Провадження № 2/537/567/2019
Справа № 537/1100/19
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2019 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Сьоря С.І., за участю: секретаря - Яворської А.Г., представника відповідача Коваленко М.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом юридичної особи Акціонерного товариства Комерційний Банк „ПриватБанк до фізичної особи ОСОБА_1 стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 124 515 грн. 39 коп. за кредитним договором №б/н від 26.08.2007 року та понесені судові витрати.

Свої вимоги мотивував тим, що 26 серпня 2007 року між АТ КБ „ПриватБанк та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Свій обов`язок згідно до договору Банк виконав у повному обсязі, а відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання по кредитному договору виконує неналежним чином і станом на 31 січня 2019 року заборгованість за кредитним договором склала 275 582 грн. 34 коп., в тому числі: 8000 грн. заборгованості за кредитом, 264 382 грн. 34 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 200 грн. заборгованість за пенею та комісією.

Оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, то заборгованість до стягнення становить 124 515 грн. 39 коп., яка складається із: 8000 грн. заборгованість за кредитом, 116 515 грн. 39 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом з 07.08.2007 року по 31.01.2018 року.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча завчасно надіслав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився без повідомлення причин..

Представник відповідача в судовому засіданні у задоволенні позову просила відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю та пропуском строку позовної давності.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Ст.ст. 626, 628 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами. (ст. 629 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

26 серпня 2007 року між ПАТ КБ „ПриватБанк та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №б/н, шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, за умовами якого ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно з заявою ОСОБА_1 погодився, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, «Умовами і Правилами надання банківських послуг», Правилами користування платіжною карткою» та Тарифами банку складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до п.3.1 Умов та Правил надання банківських послуг, для надання послуг Банк відкриває Клієнту Картрахунки, видає Клієнту Карти, їх вид і строк дії визначений у Заяві і в Пам`ятці Клієнта, підписанням якого Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг.

06.08.2007 року відповідач отримав кредитну картку № НОМЕР_1 та почав користуватись кредитним лімітом 10.08.2007 року, що підтверджується Заявою, розрахунком заборгованості за кредитним договором та випискою по рахунку за період з 01.08.2007 року по 10.06.2019 року.

Згідно п.5.5 «Правил користування платіжною карткою» Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік.

Відповідно до п.5.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено можливість односторонньої зміни Тарифів на інших невід`ємних частин Договору, зокрема розмір процентної ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, визначених п.4.9 Умов та Правил надання банківських послуг і п.5.8 Правил користування платіжною карткою.

П.6.5 Умов та Правил надання банківських послуг визначено, що позичальник зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Згідно п.6.6 Умов та Правил надання банківських послуг, в разі невиконання зобов`язань на вимогу банку ОСОБА_1 зобов`язався виконати зобов`язання з повернення Кредиту, в тому числі простроченого кредиту Овердрафта, оплати винагороди банку.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання с його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухилення від сплати заборгованості за кредитом.

Як встановлено судом, свій обов`язок згідно кредитного договору Банк виконав у повному обсязі, а відповідач свої зобов`язання по кредитному договору виконує неналежним чином і згідно наданого Банком розрахунку заборгованості, станом на 31 січня 2019 року заборгованість за кредитним договором склала 275 582 грн. 34 коп., в тому числі: 8000 грн. заборгованості за кредитом, 264 382 грн. 34 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 200 грн. заборгованість за пенею та комісією, при цьому Банком, з урахуванням положень ст.13 ЦПК України, заявлено вимоги про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 124 515 грн. 39 коп., яка складається із: 8000 грн. заборгованість за кредитом, 116 515 грн. 39 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 07.08.2007 року по 31.01.2018 року.

Згідно відзиву та в судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку з спливом позовної давності.

Відповідно до ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ст.ст. 257, 260, 261 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу і перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст..258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до п.5.3, 5.4 Правил користування платіжною карткою, строки та порядок погашення по Кредиту по платіжним картам із встановленим Мінімальним обов`язковим платежем наведений у Пам`ятці Клієнта, а строк погашення по Кредиту по платіжним карткам без встановленого Мінімального обов`язкового платежу здійснюється наступним чином: строк погашення процентів по Кредиту щомісячно за попередній місяць; строк погашення Кредиту у повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, що вказаний на платіжній картці.

Як встановлено судом, 06.08.2007 року відповідач отримав кредитну картку № НОМЕР_1 терміном дії до червня 2015 року та в подальшому карта не перевидавалась.

Тобто, відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою частиною кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі зі спливом останнього дня дії картки, а не закінченням строку дії договору.

Враховуючи строк дії кредитної картки, тобто до останнього календарного дня червня 2015 року, позовна давність, в межах якої Банк мав право звернутись до суду за захистом порушеного права щодо повернення кредиту у повному обсязі, спливала 30.06.2018 року, при цьому позивач звернувся до суду із даним позовом 15.03.2019 року.

Між тим, відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором, що наданий представником позивача та виписки по рахунку за період з 01.08.2007 року по 10.06.2019 року, відповідачем 10.06.2016 року було здійснено погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 200 грн., тобто вчинено дію, що свідчить про визнання ним боргу за кредитним договором, а тому перебіг позовної давності перервався і після переривання перебіг позовної давності почався заново.

Враховуючи викладене, дату звернення позивача до суду з даним позовом (15.03.2019 року), суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено трирічний строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом, у зв`язку з чим підстав для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення заборгованості по тілу кредиту та відсоткам не вбачається.

Як вбачається із наданого Банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, Банком здійснювалось нарахування процентів за користування кредитом з 07.08.2007 року по 31.01.2019 року, тобто нараховувались проценти за користування кредитом як до так і після закінчення строку дії картки, термін дії якої встановлено до червня 2015 року.

Між тим, згідно із ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, в даній справі вимоги Банку про стягнення процентів після червня 2015 року (закінчення строку кредитування внаслідок закінчення строку дії картки, яка більше не перевипускалась) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Такі правові висновки суду, узгоджуються з позицією Великої палати ВС, висловленою у постанові від 28.03.2018 у справі №14-10цс18.

У ст.1050 ЦК передбачено: якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу.

За змістом ч.2 ст.625 ЦК, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у цій справі кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч.2 ст.625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів, однак таких вимог банк не заявляв, у зв`язку із чим позовні вимоги про стягнення процентів, нарахованих після закінчення строку кредитування за період з 01.07.2015 року по 31.01.2018 року (у межах заявлених позовних вимог) є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Із розрахунку заборгованості, що надана Банком вбачається, що на час закінчення терміну дії картки, тобто на 30.06.2015 року за відповідачем рахувалась заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 7567 грн. 05 коп., а тому саме ця сума заборгованості по процентам підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що позичальник належним чином не виконав умови кредитного договору, що призвело до утворення заборгованості перед Банком, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі 8000 грн. та заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 7567 грн. 05 коп., а в задоволенні позовних вимог в іншій частині необхідно відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Відповідно до ст..141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 240 грн. 17 коп.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 280, 281, 282 ЦПК України, ст. ст.526, 611, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний Банк „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк „ПриватБанк (, МФО 305299 р/р № НОМЕР_3 ) заборгованість за кредитним договором б/н від 26 серпня 2007 року у розмірі 15 567 грн. 05 коп. та 240 грн. 17 коп. сплаченого судового збору.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 04 липня 2019 року.

Суддя: