02.07.2019
Справа № 642/4406/19
Провадження № 2/642/1366/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2019 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Вікторов В.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Харківська міська рада про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила встановити факт родинних відносин та вважати, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її ОСОБА_5 , батьком. Визнати за нею, ОСОБА_6 право власності в порядку спадування за законом на 39/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , житловою площею 63,1 кв.м., загальною площею 96,7 кв.м., після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно вимог ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно п/п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто не менше 768 грн. 40 коп. та не більше 9 605 грн.

Судовий збір при подачі позовної заяви немайнового характеру фізичною особою відповідно до Закону України "Про судовий збір", справляється у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 768 грн. 40 коп.

Так, позивачем ОСОБА_1 заявлені вимоги майнового та немайнового характеру.

За вимоги немайнового характеру позивач сплатила суму судового збору у розмірі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 13.06.2019.

За вимогу майнового характеру позивач сплатила судовий збір у розмірі 3000,98 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 13.06.2019. Однак, з матеріалів позову вбачається, що ціна позову складає 309 822 грн., тобто судовий збір повинен бути сплачений у розмірі 3098,22 грн.

На підставі викладеного, позивачу необхідно доплатити суму судового збору у розмірі 97,24 грн. та надати відповідно оригінал квитанції про сплату судового збору.

В порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач у позові не виклав всі обставини, якими обгрунтовує свої вимоги не зазначив докази, що підтверджують вказані обставини.

Так, з доданих до матеріалів позовної заяви, а саме копії довідки № 1046940 від 17.10.2018, виданої КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, вбачається, що обстеженням від 04.07.2000 встановлено, що у житловому будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 самочинно переобладнано приміщення 2-3 з службового під житлове.

Крім того, з копії технічного паспорту на спірний житловий будинок вбачається також, що приміщення літ. а-5, літ. К, літ. к, прим. № 1-9 пл. 9,4 кв.м. самочинно побудовані.

Таким чином, як вбачається із позовної заяви, позивач просить визнати право власності на самочинно переобладнану житлову домобудівлю та самочинно побудовані господарчі будівлі.

Суддя зазначає з цього приводу наступне, згідно п. 8 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно з законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням.

Право власності на об`єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім`я спадкодавця або спадкоємця, та актів введення будівлі в експлуатацію, якщо їх наявність необхідна відповідно до вимог законодавства, чинного на час завершення будівництва.

Таким чином, у позові в порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не зазначено доказів, які підтверджують, що на самочинне переобладнання та самочинні прибудови, які здійснені у вищевказаному житловому будинку, за спадкодавцем або іншими співвласниками визнано право власності. У позові необхідно зазначити, в якій частині будинку здійснені переобладнання та прибудови та хто саме їх здійснив, оскільки порядок набуття права власності на самочинні переобладнання та прибудови регулюється спеціальними нормами діючого законодавства.

На підставі вищевикладеного позивачу необхідно усунути недоліки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, позовну заяву потрібно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати позовну заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачеві.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Харківська міська рада про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом - залишити без руху, надати позивачу строк протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати позовну заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Вікторов