Постанова

Іменем України

09 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 529/253/18

провадження № 61-13838св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Кузнєцова В. О.,

суддів: Ігнатенко В. М., Карпенко С. О., Стрільчука В. А., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Стасівська сільська рада Диканського району Полтавської області,

третя особа - Диканська державна нотаріальна контора Полтавської області,

особи, які звернулися з апеляційними скаргами - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 10 червня 2019 року у складі судді Кривчун Т. О. та касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Полтавського апеляційного суду від 15 липня 2019 року у складі колегії суддів: Прядкіної О. В., Бондаревської С. М., Лобова О. А.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог і судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області та просила визнати за нею право власності на спадкове майно - Ѕ частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке залишилося після смерті її чоловіка, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 07 травня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на Ѕ частину будинковолодіння, розташованого на АДРЕСА_1 , яке у відповідності до технічного паспорта складається з житлового будинку (літ. А-1), літньої кухні (літ. Б, б), погріба вхідного (літ. В), сараю (літ. Г), гаража (літ. Д), трубопровода (літ. № 1), воріт огорожі (літ. № 2), хвіртки (літ. № 3), огорожі (літ. № 4).

Визнано за ОСОБА_1 як за співвласником спільної сумісної власності подружжя право власності на Ѕ частину будинковолодіння, розташованого на АДРЕСА_1 , яке у відповідності до технічного паспорта складається з житлового будинку (літ. А-1), літньої кухні (літ. Б, б), погріба вхідного (літ. В), сараю (літ. Г), гаража (літ. Д), трубопровода (літ. № 1), воріт огорожі (літ. № 2), хвіртки (літ. № 3), огорожі (літ. № 4).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оскаржили його в апеляційному порядку.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 10 червня 2019 року у прийнятті до провадження апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 07 травня 2018 року відмовлено та повернуто її заявнику.

Апеляційний суд виходив з того, що оскаржуваним судовим рішенням питання про права, свободи та інтереси ОСОБА_2 не вирішувалося, тому у прийнятті її до провадження слід відмовити на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 15 липня 2019 року відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_3 та закрито апеляційне провадження за його апеляційною скаргою на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 07 травня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що оскаржуваним рішенням не вирішувалося питання про права та обов`язки ОСОБА_3 , тому наявні підстави, передбачені пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 07 травня 2018 року.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги ОСОБА_2 .

У липні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Полтавського апеляційного суду від 10 червня 2019 року та передати справу на розгляд до суду апеляційної інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги зазначала, що вона не брала участь у розгляді справи № 529/253/18, проте суд першої інстанції оскаржуваним рішенням вирішив питання про її права, свободи, інтереси та обов`язки як власника суміжної земельної ділянки і суміжного будинковолодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки спірне домоволодіння позивачем було збудовано самовільно, без отримання дозвільних документів, введення в експлуатацію, з істотним порушенням санітарних, протипожежних і технічних норм.

Суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питання про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції. Тобто апеляційному суду необхідно було відкрити апеляційне провадження за її апеляційною скаргою і з`ясувати, чи були порушені оскаржуваним судом рішенням її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги ОСОБА_3 .

У серпні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просив скасувати постанову Полтавського апеляційного суду від 15 липня 2019 року.

В обґрунтування касаційної скарги зазначав, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про те, що оскаржуваним рішенням не вирішено питання про його права, свободи, інтереси та обов`язки, не надав оцінку усім доводами апеляційної скарги, належним чином не дослідив обставини справи та не вмотивував, з яких підстав його доводи відхилені судом. Закриття апеляційного провадження очевидно вказує на необ'єктивність та упередженість суду.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 27 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 28 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 у цій справі.

19 вересня 2019 року справа № 529/253/18 надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 26 вересня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційну скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити, а касаційна скарга ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Щодо касаційної скарги ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Конституційний Суд України у рішенні № 11-рп/2007 від 11 грудня 2007 року зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Звертаючись до апеляційного суду із апеляційною скаргою, ОСОБА_2 посилалась на те, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції вирішено питання про її права та обов`язки як власника суміжного будинковолодіння, оскільки спірний будинок побудовано на спільній межі з земельною ділянкою, яка перебуває у її власності, самовільно, без введення в експлуатацію, з істотним порушенням будівельних, протипожежних і санітарних норм.

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо вона подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України, апеляційний суд належним чином не перевірив доводи апеляційної скарги та не врахував, що ОСОБА_2 подала вказану апеляційну скаргу як особа, яка не брала участі у справі, вважаючи, що суд вирішив питання про її права та інтереси (частина перша статті 352 ЦПК України).

Відтак апеляційний суд неправильно застосував положення статті 357 ЦПК України, тому оскаржувана ухвала не може вважатися законною та обґрунтованою.

Щодо касаційної скарги ОСОБА_3

ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 07 травня 2018 року посилаючись на те, що вказаним рішенням вирішено питання про його права та обов`язки.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 25 червня 2019 року відкрито апеляційне провадження за його апеляційною скаргою.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 15 липня 2019 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 07 травня 2018 року закрито.

Суд апеляційної інстанції, застосувавши положення пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України, дійшов висновку про те, що рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 07 травня 2018 року не вирішувалося питання про права та обов`язки ОСОБА_3 , що є підставою для закриття апеляційного провадження за його апеляційною скаргою.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося (пункт 3 частини першої статті 362 ЦПК України).

Встановивши, що рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 07 травня 2018 року не вирішувалося питання про права, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_3 , який є мешканцем сусіднього домоволодіння та не відноситься до кола спадкоємців померлого ОСОБА_4 , щодо визнання права власності на майно якого Диканським районним судом Полтавської області ухвалене рішення, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про закриття апеляційного провадження за його апеляційною скаргою.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги ОСОБА_2

Частиною четвертою статті 406 та частиною шостою статті 411 ЦПК України передбачено, що у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції. Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

У зв`язку з допущеними апеляційним судом порушеннями норм процесуального права при вирішенні питання про відмову у прийнятті до провадження апеляційної скарги ОСОБА_2 , оскаржувану ухвалу Полтавського апеляційного суду від 10 червня 2019 року слід скасувати і направити справу в цій частині для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги ОСОБА_3 .

Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і відсутні підстави для їх скасування. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Полтавського апеляційного суду від 15 липня 2019 року залишити без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Полтавського апеляційного судувід 10 червня 2019 рокускасувати, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Полтавського апеляційного суду від 15 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. О. Кузнєцов

СуддіВ. М. Ігнатенко С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук М. Ю. Тітов