Рішення

Іменем України

Справа №712/15869/18

Провадження 2/712/833/19

05 липня 2019 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Марцішевської О.М.

за участю секретаря судового засідання Олефіренко В.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Черкаської області, прокурорів Черкаської місцевої прокуратури Поліщук Ольги Сергіївни, Корновенка Віталія Сергійовича, Головного управління Національної поліції в Черкаській області, слідчих Черкаського відділення поліції ГУНП в Черкаській області Гвоздика Вадима Володимировича, Баса Віталія Віталійовича, Саєнка Андрія Віталійовича, Головного Управління Державної казначейської служби України в Черкаській області про виплату моральної компенсації за бездіяльність у кримінальному провадженні, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою до слідчих Гвоздика Вадима Володимировича, ОСОБА_5 Віталійовича, ОСОБА_6 , прокурорів Поліщук Ольги Сергіївни, Корновенка Віталія Сергійовича, з вимогами: 1) викликати на судове засідання слідчого ЧВП ГУНП в Черкаській області Дивнич О.А. для пояснення, на якому етапі досудового розслідування отримала матеріали справи по кримінальному провадженні №0010204 від 22.12.2017; 2) зобов"язати слідчого ЧВП ГУНП в Черкаській області Гвоздика В.В. виплатити заявнику моральну компенсацію за бездіяльність у розмірі 10000 грн.; 3) зобов"язати слідчого ЧВП ГУНП в Черкаській області Баса В.В. виплатити заявнику моральну компенсацію за бездіяльність у розмірі 10000 грн.; 4) зобов"язати слідчого ЧВП ГУНП в Черкаській області Саєнка А.В. виплатити заявнику моральну компенсацію за бездіяльність у розмірі 10000 грн.; 5) зобов"язати прокурора Черкаської місцевої прокуратури в Черкаській області Поліщук О.С. виплатити заявнику моральну компенсацію за бездіяльність у розмірі 15000 грн.; 6) зобов"язати прокурора Черкаської місцевої прокуратури в Черкаській області Корновенка В.С. виплатити заявнику моральну компенсацію за бездіяльність у розмірі 15000 грн.; 7) зобов"язати Україну виплатити заявнику 900 грн. шкоди через бездіяльність слідчих ЧВП ГУНП в Черкаській області Гвоздика В.В., Баса В.В., Саєнка А.В. та прокурорів Черкаської місцевої прокуратури в Черкаській області Поліщука О.С. та Корновенка В.С. по кримінальному провадженні №0010204 від 22.12.2017; покласти судові витрати на відповідачів та державу.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 вказував, що 27.11.2017 ним подано заяву з реєстраційним номером №63620 до Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області про вчинення дій групою осіб, що містять ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. В заяві повідомлялось, що ОСОБА_1 24.11.2017 здавав свій смартфон на ремонт для заміни екрану з тачскріном і роз`єму в «Пассаж-Mobile», що знаходиться в магазині "Riсh" за адресою: м. Черкаси, вул. Гоголя 283. Того ж дня телефон відремонтували та віддали позивачу, останній оплатив за ремонт 900 грн, що підтверджується квитанцією. Наступного дня 25.11.2017р. почалися проблеми з смартфоном, а саме: екран сніжив і через 20-30 хвилин починав мерехкотіти, тачскрін самостійно працював, а при розмові екран тухнув і доводилось чекати доки співрозмовник перший покладе трубку. Все це позивач показував 27.11.2017р цим ремонтникам, щоб вони ліквідували несправності, на що вони категорично відмовилися ремонтувати і запропонували повернути 500-550 грн. за запчастини які заберуть, але за роботу не повернуть. Тому позивач попросив працівників "Riсh" повернути кошти в повній сумі, або відремонтувати, телефон, на що отримав відмову. В подальшому, позивач виклику працівників поліції та написав заяву з проханням притягнути працівників "Riсh" до кримінальної відповідальності за ст.190 КК України. 26.12.2017р. позивач дізнався в Черкаському відділенні поліції ГУНП в Черкаській області, що його заяву ЄО №63620 від 27.11.2017р. переєстрували ЄО №68347 від 21.12.2017р. (далі - ЄО №68347 від 21.12.2017р.), а слідчим призначено ОСОБА_7 . Того ж дня він позивачу повідомив, що перший раз бачить цю заяву і допитав його. Та всупереч проханню позивача в заяві ЄО №68347 від 21.12.2017р., та під час допиту 26.12.2017р. внести відомості про вчинення злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за ч. 1 ст. 190 ККУ, слідчий Гвоздик В. В. вніс відомості про вчинення злочину до ЄРДР за ст. 356 ККУ під №0010204 від 22.12.2017р. Позивач вказує, що слідчий Гвоздик В.В. 26.12.2017р. перший раз бачив заяву ЄО №68347 від 21,12.2017р., та вніс при позивачу відомості про вчинення злочину до ЄРДР за ст. 356 ККУ під №0010204 від 22.12.2017р.Враховуючи ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси Рябухи Ю. В. по справі №712/15832/17, по провадженні №1 -кс/712/6595/17 від 27 грудня 2017р., а також враховуючи заяву позивача ЄО №63620 від 27.11.2017р., яку переєстрували ЄО №68347 від 21.12.2017р. (далі - ЄО №68347 від 21.12.2017р.), про вчинення кримінального правопорушення, яке має всі ознаки складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 ККУ, та внесли відомості про вчинення злочину до ЄРДР за ст. 356 ККУ під №0010204 від 22.12.2017р. слідчим Гвоздик В.В. та прокурорами Поліщук О. Є. і Корновенко В. Є. кримінальне провадження перереєстрували та внесли відомості про вчинення злочину до ЄРДР за ст. 190 ч. 1 ККУ під №0010204 від 22.12.2017р. Оскільки досудове розслідування ведеться довго, слідчий Гвоздик В.В. не охоче співпрацював з позивачем, останній звернувся до начальника Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області Вільганюка О.А. із заявами від 29.12.2017, від 07.02.2018 та від 13.03.2018, на які не отримав відповіді. 21.02.2018 позивач звернувся із заявою до Черкаської місцевої прокуратури, в якій скаржився на роботу Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області та слідчого Гвоздика В.В. та просив відповідно до ст.219 КПК України зобов"язати слідчого Гвоздика В.В. завершити досудове розслідування, на який позивач отримав лист №176-602-17 від 13.03.2018 про відсторонення ОСОБА_7 від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого. В подальшому, були призначені слідчі ОСОБА_8 , ОСОБА_6 16.07.2018 слідчим Саєнко повідомлено позивачу про закриття провадження по його справі та 23.07.2018 ОСОБА_1 надано копію постанови про закриття кримінального провадження та надано справу для ознайомлення. Із вказаної справи позивач дізнався про те, що жодний слідчий під час розслідування справи не вчиняв жодних слідчих дій: ніхто не допитаний; не має відео-фіксації розмови позивача і працівників поліції з працівниками магазину "Riсh"; не встановлено особу, яка ремонтувала смартфон; не взято в позивача смартфон на технічну експертизу.Тобто слідчі Черкаського відділений поліції ГУНП в Черкаській області не провели жодних слідчих (розшукових) дій у порядку сг. 40 КПК України з дотриманням вимог Конституції України, КПК та законів України під час досудового розслідування.Відтак рішення слідчого Черкаського відділення поліції ГУНП в Черкаській області Саєнко А.В. про закриття кримінального провадження, оформлене постановою від 11.07.2018р. є необгрунтованим, протиправним, незаконним та таким, що не відповідає завданню кримінального провадження, передбаченого ст. 2 К1ІК України.Тому 24.07.2018р. позивач написав заяву до Черкаської місцевої прокуратури, та до слідчого судді Сосиівського районного суду м. Черкаси, щоб скасували рішення слідчого Черкаського відділення поліції ГУНП в Черкаській області Саєнко А. В., про закриття кримінального провадження, оформлене постановою від 11.07.2018р.. 27.07.2018р. він отримав листа з відповіддю №176-602-17 від 26.07.2018р. від Черкаської місцевої прокуратури на заяву до Черкаської місцевої прокуратури від 21.02.2018р., в якому його повідомили, що задовільнили його прохання і рішення слідчого Черкаського відділення поліції ГУНП в Черкаській області Саєнко А.В. скасоване. В кінці жовтня 2018 року позивач дізнався, що по його справі призначено нового слідчого ОСОБА_9 , яка пообіцяла позивачу провести повне та об"єктивне досудове розслідування по його справі.Позивач є інвалідом ІІІ групи з дитинства та йому важко приїжджати до Черкаського ВПГУНП в Черкаській області, оскільки він має проблеми зі здоров"ям та проживає в с.Мельники Чорнобаївського району Черкаської області, що є достатньо далеко від м.Черкаси.

Відповідач прокурор Черкаської місцевої прокуратури Корновенко В., слідчий Черкаського ВПГУНП в Черкаській області Гвоздик В.В. у письмових поясненнях просили відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки зазначення їх відповідачами не відповідає вимогам чинного законодавства.

Представник Черкаської місцевої прокуратури Олійник І. у відзиві на позов просить відмовити у задоволенні позовних вимог, вказуючи, що Черкаським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0010204 від 22.12.2017 за фактом звернення ОСОБА_1 з приводу здійснення відносно нього працівниками магазину «Rich» неправомірних дій, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.У ході досудового розслідування ОСОБА_1 26.12.2017 визнано потерпілим та вручено пам`ятку про його права та обов`язки.На цей час досудове розслідування триває, слідчим та процесуальним прокурором вживаються заходи щодо забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень у провадженні.Рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування ОСОБА_10 О.В. відповідно до ст.ст. 303, 304, 306 КПК України не оскаржував, із заявами щодо передачі кримінального провадження іншому органу досудового розслідування до прокуратури області не звертався.Однак, судові рішення щодо визнання дій чи бездіяльність відповідачів, при здійсненні процесуального керівництва у даному кримінальному провадженні, відсутні.А відтак, за відсутності вини, відсутні і підстави для покладення відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду (за умови її наявності) на органи прокуратури.Також вимоги ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди не ґрунтуються на вимогах Закону, оскільки згідно із положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» від 31.03.1995 № 4 при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди позивач повинен довести: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.Позивачем не доведено жодного із елементів цивільно-правової відповідальності, не визначено характер моральної шкоди, не надано обґрунтування, не мотивовано у чому полягає винна дія або бездіяльність заподіювана та причинний зв`язок між протиправними діяннями та наслідками.

Представник ГУ Державної казначейської служби України у Черкаській області Фурдуй С.О. у відзиві на позов позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. Вказував, що позовна заява позивача не містить жодних вимог до Головного управління, яке відповідно до Положення про Головне управління Державної казначейської служби України у Черкаській області не несе відповідальності за дії органів державної влади. Головне управління жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не вступало у правовідносини з ним і жодної шкоди позивачеві не завдало. крім того, позивачем не обгрунтовано та не надано жодних належних доказів того, що йому завдано моральну шкоду, в чому проявились наслідки такої шкоди, відсутній розрахунок суми моральної шкоди, а отже у такому разі відсутні передбачені законом підстави для стягнення компенсації за моральну шкоду.

Представник ГУНП в Черкаській області Коваленко А.П. у відзиві на позов позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні, вказувала, що 21.12.2017 до Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області надійшла заява від гр. ОСОБА_1 , що відносно нього здійснюються неправомірні дії працівниками магазину "Riсh". Відомості про кримінальне правопорушення згідно вимог ч.ч.1,4 ст.214 КПК України внесено до ЄРДР за №0010204 від 22.12.2017 за ст.190 ч.1 КК України. Відповідач вважає, що позивач повинен довести факти, що свідчать про існування правовідносин, з приводу яких виник спір, і про порушення відповідачем прав і законних інтересів позивача. Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідачів, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв"язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою. Проте, позивачем до позовної заяви не додано жодного належного доказу на підтвердження завданої йому моральної шкоди на підтвердження заявлених сум вимог.

Позивач у відповідях на відзив на позовну заяву вважав аргументи відповідачів необгрунтованими та просив залишити його позовні вимоги без змін.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у позові.

Представник прокуратури та працівників прокуратури Архипенко В.О., представник ГУНП в Черкаській області Коваленко А.П., представник Головного Управління Державної казначейської служби України в Черкаській області Ліпатова Н.Г. в судовому засіданні просили відмовити у позові з підстав, викладених у відзивах.

Ініші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 27.11.2017 ОСОБА_1 подано заяву до Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області про вчинення дій групою осіб, що містять ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

26.12.2017р. позивач дізнався в Черкаському відділенні поліції ГУНП в Черкаській області, що його заяву ЄО №63620 від 27.11.2017р. переєстрували ЄО №68347 від 21.12.2017р. (далі - ЄО №68347 від 21.12.2017р.).

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси по справі №712/15832/17, по провадженні №1 -кс/712/6595/17 від 27 грудня 2017р. скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб Черкаського відділу поліції ГУ НП України в Черкаській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення було задоволено. Зобов`язано уповноважених осіб Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості згідно заяви ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення № 63620 від 27.11.2017р. та розпочати досудове розслідування.

Враховуючи ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси по справі №712/15832/17, по провадженні №1 -кс/712/6595/17 від 27 грудня 2017р., а також враховуючи заяву позивача ЄО №63620 від 27.11.2017р. про вчинення кримінального правопорушення, яке має всі ознаки складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 ККУ внесли відомості про вчинення злочину до ЄРДР за ст. 356 ККУ під №0010204 від 22.12.2017р., в подальшому щодо кваліфікації внесені зміни ознак кримінального правопорушення за ч.1 ст. 190 ч. 1 КК.

29.12.2017, 07.02.2018 та 13.03.2018р. позивач неодноразово спрямовував звернення до начальника Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області з приводу тривалого розслідування його заяви про вчинення кримінального правопорушення, 21.02.2018 позивач звернувся із заявою до Черкаської місцевої прокуратури, в якій скаржився на роботу Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області та слідчого Гвоздика В.В. та просив відповідно до ст.219 КПК України зобов"язати слідчого Гвоздика В.В. завершити досудове розслідування, на який позивач отримав лист №176-602-17 від 13.03.2018 про відсторонення ОСОБА_7 від проведення досудового розслідування та в подальшому у кримінальному провадженні були призначені слідчі ОСОБА_8 , ОСОБА_6 16.07.2018 слідчим Саєнко А.В. було повідомлено позивачу про закриття провадження по його справі та 23.07.2018 ОСОБА_1 надано копію постанови про закриття кримінального провадження та надано справу для ознайомлення.

24.07.2018р. позивач написав заяву до Черкаської місцевої прокуратури та оскаржив до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси рішення слідчого Черкаського відділення поліції ГУНП в Черкаській області Саєнко А. В. про закриття кримінального провадження, оформлене постановою від 11.07.2018р.

27.07.2018р. ОСОБА_1 отримав листа з відповіддю №176-602-17 від 26.07.2018р. від Черкаської місцевої прокуратури на заяву до Черкаської місцевої прокуратури від 21.02.2018р., в якому його повідомили, що задовільнили його прохання і рішення слідчого Черкаського відділення поліції ГУНП в Черкаській області Саєнко А.В. скасоване, тому скаргу до слідчого судді ним залишено без розгляду.

В кінці жовтня 2018 року позивач дізнався, що по його справі призначено нового слідчого ОСОБА_9 , однак повне та об"єктивне досудове розслідування по його справі не проводиться, чим позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у моральних стражданях з приводу тривалого розслідування та необхідності постійно звертатись до працівників органів прокуратури та поліції з вимогами розслідувати злочин.

Згідно зі ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 23 ЦК Українивизначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 2005 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При вирішенні спору про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди обовязковому зясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями ( бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керувався, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт.

Відповідно до ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Отже, фактичною підставою для застосування цивільно-правової відповідальності відповідальності на підставі статті 1174 ЦК України є наявність у рішенні, дії чи бездіяльності посадової або службової особи органу державної влади складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених вказаною нормою, є протиправність, шкода, протиправна поведінка та причинний звязок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний звязок як елемент цивільного правопорушення виражає звязок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обовязок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача.

Судом встановлено, що рішення слідчого Черкаського відділення поліції ГУНП в Черкаській області Саєнко А. В. про закриття кримінального провадження, оформлене постановою від 11.07.2018р., було скасоване прокурором та позивачем не надано суду доказів визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності службових осіб прокуратури та поліції у кримінальному провадженні №0010204 від 22.12.2017р. слідчим суддею у встановленому КПК порядку, а в порядку цивільного судочинства вказані обставини не підлягають встановленню. Відповідно до ст.30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом, отже виключно до компетенції слідчого судді під час досудового розслідування віднесено розгляд скарг учасників кримінального провадження на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування. Вирішуючи позов про відшкодування шкоди у цивільній справі суд не вправі перебирати на себе повноваження слідчого судді та вирішувати питання, віднесені до компетенції слідчого судді.

Як встановлено в судовому засіданні, з моменту початку досудового розслідування після внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про злочин, позивачем рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування відповідно до ст.ст. 303, 304, 306 КПК України не оскаржувались, із заявами щодо передачі кримінального провадження іншому органу досудового розслідування до прокуратури області позивач не звертався.

Крім того, в судовому засіданні позивачем не надано переконливих належних і допустимих доказів завдання йому моральної шкоди та в чому конкретно виразились його моральні втрати. Прийняте слідчим рішення про закриття кримінального провадження за скаргою позивача скасоване прокурором при здійсненні процесуального керівництва у кримінальному провадженні. Спрямування ним до органів поліції та прокуратури є формою реалізації прав позивача та у зв`язку з віддаленістю місця проживання останній не позбавлений можливості надіслання звернень поштою. Щодо посилання на тривалість розслідування, позивач не звертався до слідчого з клопотаннями про проведення слідчих та процесуальних дій, хоча як потерпілий у кримінальному провадженні також наділений процесуальними правами для самостійного обстоювання власної правової позиції на засадах змагальності нарівні зі стороною обвинувачення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 не доведено, що відносно нього з боку слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні вчинені протиправні дії чи допущена протиправна бездіяльність та у порушенні яких саме норм права вони виразились, також не надано належних доказів спричинення йому моральної шкоди, отже не доведено обґрунтування підставності вимог, їх відповідності вимогам законодавства, у звязку з чим в заявлених вимогах про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом та у задоволенні його позовних вимог відмовлено у повному обсязі, то суд приходить до переконання, що судові витрати по сплаті судового збору необхідно віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 23, 1167, 1173, 1174, 1176 ЦК України, Законом України ««Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", ст. ст. 12, 13, 76, 78, 81, 89, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Прокуратури Черкаської області, прокурорів Черкаської місцевої прокуратури Поліщук Ольги Сергіївни, Корновенка Віталія Сергійовича, Головного управління Національної поліції в Черкаській області, слідчих Черкаського відділення поліції ГУНП в Черкаській області Гвоздика Вадима Володимировича, Баса Віталія Віталійовича, ОСОБА_11 Віталійовича, Головного Управління Державної казначейської служби України в Черкаській області про виплату моральної компенсації за бездіяльність у кримінальному провадженні.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через місцевий суд (з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області) протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Дата виготовлення повного тексту рішення 10.07.2019р.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.