивачка просила збільшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму, посилаючись на погіршення її матеріального стану та зміну законодавства щодо мінімального розміру аліментів.

Тобто, позивач визначила способом та порядком стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу відповідача, але такого позову до суду не подано, на підставі вищевикладеного суд відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 84, 180 -183 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 141, 142, 258, 259, 264, 265, 351, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду, або через Ружинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текс рішення проголошено 04.07.2019 року.

Сторони по справі:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька : АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 НОМЕР_1

відповідач- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель : АДРЕСА_2 , ІНП НОМЕР_2 ;

Суддя О. В. Митюк.