Справа № 723/1682/19
Провадження № 2/723/2159/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

головуючого судді Бужори В.Т.,

при секретарі Чікал І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі адвоката Мелещук В.В., до Буденецької сільської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання незаконною та скасування реєстрації місця проживання особи,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в особі адвоката Мелещук В.В., звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання незаконною та скасування реєстрації місця проживання особи, мотивуючи позовні вимоги тим, що 28 жовтня 2016 року Сторожинецький районний суд Чернівецької області розглянув справу № 723/1947/16-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_8 до ОСОБА_2 , ОСОБА_9 про визнання права власності на самочинне будівництво та на спадкове майно за законом.

За результатами зазначеного судового розгляду справи № 723/1947/16-ц судом постановлено ухвалу про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі.

За умовами затвердженої мирової угоди у справі № 723/1947/16-ц ОСОБА_2 набув у власність будівельні матеріали, обладнання та конструкції, що використані у будівництві, що по АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Буденецької сільської ради від 25 січня 2017 року житловому будинку, що, у вигляді будівельних матеріалів, обладнання та конструкцій, належить ОСОБА_2 , присвоєно нову поштову адресу

АДРЕСА_2 Буденецької сільської ради від 18 жовтня 2018 року підтверджується, що за адресою АДРЕСА_1 : ОСОБА_2 зареєстрований 23 листопада 2000 року, але не проживає; ОСОБА_3 зареєстрована ЗО серпня 2011 року, але не проживає. ОСОБА_10 зареєстрований 30 листопада 2011 року, але не проживає. ОСОБА_4 зареєстрований 28 травня 2018 року але не проживає. ОСОБА_5 зареєстрована 07 травня 2003 року, але не проживає. ОСОБА_7 зареєстрована 16 жовтня 2011 року, але не проживає. ОСОБА_6 зареєстрована 29 вересня 2004 року, але не проживає.

Відповідачі не проживають у будинку, який належить ОСОБА_1 у вигляді використаних і будівництві будівельних матеріалів, конструкцій та обладнання, по АДРЕСА_3 - ми років.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій позов підтримує повністю та просить розглянути справу за його відсутності. Заявою від 03.06.2019 року її представник ОСОБА_11 , зменшив позовні вимоги та просив визнати незаконною та скасувати реєстрацію місця проживання ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 .

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів.

Відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 в судове засідання не зявилися, через канцелярію суду подали заяви, в яких позовні вимоги визнали повністю та просять розглянути справу за їх відсутності

Представник Буденецької сільської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 28 жовтня 2016 року Сторожинецький районний суд Чернівецької області розглянув справу № 723/1947/16-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_8 до ОСОБА_2 , ОСОБА_9 про визнання права власності на самочинне будівництво та на спадкове майно за законом.

За результатами зазначеного судового розгляду справи № 723/1947/16-ц судом постановлено ухвалу про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі.

За умовами затвердженої мирової угоди у справі № 723/1947/16-ц ОСОБА_2 набув у власність будівельні матеріали, обладнання та конструкції, що використані у будівництві, що по АДРЕСА_1 .

Довідкою Буденецької сільської ради від 18 жовтня 2018 року підтверджується, що за адресою АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 : ОСОБА_2 зареєстрований 23 листопада 2000 року, але не проживає; ОСОБА_3 зареєстрована ЗО серпня 2011 року, але не проживає. ОСОБА_10 зареєстрований 30 листопада 2011 року, але не проживає. ОСОБА_4 зареєстрований 28 травня 2018 року але не проживає. ОСОБА_5 зареєстрована 07 травня 2003 року, але не проживає. ОСОБА_7 зареєстрована 16 жовтня 2011 року, але не проживає. ОСОБА_6 зареєстрована 29 вересня 2004 року, але не проживає.

Відповідачі не проживають у будинку, який належить ОСОБА_1 у вигляді використаних і будівництві будівельних матеріалів, конструкцій та обладнання, по АДРЕСА_1 , більше 7- ми років.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 39 постанови від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснив, що відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом.

Частиною 1 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Водночас відповідно до ст.7закону №1382-IV«Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням,п ро виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснене на підставі рішення суду виключно про:

1) позбавлення права власності на житлове приміщення;

2) позбавлення права користування житловим приміщенням;

3) визнання особи безвісно відсутньою;

4) оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 1 березня 2016 року №825/1335/13-а, з огляду на те що закон №1382-IV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст.7 цього закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог:

1) про позбавлення права власності на житлове приміщення;

2) про позбавлення права користування житловим приміщенням;

3) про визнання особи безвісно відсутньою;

4) про оголошення фізичної особи померлою.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові ВС від 30.06.2015 (справа №21-1438а15).

Виходячи з викладеного та зважаючи на те, що відповідачі змінили місце проживання, вибувши з житлового будинку позивача і сім років в цьому житлі не проживають, однак є зареєстрованими за вказаною адресою, а позивач згідно ст.391ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 214, 215, ЦПК України, ст.ст. 16, 319, 321, 391, 379 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в особі адвоката Мелещук В.В., до Буденецької сільської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , про визнання незаконною та скасування реєстрації місця проживання особи,- задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати реєстрацію місця проживання ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 у самочинно побудованому будинку по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня проголошення судового рішення, до Чернівецького апеляційного суду через Сторожинецький районний суд.

СУДДЯ: