КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 359/569/18

провадження № 22-ц/824/405/2019

01 квітня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суду складі колегії суддів :

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І.М., Семенюк Т.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" - ЛитвиненкоОлени Леонідівни на заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2018 року в складі судді Муранової-Лесів І. В.,

встановив:

10.01.2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (ПАТ КБ «Приватбанк»), на даний час - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», звернулося до суду з позовом, в якому зазначило, що 24 червня 2016 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір, згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 1500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві №б/н від 24.06.2016 р.

Свої зобов'язання за договором позивач виконав у повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених вказаним договором та в межах встановленого кредитного ліміту, проте відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 17.12.2017 р. склала 16 251,63 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов'язань, не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.

ПАТ КБ «Приватбанк» просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість, яка станом на 17.12.2017 р. склала 16 251,63 грн та складається із заборгованості: за кредитом у розмірі 6245,87 грн; відсотками за користування кредитом - 3 455,57 грн; за пенею - 5 300,11 грн, а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф ( фіксована частина) , 750,08 грн - штраф (процентна складова).

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2018 року позовну заяву задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 24.06.2016 р. в розмірі 7 058, 16 грн, яка складається з: 6 245 грн 87 коп. - заборгованості за кредитом; а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 грн - фіксована частина та 312 грн 29 коп. - процентна складова. Вирішено питання розподілу судових витрат.

На вказане рішення суду представник АТ КБ "Приватбанк" - Литвиненко О.Л. подала апеляційну скаргу, в якій просить його змінити, скасувавши в частині відмови у стягненні процентів та пені, та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих вимог. В іншій частині рішення залишити без змін. Стягнути з відповідача судові витрати.

Посилалася на ті підстави, що позичальник у анкеті-заяві від 24.06.2016 р. висловив згоду про укладення договору та особистим підписом засвідчив, що він ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, а також надав згоду, що ця заява разом з Пам'яткою клієнта, з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

З виписки по рахунку відповідача вбачається, що банком виконано обов'язок щодо повідомлення позичальника про встановлення відсоткової ставки за кредитним договором в порядку, встановленого цим договором, а з розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем нарахування відсотків проводиться саме в розмірі ставок, що вказані у виписці по рахунках. Відповідач, підписавши анкету заяву від 24.06.2016 р. про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та користуючись кредитним лімітом, погодився з такими умовами, розміром процентів за користування кредитом та штрафними санкціями. Всі операції за кредитним договором та спосіб нарахування заборгованості чітко відображені в розрахунку заборгованості. Користування кредитними коштами підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по картковому рахунку відповідача, що є первісним бухгалтерським документом про видачу та сплату коштів за кредитним договором. Відповідач сплачував заборгованість по процентам, виходячи з процентної ставки встановленої умовами кредитного договору.

Основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів та отримання відсотків за їх користування. Не зважаючи на положення чинного законодавства суд відмовив у стягненні процентів за користування кредитними коштами взагалі, чим порушив вимоги ст. 1046, 1048 ЦК України. Встановлення неправильності розрахунку заборгованості та неточності нарахування можливо лише за допомогою економічної експертизи, однак така не проводилася і клопотання про її проведення відповідач не подавав.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Відповідно до положень ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Частково задовольняючи позов ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі заборгованості по кредиту 6 245,87 грн та штрафів - 500 грн фіксована частина, 312, 29 грн - процентна складова, суд першої інстанції виходив із того, що 24 червня 2016 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір про надання банківських послуг на отримання кредиту та платіжної кредитної картки «Універсальна», що підтверджується укладеною між сторонами Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 24.06.2016 року.

В даній частині рішення суду першої інстанції ніким не оскаржується і не є предметом апеляційного перегляду.

Відмовляючи в задоволенні вимог ПАТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення заборгованості за процентами та пенею, суд першої інстанції встановив, що дані вимоги є недоведеними, позивачем не обґрунтовано розмір такої заборгованості. Проведений позивачем розрахунок процентів на користування кредитом не відповідає умовам укладеного сторонами договору, які були ним змінені в односторонньому порядку. Крім того, як вбачається зі змісту позову та розрахунку заборгованості, за порушення грошових зобов'язань за один і той самий період позивачем нараховано як пеню, так і штрафи, внаслідок чого відповідача двічі притягнуто до одного і того ж виду відповідальності.

Колегія суддів частково погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною четвертою статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Частиною першою статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Згідно з частиною першою статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статями 526, 530, 610 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 24.06.2016 ОСОБА_2 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 5).

Своїм підписом в анкеті-заяви останній підтвердив свою згоду на те, що дана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті , складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами. Примірник договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом самостійної роздрукування з офіційного сайту www.privatbank.ua. Він зобов'язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно ознайомлюватися із їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua.

Зі змісту витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», що діяли на момент укладення договору, базова процентна ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості) за тратами здійсненими з 01.04.2015 року - 3,6% (а. с. 6).

Згідно п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 2.1.1.7.6. Умов та правил, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Згідно п. 1.1.3.2.3. Умов та правил, банк має право змінювати Тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту(кредитного ліміту), зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п.1.1.3.1.9. Договору.

У відповідності до п. 1.1.7.11 Умов та правил, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

Також п. 2.1.1.12.6 вказаних Умов та правил передбачено, що на боргові зобов'язання за Кредитом і Овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що станом на 17 грудня 2017 року за відповідачем рахується заборгованість у сумі 16251, 63 грн., яка складається з 6245,87грн - заборгованість по тілу кредиту, 3255,57 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5300,11 грн. - заборгованість за пенею, а також штрафи - 1250,08 грн.

Дослідженням вказаного розрахунку заборгованості, який відповідачем не спростовано, встановлено, що позивачем нараховувались проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки 3,60 % в місяць, що діяла на момент укладення договору.

Відповідно до п. 2.1.1.12.2.1 Умов і Правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобов'язань за кредитом клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що позивачем було змінено в односторонньому порядку процентну ставку за користування кредитом.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про доведеність позовних вимог в частині стягнення процентів в розмірі 3455,57 грн та необхідність їх задоволення.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення пені є законним і обґрунтованим.

Застосування крім штрафу як виду неустойки, визначеного Умовами і Правилами, ще й пені, є необґрунтованим, оскільки їх одночасне стягнення призводить до подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення, що прямо заборонено Конституцією України та чинним цивільним законодавством.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа №6-2003 цс15).

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що подана АТ КБ «Приватбанк» апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення процентів підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення вказаних позовних вимог. В частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення пені рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Судові витрати апеляційний суд розподіляє відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги в частині стягнення процентів в сумі 3455,57 грн, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за її подання в сумі 1043,10 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України суд

Постановив:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - Литвиненко Олени Леонідівни задовольнити частково.

Заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2018 року в частині відмови у стягненні процентів за користування кредитом в сумі 3455,57 грн скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, місцезнаходження : 01001, вул. Грушевського, 1-д, м. Київ) заборгованість по процентам за кредитним договором б/н від 24.06.2016 р. в розмірі 3455,57 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1043,10 грн.

В частині відмови у задоволенні позову про стягнення пені рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 01 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк